Справа № 144/892/23
Провадження № 2/144/274/23
"30" жовтня 2023 р. смт. Теплик
Теплицький районний суд Вінницької області у складі:
головуючої - судді Довгалюк Л.В.,
за участі секретаря судового засідання Дудник С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представником якого є адвокат Пелюшок Леонід Олександровича, до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
Відповідно до п. 1.6. Договору дата повернення кредиту 09.12.2022, строки та суми погашення зазначено у паспорті споживчого кредиту даного Договору.
21.04.2023 Головним державним виконавцем Бершадського відділу ДВС у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Остафійчук О.В. винесено постанову, якою виконавче провадження № 64042872 прийнято до примусового виконання.
Позивач вважає, що дана заборгованість не є безспірною, оскільки у суму заборгованості включена плата за обслуговування кредиту, що нарахована на підставі нікчемної угоди договору (пункт 1.5) у загальній сумі 11 403,84 грн. (1 424,98 грн.+ 9 974,86 грн.).
Оскільки приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не є нотаріально посвідченим, між сторонами існує спір щодо розміру заборгованості, оскільки в неї включенні суми, які не можуть бути стягнуті, так як нараховані на підставі нікчемної умови договору, стягувачем не дотримано вимог щодо надсилання Боржнику вимог про усунення порушень договору, тобто допущено порушення самої процедури вчинення виконавчого напису, позивач просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає до виконання.
Ухвалою судді від 10.07.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 22.08.2023 задоволено клопотання позивача та витребувано у АТ «Ідея Банк» і Київського обласного державного нотаріального архіву належним чином засвідченні документи, зазначені у клопотанні про витребування доказів.
Від Київського обласного державного архіву до суду надійшло повідомлення про відсутність документів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. та зазначено, що дані документи можуть зберігатися у Київському державному нотаріальному архіві.
14.09.2023 судом спрямовано ухвалу суду до Київського державного нотаріального архіву.
25.10.2023 до суду надійшло повідомлення від Київського державного нотаріального архіву про те, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не передавав архів та документи нотаріального діловодства на державне відповідальне зберігання до Київського державного нотаріального архіву.
Зазначено, що доводи АТ «Ідея Банк» спростовують твердження позивача стосовно нікчемності умов Кредитного договору в частині встановлення плати за обслуговування кредитної заборгованості та свідчать про те, що зазначені позивачем у позовній заяві доводи про відсутність ознаки безспірності не відповідають дійсним обставинам справи.
Разом із тим, указано, що спірний виконавчий напис вчинено до втрати чинності Постановою № 662
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Пелюшок Л.О. надав суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що заперечення відповідача є безпідставними. У загальну суму заборгованості, що визначена у виконавчому написі включено суму за обслуговування кредиту, яка нарахована на підставі нікчемної умови договору, з огляду на що заборгованість по кредиту із цієї підстави не є безспірною, так як не може бути стягнута у визначеному нотаріусом розмірі. Окрім того, відповідачем не надано жодного підтвердження направлення позивачу вимоги про усунення порушень зобов`язання за кредитним договором та вимоги дострокового повернення кредиту. Враховуючи зазначені у відповіді на відзив аргументи, представник позивача просить суд задовольнити позов.
У запереченні на відповідь на відзив представник відповідача зазначив, що позивачем у відповіді на відзив доводи про відсутність ознаки безспірності суми заборгованості не відповідають дійсним обставинам справи.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, надіслали на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у відзиві просили розгляд справи проводити без їх участі.
Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутності врегульовано ч. 3 ст. 211 ЦПК України, водночас, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Оскільки у матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та правовідносини, які врегульовані нормами права, що їм відповідають, та дійшов наступного висновку.
Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.
Стягнення заборгованості проводиться за період із 10.05.2020 по 07.10.2020, сума заборгованості за кредитом складає 90 454,40 грн. та за вчинення виконавчого напису 1 900,00 грн.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»).
Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють виконавчі написи.
Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц, від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17.
Згідно з п. 3.1 та п. 3.4 Глави 16 Розділу ІІ «Вчинення виконавчих написів» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
З тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 за № 1172.
Відповідно пункту 2 Переліку (із змінами внесенимиПостановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Таким чином, оскільки в судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Отже, відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Таким чином, нотаріус у день вчинення виконавчого напису керувався пунктом Переліку, який був незаконним та не чинним, отже нотаріус повинен був відмовити стягувачу у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат».
Водночас у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивачу було направлено письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання за кредитним договором, що свідчить про те, що під час вчинення спірного виконавчого напису у нотаріуса не було доказів визнання позивачем суми заборгованості, пред`явленої до стягнення.
Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.
З огляду на наведене, з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.
Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Враховуючи викладене вище та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про визнання виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості в сумі 92 354,40 грн. таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий напис вчинено без дотримання вимог, встановлених ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат».
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення" (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10.02.2010).
З огляду на наведене, інші доводи представника відповідача, викладені у відзиві, не спростовують неправомірності вчиненого нотаріусом виконавчого напису, грунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин та норм права, а тому не вимагають детальної відповіді, оскільки судом перевірені та проаналізовані всі конкретні, доречні та важливі твердження сторін, яким надано відповідну правову оцінку.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача АТ «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 073,60 грн.
З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», ст. ст. 2-5, 10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, -
Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за результатами апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Ідея Банк», адреса: м. Львів, вул. Валова, 11, .

Суддя