Справа № 199/718/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Хамула А.С.,

за участю: представника заявника (представника відповідача) ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2023 року по цивільній справі №199/718/23 (провадження №2/199/1057/23) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2023 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_2 через свого представника із вищевказаною заявою про перегляд заочного рішення суду від 14 березня 2023 року по справі №199/718/23 (провадження №2/199/1057/23), за якою він є відповідачем. В обґрунтування своєї заяви вказаний відповідач послався на поважність причин своєї неявки в судові засідання з розгляду цивільної справи, оскільки відповідач з 08 листопада 2022 року перебуває на військовій службі у складі Збройних Сил України. Крім того, відповідач вказав, що ним з січня 2023 року по день ухвалення заочного рішення суду в повному обсязі (навіть з перевищенням) виплачено на користь позивача аліменти на утримання спільних дітей сторін, навіть з огляду на розмір аліментів, встановлений спірним заочним рішенням суду, а також здійснюється сплата аліментів на дітей і в подальшому. За таких обставин відповідач просив суд скасувати спірне заочне рішення суду та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник відповідача (заявника) вимоги заяви про перегляд заочного рішення суду підтримав, наполягав на їх задоволенні з викладених у заяві підстав та обставин, наголосивши також, що відповідач не проти утримувати спільних дітей сторін, однак відповідач не бажає сплачувати аліменти фактично у подвійному розмірі.

Позивач в судовому засіданні проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду заперечувала з тих підстав, що кошти, які відповідач фактично сплачував у січні-березні 2023 року на користь позивача і на які посилається як на аліменти, насправді не були аліментними платежами, оскільки в платіжних документах не вказано відповідного призначення платежу. Крім того, позивач з дітьми внаслідок військових дій з початку березня 2022 року перебувала за кордоном, а відповідач залишився вдома сам, користувався будинком та комунальними послугами, однак за них не сплачував, внаслідок чого утворилась заборгованість, розмір якої тільки за електропостачання на початок грудня 2022 року склав 28797,6 гривень. Позивач у 2022 році самостійно вносила власні кошти за комунальні послуги. Послалась позивач і на те, що відповідач пошкодив вікно у будинку, за ремонт якого позивач також сплачувала власні кошти. Крім того, перебуваючи за кордоном, позивач купувала відповідачу різну військову амуніцію та обладнання, а відтак кошти, на які посилається відповідач, є нічим іншим як погашенням ним своїх боргових зобов`язань перед позивачем. Окрім того, позивач послалась на те, що відповідач був обізнаний про розгляд справи судом, оскільки сама позивач говорила відповідачу про слухання справи, направляла відповідачу копію позову з додатками. Більш того, позивач послалась на те, що надані відповідачем докази, а саме довідка з військової частини, не може бути належним доказом неможливості відповідач прибути у судове засідання, оскільки таким доказом для мобілізованого військового має бути лише довідка про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, із зазначенням періоду та відповідно до переліку бойових наказів (додаток №6 до постанови Кабінету Міністрів України №413 від 20 серпня 2018 року). Послалась позивач і на те, що періодичне відвідування відповідачем місця свого проживання в період його мобілізації підтверджується фотофіксацією з камер відеоспостереження від 22 січня 2023 року за адресою АДРЕСА_1 . Крім того, відповідач має юридичну освіту і розуміє, які дії мав вчинити при отриманні повістки суду, зокрема на електронну пошту.

Вислухавши учасників справи та дослідивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення суду, а також цивільної справи №199/718/23 (провадження №2/199/1057/23), суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа №199/718/23 (провадження №2/199/1057/23) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, за наслідками розгляду якої судом 14 березня 2023 року ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволені в повному обсязі вирішено стягувати аліменти з 19 січня 2023 року.

Вищевказана цивільна справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження та призначалась до судового розгляду по суті в судові засідання двічі на 20 лютого 2023 року, 14 березня 2023 року, про що учасники справи сповіщались судом шляхом направлення на їх адресу судових повісток-повідомлень, публікацією оголошень про виклик відповідача. При цьому, копія позову з додатками направлялась позивачем на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача в порядку ст.43 ч.7 ЦПК України, про що свідчать матеріали цивільної справи.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (п.41 рішення від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України, заява №3236/03, mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява №8371/02, п.27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява №50966/99, від 14 жовтня 2003 року, п.35 рішення у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07 липня 1989 року) неодноразово констатував, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за її участю, вживаючи заходів, щоб дізнатись стан відомого їй судового провадження, а також добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається зі змісту заяви про перегляд заочного рішення суду, відповідач в якості доказів, які мають істотне значення для розгляду цивільної справи, зумовлюючи тим самим необхідність перегляду заочного рішення суду, посилається, в першу чергу, на низку платіжних інструкцій на підтвердження переказу ним грошових коштів на ім`я позивача за період з січня по березень 2023 року, а також квітень-липень 2023 року та у 2022 році. В той же час, кожен із таких документів в якості призначення платежу містить лише посилання про «переказ власних коштів».

За змістом ст.ст.223, 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Положеннями ст.288 ЦПК України визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.7 СК України, ст.3 Конвенції про прав дитини регулювання сімейних відносин, зокрема судами, має здійснюватися з максимально можливим та першочерговим урахуванням і забезпеченням інтересів дитини.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на момент проведення судового засідання у справі, в якому ухвалювалось заочне рішення, судом були вчинені всі можливі необхідні та залежні від нього дії щодо належного повідомлення відповідача як про знаходження у провадженні суду цивільної справи, так і про дату, час та місце проведення судових засідань, про що свідчать наявні в матеріалах справи. Разом з тим, подана стороною відповідач копія довідки від 08 липня 2023 року №6531 підтверджує лише факт перебування відповідача на військовій службі, а не про неможливість явки до суду через перебування за межами м. Дніпро на виконанні бойових завдань увесь період слухання судом справи тощо.

Стосовно посилань відповідача, на докази, які мають істотне значення для розгляду цивільної справи, зумовлюючи необхідність перегляду заочного рішення суду, то такими доказами відповідач вважає платіжні інструкції, які, за переконанням суду та з огляду на зміст заперечень позивача проти перегляду заочного рішення суду та долучені до таких заперечень докази, не можуть доводити факт сплати відповідачем аліментів, зокрема у період з дати звернення позивача до суду та до дати ухвалення заочного рішення суду, оскільки у таких документах відсутня вказівка на сплату аліментів як на призначення платежу. А відкат, такі докази суд, оцінюючи їх крізь призму норм ст.7 СК України, ст.3 Конвенції про прав дитини, не може взяти до уваги як достатню підставу для перегляду заочного рішення суду. Крім того, частина платіжних документів датована 2022 роком та вже після ухвалення заочного рішення суду, а відтак не входить до предмету доказування у справі, а отже і не має значення для її розгляду, а тому не може бути підставою для перегляду заочного рішення суду. Більш того, відповідач не позбавлений можливості звернутись до державного виконавця, яким здійснюється примусове виконання спірного заочного рішення суду, задля вирішення питання про перерахунок нарахованих аліментів та/або заборгованості з їх сплати, а у випадку наявності спору до суду в порядку розділу VII ЦПК України. Таким чином, докази, на які посилається відповідач та які він долучив до своєї заяви про перегляд заочного рішення, не є тими доказами, які зумовлюють необхідність перегляд заочного рішення суду.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом обов`язкових підстав для скасування заочного рішення суду, а відтак і про необхідність відмови у задоволенні заяви відповідача про перегляд заочного рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.223, 258, 260, 261, 280, 284, 287, 288, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2023 року по цивільній справі №199/718/23 (провадження №2/199/1057/23) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складено 23 жовтня 2023 року.

Суддя А.М. Авраменко