Справа № 718/3277/23
Провадження 2-о/718/235/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2023 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді Масюк Л.О., секретаря Харабари А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу №718/3277/23 за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про встановлення юридичного факту, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до Кіцманського районного суду Чернівецької області із заявою про встановлення юридичного факту..

Обґрунтовуючи заяву ОСОБА_1 , посилається на те, що до складу її сім`ї входять: донька ОСОБА_4 та дідусь ОСОБА_5 . Із батьком дитини ОСОБА_6 шлюб розірвано на підставі рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06.12.2016р.

Посилається на те, що влітку 2017 року в закладі громадського харчування в м.Чернівці вона познайомилася із ОСОБА_7 та вони почали часто спілкуватися. Він на той час перебував на військовій службі в зоні АТО. В кінці 2017 року він знову приїхав додому по сімейних обставинах та вони тісно почали спілкуватися, підтримувати близькі стосунки, заявниця його познайомила із донькою та своїми родичами.

Зазначає, що в серпні 2018 року він звільнився зі служби та переїхав проживати до неї. Вони почали проживати як чоловік та дружина, вели разом спільно господарство, мали спільний бюджет, разом утримували домашнє господарство, покращували побут по місцю проживання заявниці, робили ремонти, разом проводили дозвілля, відвідували світські заходи, разом придбали транспортний засіб, неодноразово були у його батьків та брата в гостях, тощо.

Вказує, що 29.06.2022 року ОСОБА_7 призвали на службу в ЗСУ.

За рік служби він щоденно телефонував їй та щомісяця по декілька разів передавав кошти на її утримання.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 загинув від вогнепального поранення голови.

Тіло загиблого чоловіка вона разом із його родичами забирали із моргу, поховання здійснювали вона та його сім`я разом.

Також вказує на те, що у неї вдома залишилися численні особисті речі чоловіка, придбаний ними автомобіль, його особисті документи та інші його особисті речі.

Вважає, що вона та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в період з серпня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 (день загибелі).

Факт спільного проживання із ОСОБА_7 у цивільному шлюбі підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 15.09.2023р., з якого вбачається, що ОСОБА_1 проживала разом із співмешканцем ОСОБА_7 та вели разом спільно господарство, придбали автомобіль, в господарстві зберігаються його особисті речі; роздруківкою банку про рух коштів на картковому рахунку ОСОБА_1 , з якої вбачається, що остання отримувала грошові перекази від ОСОБА_7 в період з липня 2022р. по 17.08.2023р.; письмовими поясненнями сусідів, друзів, родичів ОСОБА_7 ; письмовими поясненнями настоятеля храму ОСОБА_8 ; фотосвітлинами із зображенням ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , його родичів та її родичів; фактом наявності у заявниці численних особистих документів на ім`я ОСОБА_7 ; фактом перебування у неї в користуванні автомобіля, придбаного ними за спільні кошти та наявністю документів на автомобіль.

Також обставини про те, що вони із ОСОБА_7 проживали тривалий період часу як чоловік та жінка зможуть підтвердити численні свідки.

Отже, вона, як член сім`ї загиблого ОСОБА_7 має право на отримання державної допомоги в разі загибелі на війні військового, на неотримане ним при житті грошове забезпечення, премії, надбавки, допомоги за службу; на належне йому майно в порядку спадкування, а тому від встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залежить виникнення у неї майнових прав.

Враховуючи наведене, просить заяву задовольнити, встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з серпня 2018 року по 29.08.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак скерувала на адресу суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за її відсутності.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, однак скерували на адресу суду заяви про підтримання завлених вимог та розгляд справи за їх відсутності.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України НОМЕР_1 від 29.12.2005 року, виданого Кіцманським РВУМВС України в Черніевцькій області (а.с.7).

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 розірвано (а.с.9-10).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 05.09.2023 року та лікарським свідоцтвом про смерть №12-19-710/23 (а.с.11-12).

Факт спільного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_7 у цивільному шлюбі з серпня 2018 року по день смерті та ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу за місцем реєстрації заявника підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 15.09.2023р., з якого вбачається, що ОСОБА_1 проживала разом із співмешканцем ОСОБА_7 та вели разом спільне господарство, прибдали автомобіль (а.с.13).

Роздруківкою банку про рух коштів по картковому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що остання отримувала грошові перекази від ОСОБА_7 в період з липня 2022р. по 17.08.2023р. (а.с.14-19).

Письмовими поясненнями родичі ОСОБА_7 , а саме рідний брат ОСОБА_9 та його дружини ОСОБА_10 підтверджують спільне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_7 однією сімєю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з серпня 2018 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 (а.с. 20-26).

Аналогічні пояснення (письмові) надані сусідами та друзями ОСОБА_1 та ОСОБА_7 - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та настоятелем храму Трьох Святителів с. Суховерхзів ОСОБА_15 (а.с.27-32).

Згідно свідоцтва про народження померлого ОСОБА_16 серія НОМЕР_3 від 07.04.1984 року вбачається, що батьками останнього є ОСОБА_17 та ОСОБА_2 (а.с.33).

Відповідно до військового квитка серія НОМЕР_4 від 28.05.2008 року вбачається, що померлий ОСОБА_7 являвся військовозобов`язаним (а.с.34).

Згідно посвідчення серія НОМЕР_5 від 01.11.2017 року стверджується, що померлий ОСОБА_7 являвся учасником бойових дій (а.с.35).

Відповідно до Витягу з наказу начальника НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 30.06.2022 року сержанта запасу ОСОБА_7 призвано на військову службу по мобілізації (а.с.38)

Згідно довідки №886 від 02.11.2018 року, виданої військовою частиною НОМЕР_7 МОУ, вбачається, що ОСОБА_7 в період з 01.03.2017 р. по 19.06.2017 р., з 25.10.2017 р. по 20.12.2017р., з 29.12.2017 р. по 30.04.2018 р., приймав безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України (а.с.39).

Відповідно до довідки №887 від 02.11.2018 року, виданої військовою частиною НОМЕР_7 МОУ, вбачається, що ОСОБА_7 в період з 30.04.2018 р. по 22.07.2018 р. брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів (а.с.40).

Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Тлумачення ч. 1 ст. 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в спорах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Статтею 1 СК України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

Якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення чинного законодавства.

Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Надані заявником ОСОБА_1 докази є належними та допустимими, з точки зору закону, її проживання однією сім`єю з ОСОБА_7 , наявності спільного побуту, спільних друзів, спільного відпочинку, придбання ними майна, а саме транспортного засобу та ведення спільного господарства.

Як встановлено при розгляді справи, встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу дасть заявниці ОСОБА_1 підстави для реалізації свого права на прийняття спадщини до майна померлого ОСОБА_7 та отримання матеріальної допомоги.

Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству України і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою, оскільки факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_7 знайшов своє підтвердження та був доведений належними доказами, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 76-79, 81, 247, 258-260, 263-265, 293-294, 315-319 ЦПК України, ст.ст. 1, 3,4, 21, 27, 36 Сімейного Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з серпня 2018 року по 29 серпня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення не проголошувалося на підставі ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Кіцманський районний суд Чернівецької області до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Кіцманського

районного суду: Л.О.Масюк