Провадження № 2/522/4840/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Кріцької Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк Україна» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

10 липня 2019 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» було укладено кредитний договір шляхом підписання Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), відповідно до п.3.2. блоку 3 якої, Клієнт просить встановити кредит, метою отримання якого є споживчі потреби, в національній валюті шляхом надання відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) на картковий рахунок № НОМЕР_1 у розмірі 5 000,00 грн, який в подальшому йому було погоджено зі сплатою 38,00% річних за користування кредитними коштами.

23 вересня 2020 року Клієнтом було додатково підписано Заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), відповідно до якого ініціює збільшення кредитного ліміту в межах максимального розміру 250 000,00 грн зі сплатою 38% річних за користування кредитними котами на строк дії Платіжної картки.

28 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подано кредитну заяву про встановлення кредитного ліміту в сумі 50 000,00 грн в межах кредитного ліміту 250 000,00 грн. Цього ж дня було погоджено ліміт у відповідності до внутрішніх нормативних документів Банку, чинного законодавства України, залежно від його фінансового стану та платоспроможності та встановлено кредит у сумі 41 500,00 грн.

Надавши позичальнику кредитні кошти в розмірі, встановленому Кредитним договором, свої зобов`язання за Кредитним договором Банк виконав у повному обсязі, а позичальник свої зобов`язання не виконує, в результаті чого заборгованість по кредитному договору станом на 08.05.2023 становить 50 619,78 (п`ятдесят тисяч шістсот дев`ятнадцять гривень, 78 копійок) грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 41 497,15 грн; проценти за користування кредитом - 6 566,81 грн; комісія 70,00 грн; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 0,92 грн; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 0,30 грн; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 307,31 грн; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 77,89 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1 726,19 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 373,21 грн.

На вказану позовну заяву представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат

Сікорська І.С. подала відзив у якому просить відмовити у задоволенні позову АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позиція сторони відповідача аргументована тим, що сторони не погодили основних (істотних) умов договору предмет договору, не погодили сам факт укладення кредитного договору, суму (ліміт) кредиту строк на який надається позика. До позовної заяви не надано доказів, що саме з цим договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідач ознайомився і погодився, підписуючи заяву. Наданий розрахунок заборгованості, складений позивачем в односторонньому порядку, залежить від його волевиявлення, не є первинним документом та не підтверджує ні факт користування відповідачем кредитним лімітом, ні факт наявності заборгованості. Стверджує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту кредитних коштів та наявності заборгованості у заявленому розмірі, у той час, як наданий позивачем розрахунок заборгованості за простроченим тілом кредиту не є первинним документом. Зазначає, що кредитним договором встановлено процентну ставку у розмірі 38% річних, тому законом не передбачена можливість додатково до доданої процентної ставки нараховувати відповідачу 3% річних. Сукупність зазначених аргументів обґрунтовує посиланням на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі №752/6743/16-ц, постанові Верховного Суду від 11 березня 2015 року, постанові Верховного Суду від 21 листопада 2019 року у справі №652/74/19.

Не погодившись із відзивом відповідача, представник АТ «Ощадбанк», адвокат Лепська А.В. подала відповідь на відзив у якій просить задовольнити позовні вимоги банку. На спростування тверджень представника відповідача щодо не ознайомлення ОСОБА_1 з основними умовами кредитного договору зазначає, що ці твердження представника позивача спростовуються документальними відомостями, наявними у матеріалах справи, а саме змістом заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії, яка серед іншого містить умови (положення) щодо розміру процентів за користування кредитом, а саме 38% річних, також сторона досягнуто домовленості щодо кредитного ліміту. На підтвердження факту отримання та користування кредитними коштами, банком надано виписку за карткового рахунку, яка є первинним бухгалтерським документом. Також зазначає, що за період прострочення з боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч.1 ст. 1048 ЦК України, як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 червня 2023 року відкрито провадження у справі. Постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено розгляд справи на 03.08.2023року о 09 год.45 хв.

Розгляд справи відкладено на 25 жовтня 2023 року о 9 год 40 хв.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися.

Від представника АТ «Ощадбанк» адвоката Стефурак Є.С. надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника банку.

До відзиву на позову заяву, представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Сікорська І.С. долучила заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача.

Згідно із ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 10 липня 2019 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» було укладено кредитний договір шляхом підписання Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), відповідно до п.3.2. блоку 3 якої, Клієнт просить встановити кредит, метою отримання якого є споживчі потреби, в національній валюті шляхом надання відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) на картковий рахунок № НОМЕР_1 у розмірі 5 000,00 грн, який в подальшому йому було погоджено зі сплатою 38,00 % річних за користування кредитними коштами.

Відповідно до п.п. 1.1.3. розділу XXII ДКБО цей Договір, в тому числі, Заява про приєднання, Заява на встановлення (збільшення) Кредиту (якщо така подається, відповідно до умов обслуговування, встановлених Банком), Паспорт споживчого кредиту, Таблиця загальної вартості Кредиту та Умови користування кредитною лінією (Кредитом) є Кредитним договором, укладеним між Банком та Клієнтом.

Згідно з п. 3.11. розділу III ДКБО, укладаючи Договір Клієнт погоджується з умовами та способом надання Послуг та розміром винагород за надані Послуги, що передбачений Тарифами Банку. Банк пропонує надання послуг на умовах та у спосіб, передбачений Договором, перелік послуг не є вичерпним і в процесі діяльності Банку може бути змінений, Клієнт погоджується з такою умовою, укладаючи Договір.

Пунктом 4.2. розділу IV ДКБО передбачено, що укладаючи цей Договір Клієнт та Банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, що передбачені Договором. Підписанням Заяви про приєднання Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору він ознайомився з повним текстом Договору, в тому числі з додатками до Договору та Тарифами, повністю зрозумів його зміст та погоджується з усіма умовами Договору, а також отримав примірник Договору.

Згідно з п. 3.3.1 блоку 3 Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), процентна ставка за кредитом є фіксованою, і складає 38,00 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, окрім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; та 0,001 процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки.

23 вересня 2020 року Клієнтом було додатково підписано Заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), відповідно до якого ініціює збільшення кредитного ліміту в межах максимального розміру 250 000,00 грн зі сплатою 38% річних за користування кредитними коштами на строк дії Платіжної картки.

28 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подано кредитну заяву про встановлення кредитного ліміту в сумі 50 000,00 грн в межах кредитного ліміту 250 000,00 грн. Цього ж дня було погоджено ліміт у відповідності до внутрішніх нормативних документів Банку, чинного законодавства України, залежно від його фінансового стану та платоспроможності та встановлено кредит у сумі 41 500,00 грн.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматись від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно п. 3.11. розділу III ДКБО, укладаючи Договір Клієнт погоджується з умовами та способом надання Послуг та розміром винагород за надані Послуги, що передбачений Тарифами Банку. Банк пропонує надання послуг на умовах та у спосіб, передбачений Договором, перелік послуг не є вичерпним і в процесі діяльності Банку може бути змінений, Клієнт погоджується з такою умовою, укладаючи Договір.

Пунктом 4.2. розділу IV ДКБО передбачено, що укладаючи цей Договір Клієнт та Банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, що передбачені Договором. Підписанням Заяви про приєднання Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору він ознайомився з повним текстом Договору, в тому числі з додатками до Договору та Тарифами, повністю зрозумів його зміст та погоджується з усіма умовами Договору, а також отримав примірник Договору.

Твердження представника відповідача про те, що банком на момент підписання кредитного договору не було повідомлено позичальника про істотні умови кредитування та не узгоджено їх з відповідачем, суд вважає неспроможними, оскільки матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір, який містив усі істотні умови цього правочину, був підписані особисто ОСОБА_1 , що не заперечується представником відповідача, а відтак ОСОБА_1 був достеменно відомо про зміст кредитного договору та усі його суттєві умови.

Не погоджується суд із аргументами представника відповідача про те, що банком не доведено належними, допустимими та достатніми доказами наявність заборгованості, оскільки як свідчать матеріали справи, на підтвердження наявності у ОСОБА_1 заборгованості, банком, окрім розрахунку заборгованості, долучено виписку по картковому рахунку відповідача.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Згідно із вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, виписка з карткового рахунку, що міститься в матеріалах справи є належним, допустимим та достатнім доказом підтвердження заборгованості відповідача за кредитом.

Із виписки руху коштів за картковим рахунком, яка наявна в матеріалах справи та є первинним документом, а також із наданого розрахунку заборгованості за укладеним із відповідачем 10 липня 2019 року року кредитним договором слідує, що ОСОБА_1 отримав та використовував кредитні кошти, здійснював відповідні фінансові операції, зокрема розраховувався у магазинах, знімав кошти у банкоматах, разом із тим частково виконував обов`язок щодо повернення кредитних коштів і сплати процентів за користування ними.

Характер платежів здійснюваних відповідачем дає підстави дійти висновку, що відповідач був достеменно обізнаний із істотними умовами договору, оскільки регулярність та обсяг коштів, сплачених ним на погашення заборгованості, переконливо указують на те, що ОСОБА_1 діяв саме на виконання тих кредитних умов, що були зафіксовані у кредитному договорі від 10 липня 2019 року, та які прийняті ним.

Надавши позичальнику кредитні кошти в розмірі, встановленому Кредитним договором, свої зобов`язання за Кредитним договором Банк виконав у повному обсязі.

Всупереч взятим на себе зобов`язанням, позичальник ОСОБА_1 , порушив в односторонньому порядку умови Кредитного договору та діюче цивільне законодавство, погашення заборгованості по кредиту та нарахованих процентів не здійснював своєчасно, а з грудня 2021 року - припинив.

Як свідчать матеріали справи, відповідач перестав здійснювати платежі у обсязі, необхідному для повного погашення заборгованості, що надало право позивачеві вимагати повернення всієї заборгованості за кредитом відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Отже, строк повернення кредиту за Договором є таким, що настав і Позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі, сплатити проценти за користування кредитом та інші визначені цим Договором платежі.

На підставі цього, 15.03.2023 на адресу ОСОБА_1 було направлено вимогу про повернення кредиту, яка згідно офіційного веб-сайту Укрпошта, лист 11.04.2023 вручений особисто.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості, правильність обрахунку якого, відповідачем усупереч ст. 12,81 ЦПК України не спростовано та станом на 08.05.2023, ОСОБА_1 має заборгованість перед АТ «Ощадбанк» у розмірі 50 619,78 (п`ятдесят тисяч шістсот дев`ятнадцять гривень, 78 копійок) грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 41 497,15 грн; проценти за користування кредитом - 6 566,81 грн; комісія 70,00 грн; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 0,92 грн; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 0,30 грн; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 307,31 грн; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 77,89 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1 726,19 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 373,21 грн.

З огляду на те, що наведені позивачем обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, підтверджені належними і достатніми доказами, та відповідачем не спростовані, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення судового рішення про задоволення позову з підстав, викладених вище.

Правові висновки, висвітлені у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року та постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року, на які посилається представник відповідача у відзиві на позовну заяву, зроблені судами за інших (відмінних) обставин, які не є подібними з обставинами справи, що розглядається, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України перешкоджає їх врахуванню під час вирішення спору у цій конкретній справі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з нормою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст.ст. 610, 612 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

За частиною 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір являється обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений останнім при подачі позову.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк Україна» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк Україна» кредитну заборгованість у загальній сумі 50 619,78 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк Україна» судовий збір в розмірі 2684,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 30.10.2023.

Суддя Р.Д. Абухін

25.10.23