Справа № 199/7462/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Хамула А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2019 року по цивільній справі №199/7462/18 (провадження №2/199/1047/19) за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2023 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 через свого представника із вищевказаною заявою про перегляд заочного рішення суду від 31 січня 2019 року по справі №199/7462/18 (провадження №2/199/1047/19), за якою заявник є відповідачем. В обґрунтування своєї заяви вказаний відповідач послався на поважність причин своєї неявки в судові засідання з розгляду цивільної справи, оскільки він дізнався про судовий процес та оспорюване заочне рішення суду лише в серпні 2023 року внаслідок блокування його рахунків через накладення арешту в рамках виконавчого провадження з примусового виконання означеного заочного рішення суду. Викладені обставини, як стверджує відповідач, не надали йому змогу повідомити суд про свої заперечення щодо залишку заборгованості за тілом кредиту, процентами та пені.

В судове засідання учасники розгляду заяви про перегляд заочного рішення повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, в зв`язку із чим суд у відповідності до ст.287 ч.1 ЦПК України вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд заяви по суті за наведеної явки учасників розгляду заяви.

Дослідивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення суду, а також цивільної справи №199/7462/18 (провадження №2/199/1047/19), суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа №199/7462/18 (провадження №2/199/1047/19) за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за наслідками розгляду якої судом 31 січня 2019 року ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволені частково, вирішено питання про розподіл судових витрат.

Вищевказана цивільна справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження та призначалась до судового розгляду по суті в судові засідання двічі 06 грудня 2018 року та 31 січня 2019 року, про що учасники справи сповіщались судом шляхом направлення на їх адресу судових повісток. Однак матеріали справи дійсно не містять доказів саме отримання відповідачем відповідних судових повісток, оскільки поштові конверти повернулись до суду без їх вручення адресату (за закінченням терміну зберігання).

Як вбачається зі змісту заяви про перегляд заочного рішення суду, відповідач взагалі не посилається і не долучає до своєї заяви доказів, які мають істотне значення для розгляду цивільної справи, зумовлюючи тим самим необхідність перегляду заочного рішення суду.

За змістом ст.ст.223, 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Положеннями ст.288 ЦПК України визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на момент проведення судового засідання у справі, в якому ухвалювалось заочне рішення, в суду були відсутні докази належного повідомлення відповідача про судове засідання, оскільки відповідне підтвердження про отримання вказаним учасником справи поштового відправлення із судовою повісткою до суду не надходило, а отже причини неявки відповідача до суду та неподання відзиву є поважними. Разом з тим, дана обставина не є єдиною та достатньою підставою для скасування заочного рішення суду. Необхідним є також доведення заявником (відповідачем) перед судом наявності доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, які, вочевидь, не були подані суду та про які суду не було відомо. Однак, дана обставина не була доведена відповідачем, оскільки в тексті його заяви про перегляд заочного рішення суду відповідач взагалі не посилається на будь-які докази, які мають істотне значення для розгляду справи, та не наводить жодних конкретних заперечень проти правильності ухваленого заочного рішення по суті спору. Такі докази не долучені відповідачем до його заяви про перегляді заочного рішення.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність передбаченої законом другої обов`язкової підстави для скасування заочного рішення суду, а відтак і про необхідність відмови у задоволенні заяви відповідача про перегляд заочного рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.223, 258, 260, 261, 280, 284, 287, 288, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2019 року по цивільній справі №199/7462/18 (провадження №2/199/1047/19) за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя А.М. Авраменко