Провадження № 2/761/2150/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Саадулаєва А.І.,

за участю секретаря: Фурман А.В.,

від відповідача1: представник ОСОБА_1 ,

від третьої особи: представник ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛПІС-УКРАЇНА» до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Саадулаєва А.І.

Предметом позову було:

1. Стягнення з ПрАТ «СК «АРКС» на користь ТОВ «ЕЛПІС-УКРАЇНА» матеріальну шкоду в розмірі 100000,00 грн.

2. Стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ЕЛПІС-УКРАЇНА» матеріальну шкоду в розмірі 368383,77 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.08.2020 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2020 р. здіснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін в розгляд справи в загальному позовному провадженні.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03.03.2021 р. зупинено провадження у цивільній справі №761/22538/20 до прийняття рішення Київським апеляційним судом у справі №761/39575/19, та до прийняття рішення Київським апеляційним судом у справі №761/29892/19 за апеляційною скаргою на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 02.09.2019.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.06.2023 р. провадження у справі поновлено, призначено судове засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06.09.2023 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.07.2019 року приблизно о 18:40 год. в м. Києві на пл. Перемоги, 1, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «Lexus LX 570», д.н.з. НОМЕР_1 , повертаючи ліворуч при червоному сигналі світлофору не надав перевагу в русі автомобілю «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 , що рухався в зустрічному напрямку прямо на дозволяючий (зелений) сигнал світлофору, що призвело до зіткнення транспортних засобів та їх механічних пошкоджень, чим ОСОБА_3 порушив вимоги п. 16.6 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію ТЗ, власником автомобіля «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_3 , є ТОВ «ЕЛПІС-УКРАЇНА». 02.09.2019 року Шевченківським районним судом міста Києва винесено постанову у справі № 761/29892/19, якою за вказане ДТП притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, оскільки автомобіль «Lexus LX 570», д.н.з. НОМЕР_4 , після виїзду на пл. Перемоги розташовувався на зустрічній смузі руху відносно автомобіля «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався на зелений сигнал світлофору, а тому відповідно водій автомобіля «Lexus LX 570», д.н.з. НОМЕР_5 , зобов`язаний був надати дорогу автомобілю «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_3 . Відповідно до Висновку № 1804 експертного дослідження, матеріальний збиток, завданий позивачу складає 468383,77 грн. Відповідно до інформації з веб-сайту МТСБУ, станом на 21.07.2019 року, відповідальність ОСОБА_5 на момент вказаного ДТП застрахована згідно з полісом № А03461403, який оформлено ПрАТ «СК «АРКС». З ПрАТ «СК «АРКС» на користь позивача має бути стягнута матеріальна шкода в межах страхового ліміту в розмірі 100000,00 грн. Ще підлягає відшкодування ОСОБА_3 матеріальна шкода в розмірі 368383,77 грн., яка є різницею між шкодою від пошкодження автомобіля, який є власністю позивача, та розміром страхового відшкодування. У зв`язку із викладеним, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом, за захистом свої прав, до відповідачів.

Відповідач-2 подав до суду відзив в якому заперечив проти задоволення позовної вимоги, посилаючись на те, що відсутній та не настав «страховий випадок», так як не доведено настання цивільно-правової відповідальності відповідач-1, як водія автомобіля «Lexus LX 570», д.н.з. НОМЕР_4 , а тому відсутні підстави для прийняття до розгляду та для задоволення позовних вимог ТОВ «Еліпс-Україна» до відповідача-1 та відповідача-2. Крім того, постановою 12.06.2020 року Шевченківським районним судом міста Києва прийнято постанову у справі №761/39575/19, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Від третьої особи до суду надійшли письмові пояснення, в яких ОСОБА_4 підтримав обставини викладені у позовній заяві в повному обсязі, посилаючись на те, що в діях ОСОБА_4 відсутнє правопорушення та відсутня вина щодо ДТП, що підтверджується постановою Київського апеляційного суду від 04.03.2021 року справа №761/39575/19. Та послався на те, що постановами Шевченківського районного суду м.Києва та Київського апеляційного суду у справі №761/29892/19 встановлено вину відповідач-1, на момент вказаного ДТП, як водія автомобіля «Lexus LX 570», д.н.з. НОМЕР_4 .

Позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, та посилаючись на те, що при підготовці Висновку від 03.10.2019 року було взято діючий, станом на 03.10.2019 року, курс валют НБУ, оскільки ремонт автомобіля відбувається за рахунок деталей, які поставляються до України з Європи та за які сплачується у євро, тобто, станом на 03.10.2019 року, курс євро становив 27,16 грн. за один евро, тому матеріальний збиток в розмірі 468383,77 грн. був еквівалентен 17245,35 євро, які, станом на 20.12.2022 року, за курсом НБУ 38,78 грн. за один євро еквівалентно 668774,76 грн. Тобто, ціна позову збільшилась на 200390,99 грн., та просить:

1. Стягнення з ПрАТ «СК «АРКС» на користь ТОВ «ЕЛПІС-УКРАЇНА» матеріальну шкоду в розмірі 100000,00 грн.

2. Стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ЕЛПІС-УКРАЇНА» матеріальну шкоду в розмірі 568774,76 грн.

Відповідач-1 03.07.2023 року подав до суду письмові пояснення, в яких заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що навіть теоретично припускаючи, що винуватцем ДТП є саме відповідач-1, заявлена сума шкоди повністю покривається страховою сумою, а отже, належним відповідачем у даній справі є безпосередньо страхова компанія, тобто ПрАТ "СК "АРКС", а залучення в якості відповідача ОСОБА_3 не є доцільним.

Відповідач-1 04.08.2023 року подав до суду письмові пояснення, в яких заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що позовні вимоги у даний справі задоволенню не підлягають, оскільки ДТП та спричинені нею збитки обумовлені недотриманням правил дорожнього руху самим позивачем та невжиття ним усіх залежних від нього заходів для уникнення завдання шкоди. Підсумовуючи викладене, юридична оцінка обставин ДТП, викладена в постановах про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, не має обовязкового характеру для суду, та повністю спростовується результатами експертизи.

В судове засідання, яке відбулось 06.10.2023 року, представник позивача не з`явився, подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні, яке відбулось 06.10.2023 року, представник відповідача-1 заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у запереченнях на позовну заяву.

В судове засідання, яке відбулось 06.10.2023 року, представник відповідача-2 не з`явився, подав до суду заяву в якій заперечив проти задоволення позовних вимог та просив проводити розгляд справи у його відсутності.

В судовому засіданні, яке відбулось 06.09.2023 року, представник третьої особи-2 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши сторін, врахувавши їх процесуальні заяви, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 липня 2019 року приблизно о 18 год. 40 хв. в м. Києві на площі Перемоги,1 водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «Lexus LX 570», д.н.з. НОМЕР_5 , повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофору не надав перевагу в русі автомобілю «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_4 , що рухався в зустрічному напрямку прямо на дозволяючий (зелений) сигнал світлофору, що призвело до зіткнення транспортних засобів та їх механічних пошкоджень, чим ОСОБА_3 порушив вимоги п.16.6 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

02 вересня 2019 року Шевченківським районним судом міста Києва (суддя Притула Н.Г.) винесено постанову у справі № 761/29892/19, якою за вказане ДТП притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, оскільки автомобіль «Lexus LX 570», д.н.з. НОМЕР_5 , після виїзду на площу Перемоги розташовувався на зустрічній смузі руху відносно автомобіля «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався на зелений сигнал світлофору, а тому відповідно водій автомобіля «Lexus LX 570», д.н.з. НОМЕР_5 , зобов`язаний був надати дорогу автомобілю «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_3 .

01 листопада 2021 року Київським апеляційним судом (суддя Ігнатченко Н.В.) прийнято постанову у справі № 761/29892/19, якою апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 02.09.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишено без змін.

12 червня 2020 року Шевченківським районним судом міста Києва прийнято постанову у справі №761/39575/19, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по адміністративній справі закрито в зв`язку з закінченням на момент розгляду адміністративної справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

04 березня 2021 року Київським апеляційним судом (суддя Журба С.О.) винесено постанову у справі № 761/39575/19, якою постанову Шевченківським районним судом м. Києва від 12.06.2020 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасовано та провадження по справі закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію ТЗ, власником автомобіля «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_3 , є ТОВ «ЕЛПІС-УКРАЇНА».

Відповідно до інформації з веб-сайту МТСБУ, станом на 21.07.2019 року, відповідальність ОСОБА_5 на момент вказаного ДТП застрахована згідно з полісом № А03461403, який оформлено ПрАТ «СК «АРКС».

Відповідно до Висновку № 1804 експертного дослідження, який складено 03.10.2019 року ФОП ОСОБА_6 матеріальний збиток, завданий позивачу становить 468383,77 грн., та складається з:

суми вартості відновлювального ремонту - 438408,62 грн.;

втрати товарної вартості - 29975,15 грн.

Як вбачається з копії полісу ОСЦПВВНТЗ № АО/3461403, «Lexus LX 570», д.н.з. НОМЕР_5 , страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну майну - 100000,00 грн.; розмір франшизи 2000,00 грн.

Як вбачається з копії договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних ТЗ №96820гд9кпа від 05.04.2019 року, «Lexus LX 570», д.н.з. НОМЕР_5 , страхова сума за договором 1000000,00 грн.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків може бути, серед іншого, завдання шкоди (збитків).

Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Так, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Підставою для застосування такого виду майнової відповідальності, як відшкодування шкоди, є сукупність таких чотирьох елементів, які входять до складу правопорушення:

- протиправна поведінка особи;

- настання шкоди;

- причинний зв`язок між такою протиправною поведінкою і настанням шкоди;

- вина завдавача шкоди.

Відповідно до частини 2 статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, законом встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди. Вина підтверджена постановою суду, а тому наявним є такий елемент складу цивільного правопорушення, як вина.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вказане підтверджується також і висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 760/5618/16-ц. Так, Верховний Суд у своєму висновку керується правилами частин першої та другої статті 22 ЦПК України, відповідно до яких реальними збитками є також витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права, тобто такі дії, які настануть в майбутньому.

Висновки про наявність права у потерпілої сторони на відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, без підтвердження оплати проведеного відновлювального ремонту автомобіля, сформульовані також у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15, а також у постановах Верховного Суду від 16 січня 2018 року №61-1836св17, від 28 лютого 2018 року № 61-134св18. Верховним Судом не встановлено підстав відступити від зазначених правових висновків».

В той же час, суд відхиляє доводи позивача щодо залежності розміру завданої йому матеріальної шкоди від курсу валюти євро, та збільшення позовних вимог на 200390,99 грн., з огляду на те, що судом встановлено, що ремонт пошкодженого ТЗ позивача вже було здійснено, крім того, посилання на підвищення курсу є необґрунтованими та не може бути належним та допустимим доказом збільшення вартості відновлювального ремонту.

Також, суд вважає необхідним зазначити, що суд не бере до уваги висновок експерта №4401-Е від 10.07.2023 року, долучений відповідачем-1, у зв`язку із тим, що даний висновок не є належним і допустимим доказом винуватості ОСОБА_4 у вчинення ДТП, з огляду на те, що вина ОСОБА_3 доведена постановами судів першої та апеляційної інстанцій у справі №761/29892/19, крім того, відсутність вини ОСОБА_4 доведена постановою суду апеляційної інстанції у справі №761/39575/19.

Суд відхиляє доводи відповідача-1 про те, що твердження викладені у постановах Шевченківського районного суду м.Києва та Київського апеляційного суду у справах №761/39575/19 та №761/29892/19, зокрема характеристики дій учасників аварії, є правовою оцінкою фактичних обставин ДТП, яка не має обов`язкового характеру для суду у даній справі, з огляду на вимог встановлені ч.6 ст.82 ЦК України.

Крім того, суд звертає увагу, що із страховика підлягає стягненню розмір відновлювального ремонту транспортного засобу без коефіцієнту втрати товарної вартості пошкодженого ТЗ, оскільки полісом ОСЦПВВНТЗ №АО/3461403, договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних ТЗ №96820гд9кпа від 05.04.2019 р. та ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено відшкодування втрати товарної вартості пошкодженого ТЗ, у зв`язку із чим, суд відхиляє доводи відповідача-1 про те, що заявлена сума шкоди повністю покривається страховою сумою, а отже, належним відповідачем у даній справі є безпосередньо страхова компанія, тобто ПрАТ "СК "АРКС", а залучення в якості відповідача ОСОБА_3 не є доцільним.

Також, суд відхиляє доводи відповідача-2 про те, що відсутній та не настав «страховий випадок», так як не доведено настання цивільно-правової відповідальності відповідач-1, як водія автомобіля «Lexus LX 570», д.н.з. НОМЕР_4 , а тому відсутні підстави для прийняття до розгляду та для задоволення позовних вимог ТОВ «Еліпс-Україна» до відповідача-1 та відповідача-2, з огляду на те, що вина відповідача-1 у вчиненні ДТП, підтверджується постановами Шевченківського районного суду м.Києва та Київського апеляційного суду у справі №761/29892/19, у зв`язку із чим, відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ №АО/3461403 та договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних ТЗ №96820гд9кпа від 05.04.2019 р. настав «страховий випадок» та доведено настання цивільно-правової відповідальності відповідач-1.

Оскільки вказана ДТП сталась 21.07.2019 року, то обчислення строків розпочалось з 22.07.2019 року, а одже, заява про настання страхового випадку або дана позовна заява мають бути подані в строк до 21.07.2020 року включно. У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку, що дана позовна заява подана до суду в строк передбачений чинним законодавством України, а саме 21.07.2020 року, як вбачається із поштового конверту.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного суду №227/3573/16-ц від 21.08.2018 року, та №465/4287/15 від 11.12.2019 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача-1 на користь позивача підлягає стягненню франшиза у розмірі 2000,00 грн., та втрати товарної вартості пошкодженого ТЗ позивача у розмірі 29975,15 грн., а з відповідача-2 на користь позивача підлягає стягненню вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ позивача, в межах страхового відшкодування, у розмірі 436408,62 грн.

Згідно з частиною першою статті 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги частково ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛПІС-УКРАЇНА» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_6 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛПІС-УКРАЇНА»() 31975(тридцять одна тисяча дев`ятсот сімдесят п`ять)грн. 15 коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС» () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛПІС-УКРАЇНА»() 436 408(чотириста тридцять шість тисяч чотириста вісім)грн. 62 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення виготовлено 27 жовтня 2023 року.

Суддя: