Провадження: 2-о/484/223/23
Справа: 484/5134/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Закревського В.І.,

за участю секретаря судового засідання Фартушняк Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Первомайську Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Первомайська міська рада Миколаївської області, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду її представник адвокат Філатов І.Л. із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, в якій вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявниці ОСОБА_2 . В день його смерті відкрилась спадщина, яка складалася з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 . Інші 2/3 частини вказаної квартири належать заявниці, яку вона успадкувала після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 19.08.2023р. зявниця звернулась до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак згідно постанови приватним нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки остання не нотаріальної контори не зверталась із заявою про прийняття спадщини та нею не надано підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем на день його смерті. Оскільки після смерті дружини у 2021р. померлий ОСОБА_2 через похилий вік та за станом здоров`я потребував постійної сторонньої допомоги в побутових питаннях, заявниця проживала за адресою місця проживання спадкодавця, з яким остання проживала до дня його смерті та здійснювала за ним догляд. Інші спадкоємці у померлого ОСОБА_2 відсутні. Доказами родинних стосунків та спільного проживання і працевлаштування є свідоцтво про народження заявниці, довідка КНП "Первомайська ЦМБЛ" №890 від 28.09.2023р. про період роботи заявниці у 2022-2023 роках на посаді сестри медичної та покази свідків.

Враховуючи зазначене та керуючись ст.ст. 293, 315, 316, 318, 319 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1218, 1221, 1268 ЦК України, представник заявниці просив в судовому порядку встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з її батьком, ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказуючи на те, що від встановлення такого факту залежить реалізація права заявниці на спадкування.

В судове засідання, яке проводилося без участі заявниці ОСОБА_1 , її представник адвокат Філатов І.Л. надав заяву про розгляд справи за його відсутності та у відсутність заявниці, вимоги заяви про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Первомайської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви визнає повністю та проти них не заперечує.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі заявника та представника заінтересованої особи, оскільки матеріали справи містять всі необхідні для вирішення справи відомості та докази.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Первомайську Первомайського району Миколаївської області у віці 72 років помер батько заявниці ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 01.06.2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Первомайську Первомайського району Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а родинні зв`язки з померлим спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 17.03.1977 року міськвідділом ЗАГСу виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 06.09.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Первомайська Миколаївської області (а.с. 9-11).

Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого 13.03.2000р. Первомайським МБТІ, та зареєстровано право спільної часткової власності у реєстровій книзі за №13695, що підтверджується копією вказаного свідоцтва (а.с. 14).

Право власності на 2/3 частини вказаної квартири зареєстровані за заявницєю на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 27.05.2023р. приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Цихонею В.А. за реєстровими №№ 2507, 2508, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.09.2023р. №347369521 (а.с. 15-16).

На момент смерті ОСОБА_2 заявниця проживала з ним за однією адресою, за місцем проживання померлого за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується окрім інформації про право власності ще і довідкою КНП "Первомайська центральна міська багатопрофільна лікарня" від 28.09.2023р. №890 про те, що заявниця працювала у лікарні на посаді сестри медичної анестезиста акушерсього відділення анестезіології (як зовнішній сумісник) з 16.08.2022р. (наказ №553-к від 15.08.2022р.) по 02.05.2023р. (наказ №198-к від 26.04.2023р.), та договором - замовлення на організацію та проведення поховання від 31.05.2022 р., укладеного між заявницею та ФОП ОСОБА_4 (а.с. 17-18).

Спадщина була прийнята заявницею ОСОБА_1 оскільки остання на день смерті спадкодавця ОСОБА_2 проживала разом з ним, однак звернувшись до приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Цихоні В.А. постановою від 19.08.2023 року №859/02-31 заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки необхідно було надати документи на підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому запропоновано звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті.

Згідно ч.1, п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, постанови Пленуму ВСУ за №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд розглядає цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним.

Зокрема, згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України", громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Статтею 3 цього ж Закону визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1ст. 1269 ЦК України).

Враховуючи все вищевикладене у своєму взаємозв`язку слід прийти до висновку про те, що особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.02.2018 по цивільній справі №317/2329/15-ц, н/п № 61-2414св18 та у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.02.2018 по цивільній справі №633/344/16-ц, н/п № 61-1550 св 17.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 №7 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно п. 23 цієї постанови Пленуму ВСУ, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини необхідно заявниці для можливості реалізувати для можливості виникнення та подальшої реалізації спадкових прав.

Таким чином, здобуті в ході судового розгляду докази підтверджують факт постійного проживання заявниці ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент відкриття спадщини. За такого, заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,12,81,89,258-259,263-265,268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Первомайська міська рада Миколаївської області, про встановлення факту, - задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 17.10.2023 року.

Суддя: