П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 жовтня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого Джуги С.Д.

суддів Куштана Б.П., Кожух О.А.

з участю секретаря судового засідання: Сливки С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Вовканич Сергій Михайлович, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 квітня 2023 року у складі судді Шепетко І.О., у справі за позовом Закарпатського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення матеріального забезпечення на випадок безробіття,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2022 року Закарпатський обласний центр зайнятості звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріального забезпечення на випадок безробіття.

Позов мотивовано тим, що 30.04.2020 ОСОБА_1 звернувся до Ужгородської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та одночасно написав заяву щодо призначення виплати допомоги по безробіттю. У своїй заяві відповідач запевнив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе самостійно.

Відповідно до п.2 «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним» від 13.02.2009 №60/62, розслідування згідно з цим Порядком здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітного.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області листом від 22.03.2022 №0700-0702-8/10157 надано інформацію, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує пенсію за вислугу років починаючи з 01.10.2011 року.

Після отримання вищевказаної інформації, 13.05.2022 було проведено засідання комісії по розгляду страхових випадків. Протоколом засідання комісії №10 ухвалено скласти «Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості матеріального забезпечення».

Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №13 від 16.05.2022 встановлено: ОСОБА_1 під час перебування на обліку як безробітний з 04.05.2020 отримував пенсію за вислугою років з 01.10.2011 року, що суперечить поданим даним ОСОБА_1 у заяві про надання статусу безробітного від 30.04.2020 року.

У зв`язку з вищенаведеним, позивач зазначає, що безпідставно виплачена допомога по безробіттю за період з 29.05.2020 по 24.05.2021, неправомірно отримані кошти підлягають поверненню в сумі 105 341 грн. 02 коп.

16.05.2022 Ужгородською районною філією Закарпатського обласного центру зайнятості видано наказ №9 про повернення незаконно отриманих коштів.

17.05.2022 Ужгородською районною філією Закарпатського ОЦЗ відповідачу направлено претензію №714.1-28/159, в якій повідомлено про необхідність повернути неправомірно отримані кошти у розмірі 105 341 грн. 02 коп.

Як встановлено ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Таким чином, відповідач на момент подання заяви на отримання статусу безробітного та виплати матеріального забезпечення не відносився до категорії осіб, які можуть набути статус безробітного.

25.07.2022 Закарпатський обласний центр зайнятості повторно звернувся з претензією №989-13 до відповідача про необхідність повернення коштів. Але сума допомоги відповідачем не повернута.

16.08.2022 листом №1092-13 Закарпатський обласний центр зайнятості звернувся до АТ КБ «Приватбанк» для підтвердження перерахування розміру допомоги по безробіттю, яка підлягає стягненню.

28.09.2022 отримано відповідь від АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-220823/29317 згідно якої, банком своєчасно та в повному обсязі, були зараховані грошові кошти на поточний рахунок ОСОБА_1 .

За вказаних обставин позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму виплаченого матеріального забезпечення та вартість наданих соціальних послуг в розмірі 105 341,02 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 квітня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Закарпатського обласного центру зайнятості матеріальне забезпечення на випадок безробіття в розмірі 105 341 (сто п`ять тисяч триста сорок одна) грн. 02 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Вовканич С.М., просить скасувати рішення та ухвалити у даній справі нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд неправомірно задовольнив даний позов. Зокрема, представник апелянта вказує на те, що 30.04.2020 ОСОБА_1 звернувся до Ужгородської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та одночасно подав заяву щодо призначення виплати допомоги по безробіттю, оскільки 28.04.2020 відповідно до Наказу РСЦ МВС України в Закарпатській області від 23.04.2020 №19 кн звільнений відповідно до пункту 1-1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» у зв`язку з ліквідацією регіонального сервісного центру МВС в Закарпатській області згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12.02.2020 №79 «Деякі питання територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» із припиненням державної служби, тобто через 2 дні після звільнення, з метою реалізації свого конституційного права на працю, а не з метою призначення та отримання виплати допомоги по безробіттю. Подаючи таку заяву апелянт мав на меті знайти роботу, оскільки таку втратив у зв`язку з ліквідацією установи, і ним не допущено жодних зловживань або недобросовісності, яка презюмується, а тому відсутні підстави для задоволення заявленого позову.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач Закарпатський обласний центр зайнятості просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта, представника апелянта, представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 під час постановлення його на облік в Ужгородській районній філії Закарпатського обласного центру зайнятості та надання статусу безробітного умисно не повідомив позивача про призначення йому пенсії за вислугу років та неправомірно отримав допомогу по безробіттю.

З даними висновками суду погоджується колегія суддів, оскільки такі відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права.

З копії трудової книжки НОМЕР_1 вбачається, що 28 квітня 2020 року ОСОБА_1 звільнений відповідно до п.1-1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» у зв`язку з ліквідацією регіонального сервісного центру МВС в Закарпатській області згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12 лютого 2020 року №79 «Деякі питання територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» із припиненням державної служби.

30 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Ужгородської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості з заявою про надання йому статусу безробітного.

Разом з підписанням даної заяви, ОСОБА_1 інформував, що не відноситься до зайнятого населення відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Готовий та здатний приступити до роботи.

30 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Ужгородської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості із заявою щодо призначення виплати допомоги по безробіттю.

З персональної картки №00002 та рішень, прийнятих органом щодо зареєстрованого безробітного, вбачається, що ОСОБА_1 надано статус безробітного 04.05.2020 на підставі ч.1 ст. 43 ЗУ «Про зайнятість населення» та 08.06.2021 припинено реєстрацію/облік на підставі абз. 16 пп1 п 30 Порядку.

Під час перебування на обліку ОСОБА_1 відвідував центр зайнятості: 04.05.2020, 07.05.2020, 01.06.2020, 17.06.2020, 24.06.2020, 30.06.2020, 01.07.2020, 08.07.2020, 04.08.2020, 20.08.2020, 03.09.2020, 21.09.2020, 06.10.2020, 15.10.2020, 29.10.2020, 17.11.2020, 04.12.2020, 10.12.2020, 22.12.2020, 13.01.2021, 29.01.2021, 11.02.2021, 26.02.2021, 18.03.2021, 08.04.2021, 26.04.2021, 17.05.2021, 08.06.2021.

22.12.2020 ОСОБА_1 письмово повідомлено про права та обов`язки, зокрема, що зареєстровані безробітні зобов`язані: своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення, надання соціальних послуг та припинення реєстрації; відповідальність за достовірність поданих Центру зайнятості, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

За період з 19.06.2020 по 02.07.2021 ОСОБА_1 було нараховано допомогу по безробіттю та платежі в розмірі 105 341,02 грн.

Як вбачається з листа АТ КБ «Приватбанк», останній своєчасно та в повному обсязі зарахував грошові кошти на поточний рахунок ОСОБА_1 в сумах згідно листа.

Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики № 60/62 від 13.02.2009 року, Постанови правління Пенсійного Фонду України 13.02.2009 року № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 року за № 232/16248, розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час реєстрації та протягом перебування на обліку як безробітного.

Перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості шляхом звіряння наданої особою інформації з відомостями, наявними в Державній податковій адміністрації України, Пенсійному фонді України, у державних реєстраторів.

11.04.2022 з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшла інформація, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 отримує пенсію за вислугу років з 01.10.2011 року.

На підставі виявленого факту, проведено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, за результатом якої складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення у відповідності до п. 6, 7 Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики № 60/62 від 13.02.2009 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за № 232/16248.

13.05.2022 проведено засідання по розгляду страхових випадків, за результатом якого ухвалено скласти Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості матеріального забезпечення. Згідно акту №13 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Ужгородської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості від 16 травня 2022 року встановлено, що ОСОБА_1 під час перебування на обліку як безробітний з 04.05.2020 отримував пенсію за вислугу років з 01.10.2011, що суперечить поданим даним ОСОБА_1 у заяві про надання статусу безробітного від 30.04.2020. Висновками підтверджено порушення. Відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» ОСОБА_1 безпідставно виплачена допомога по безробіттю за період з 29.05.2020 по 24.05.2021. Неправомірно отримані кошти підлягають поверненню в сумі 105 341,02 грн.

Згідно наказу Ужгородської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості № 9 від 16 травня 2022 року слідує, що було прийнято рішення щодо повернення виплачених коштів ОСОБА_1 як допомоги по безробіттю.

17.05.2022 Ужгородською районною філією Закарпатського ОЦЗ відповідачу направлено претензію №714.1-28/159, в якій повідомлено про необхідність повернути неправомірно отримані кошти у розмірі 105 341 грн. 02 коп.

16.08.2022 листом №1092-13 Закарпатський обласний центр зайнятості звернувся до АТ КБ «Приватбанк» для підтвердження перерахування розміру допомоги по безробіттю, яка підлягає стягненню.

28.09.2022 отримано відповідь від АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-220823/29317 згідно якої, банком своєчасно та в повному обсязі, були зараховані грошові кошти на поточний рахунок ОСОБА_1 .

Згідно пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітним є особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 43 Закону України «Про зайнятість населення», статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі досягнення особою встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку або призначення пенсії на пільгових умовах, або за вислугу років.

З врахуванням наведеного призначення пенсії на пільгових умовах є підставою для припинення реєстрації безробітного, а також унеможливлює таку реєстрацію у випадку звернення до служби зайнятості особи, яка таку пенсію вже отримує.

До такого висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 04 жовтня 2018 року у справі №452/1710/16-ц.

Згідно із ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Частиною 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Отже, неповідомлення особою обставини, яка не дає право їй для визнання її безробітною свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення.

Згідно із абз.5 ч.1 ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.

Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

ЇЇ тлумачення свідчить про те, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року №6-91цс14 та в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №545/163/17.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що добросовісність безробітного полягає у своєчасному повідомленні Державної служби зайнятості України в особі відповідного районного центру, про відсутність або втрату ним права на отримання допомоги по безробіттю.

Відповідач ОСОБА_1 на момент подання заяви на отримання статусу безробітного та виплати матеріального забезпечення не відносився до категорії осіб, які можуть набути статус безробітного.

Відповідач був письмово повідомлений про свої права та обов`язки, під час неодноразового відвідування центру зайнятості мав змогу повідомити про факт отримання пенсії.

Крім того, при зверненні із заявою про надання статусу безробітного підтвердив свою відповідальність щодо достовірності поданих ним даних та відомостей.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачу безпідставно виплачена допомога по безробіттю, а неправомірно отримані кошти за період з 29.05.2020 по 24.05.2021 в сумі 105 341 грн. 02 коп підлягають поверненню.

Судом першої інстанції правильно не взято до уваги посилання відповідача щодо відсутності у нього умисного невиконання своїх обов`язків, оскільки при зверненні із заявою про надання статусу безробітного підтвердив свою відповідальність щодо достовірності поданих ним даних та відомостей, письмово був повідомлений про свої права та обов`язки, під час неодноразового відвідування центру зайнятості мав змогу повідомити про факт отримання пенсії, отримати додаткові роз`яснення та, як особа, що має вищу юридичну освіту, розумів правові підстави для набуття статусу безробітного.

За наведених обставин суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заявлений позов.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.

Таким чином рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Вовканич Сергій Михайлович, залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 20 жовтня 2023 року.

Головуючий:

Судді: