Справа № 199/1697/23
(2/199/1247/23)
РІШЕННЯ

іменем України

19.06.2023

м. Дніпро

справа №199/1697/23

провадження № 2/199/1247/23

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Подорець О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди та франшизи, -

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач 1 - Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» (ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ»)

відповідач 2 - ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Демарчук М.В. звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди та франшизи.

В обґрунтування позову зазначив, що 08.09.2021 в м. Дніпро, пр. Слобожанський, е/о № 485 сталася ДТП за участю транспортного засобу Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем DAF XF, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу DAF XF, д.н.з. НОМЕР_2 застрахована в ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ», відповідно до поліса ОСЦПВВНТЗ № ЕР/203926626. Вина ОСОБА_2 , у вчинені ДТП підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 29.09.2021. В результаті ДТП пошкоджено транспортний засіб позивача Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 , чим завдано матеріальні збитки. 10.09.2021 представник позивача направив на адресу ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» повідомлення про ДТП, заяву на виплату страхового відшкодування та весь необхідний пакет документів. 03.11.2021 представник позивача направив ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» рахунок з СТО ФОП ОСОБА_3 , постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_2 , копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ФОП ОСОБА_3 , витяг з реєстру платників податку ФОП ОСОБА_3 07.12.2021 ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» виплатила страхове відшкодування в розмірі 34150,20 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_3 не узгодивши розмір із потерпілим. 28.12.2021 представник позивача направив до Національного банку України скаргу на дії Страховика щодо недоплати страхового відшкодування. Національний банк України повідомив, що страховик виплатив страхове відшкодування в розмірі 31150,20 грн. на підставі звіту № ЦВ/21/1979 від 30.06.2021, складеного ТОВ «Партнер Консалт». Документів, на підставі яких було визначено розмір заподіяної шкоди НБУ не направив. 28.12.2021 представник позивача направив на адресу ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» запит-вимогу щодо надання документів на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди та вимогу доплатити страхове відшкодування в розмірі, встановленому у висновку експерта № 1810/21 від 11.10.2021, складеному на замовлення позивача та надіслав копію висновку. Однак, відповідь від ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» не надала, доплату страхового відшкодування не здійснила. Так, зі звітом ТОВ «Партнер Конслат» № ЦВ/21/1979, складеним на замовлення страховика потерпілий не був ознайомлений. Представником ТОВ «Партнер Консалт» не оглядався пошкоджений транспортний засіб позивача. Представником страховика, що здійснював особистий огляд автомобіля був аварійний комісар ОСОБА_4 , документів, які б підтверджували його повноваження діяти від імені та в інтересах ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» надано не було. Представник позивача звернувся до експерта ОСОБА_5 для встановлення розміру збитку заподіяного в результаті пошкодження його автомобіля. ОСОБА_5 особисто оглядав транспортний засіб позивача Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 , робив відповідні заміри та фотографії та склав висновок № 1810/21 від 11.10.2021, відповідно до якого вартість матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 50248,41 грн. Без будь-яких вмотивованих підстав Страховик недоплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 17098,21 грн.: 50248,41-31150,20 (фактично сплачена)-2000 грн. (франшиза). Крім того, з ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» мають бути стягнені витрати на оплату послуг експерта в розмірі 1800 грн. 14.09.2021 ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» отримало від представника позивача заяву про виплату страхового відшкодування та ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» повинно було виконати обов`язок по сплаті страхового відшкодування до 14.12.2021 включно. Тобто, за період з 15.12.2021 по 15.12.2022 ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» повинне сплатити пеню в розмірі 6125,37 грн. Також, оскільки сума основного зобов`язання складає 17098,21 грн., то за період з 15.12.2021 по 24.01.2023 з ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» підлягає стягненню 3% річних в розмірі 569 грн. та витрати від інфляції в розмірі 4257,18 грн. Крім того, з ОСОБА_2 підлягає стягненню франшиза в розмірі 2000 грн., що передбачено умовами договору страхування №ЕР/203926626. Вказані суми представник позивача просить стягнути на користь позивача, а також на користь позивача стягнути з ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5800 грн. та з ОСОБА_2 200 грн.

Ухвалою суду від 31 березня 2023 року справу прийнято до свого провадження та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матералами, за відсутності клопотання будь-якої зісторін про інше.

Не погоджуючись із позовними вимогами від відповідача ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» надійшов відзив, який обгрунтований тим, що 23.09.2021 було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 та складено відповідний акт огляду колісного транспортного засобу. 09.11.2021 були направлені листи на адресу представника позивача з проханням надати запитувані ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» документи та інформацію. 10.11.2021 від представника позивача надійшов пакет документів: копія постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2021, рахунок № 13 від 23.10.2021, копія виписки та копія витягу ФОП ОСОБА_3 . Оскільки між ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» та представником позивача не було досягнуто згоди щодо розміру страхового відшкодування, 23.11.2021 ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» отримало висновок авто товарознавчого дослідження ТОВ «Партнер-Консалт» від 19.11.2021. 06.12.2021 ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» було направлено лист ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з відповідною інформацією по ДТП від 08.09.2021. 07.12.2021 було складено та затверджено розрахунок страхового відшкодування і страховий акт та виплачено страхове відшкодування в розмірі 31150,20 грн. на рахунок вказаний представником позивача та того ж дня направлено лист ОСОБА_1 та його представнику з повідомленням щодо виплати страхового відшкодування. Жодних заяв чи інших листів від представника позивача на ознайомлення останнього з документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди до ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» не надходило. Таким чином, відповідач не порушив жодних вимог чинного законодавства. Відповідач вчасно в десятиденний строк направив свого представника для огляду пошкодженого автомобіля, здійснило розрахунок страхового відшкодування в порядку, передбаченому законом та на підставі висновку № 75-D/99/99 від 19.11.2021. Право позивача на самостійне визначення розміру збитків виникає лише у тому випадку, якщо страховик протягом десяти робочих днів не направить аварійного комісара, експерта або свого представника на огляд пошкодженого майна. Позивач не довів належними та допустимими доказами наявність обставин необхідних для самостійного визначення позивачем розміру завданої шкоди. Тому у відповідача відсутнє перед позивачем зобов`язання зі сплати страхового відшкодування на підставі висновків зроблених самим позивачем. Позивач у своїх вимогах посилається на висновок № 1810/21 від 11.10.2021 та надає акт виконаних робіт з підтвердженням того, що кінцева-фактична сума відновлювального ремонту без врахування зносу замінених деталей вартувала 50249,90 грн. Акт виконаних робіт надано лише в суді, в досудовому порядку відповідачу такий акт не надавався. Відповідно до зазначеної в акті сумі відновлювального ремонту 50249,90 грн. вона складається з: роботи+матеріали=23974,90 грн., запчастини=26275 грн. - нові, тобто на їх вартість має застосовуватись коефіцієнт фізичного зносу в 56,39%=14817 грн. вартість запчастин з урахуванням зносу. Відповідач має відшкодувати позивачу наступне, відповідно до вимог чинного законодавства: 23974,90 грн. (вартість робіт та матеріалів)+14817 грн. (вартість запчастин з врахуванням зносу) 31150,20 грн. (розмір вже отриманого страхового відшкодування)-2000 грн. (франшиза)=5642 грн. Навіть якщо брати до уваги акт виконаних робіт, сума доплати страхового відшкодування становить набагато меншу суму, ніж позивач зазначає в позовних вимогах, однак і цю суму наразі ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» не зобов`язане відшкодовувати позивачу, оскільки останнім не надано доказів фактичної сплати за проведення відновлювального ремонту. Крім того, страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведені оцінки, експертизи пошкодженого майна. Узгодження суми страхового відшкодування сторони не дійшли, а тому виплата страхового відшкодування була здійснена на підставі та в розмірах звіту експерта. Також, враховуючи, що страховик не порушив строків виплати страхового відшкодування, штрафні санкції, які просить стягнути сторона позивача незаконні. Саме позивач повинен надати належні спростовуючи докази неправильності нарахувань страхового відшкодування, адже страховик не самостійно визначає суму страхового відшкодування, а користується висновками суб`єктів оціночної діяльності зокрема експертів, аварійних комісарів. Враховуючи викладене, представник ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» просив відмовити в задоволенні позовних вимог до ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ».

Не погоджуючись з обставинами викладеними у відзиві, від представника позивача надійшла відповідь на відзив, яка обґрунтована тим, що висновок оцінювача є неналежним докази розміру матеріальної шкоди, оскільки даний звіт має суттєві недоліки, а саме: даний документ складено оцінювачем, а не експертом, висновок є неповним, не містить всіх сторінок (відсутні всі сторінки даного висновку, а також всі сторінки ремонтної калькуляції, зокрема сторінка 2, а у висновку відсутня сторінка із розділу «висновок» та інші сторінки), акт огляду складно не коректно (не зазначено деталь потребує заміни, ремонту чи фарбування), не долучено фотографій пошкодженого транспортного засобу, не враховано весь перелік запасних частин, не враховано весь перелік ремонтних робіт, оцінювач не оглядав пошкоджений транспортний засіб, а склав звіт на підставі акту огляду і фотографій, що були зроблені іншою особою. Також, страховик не ознайомив позивача із документами, якими визначено розмір заподіяної шкоди, оскільки після запиту-вимоги представника позивача від 28.12.2021, ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» відповідь на запит не надало, доплату страхового відшкодування не здійснило. Тобто, у позивача не було документів, на підставі яких страховиком розраховано розмір заподіяної шкоди, тобто він не мав можливості внести свої зауваження до цих документів. Крім того, страховик відшкодовує оцінену шкоду, а не реальні збитки. Тобто, розмір шкоди встановлюється висновком експерта/звітом оцінювача. В даному випадку розмір оціненої шкоди встановлено висновком експерта Дроздова Ю.В., складеному на замовлення позивача. Страховик безпідставно застосовує коефіцієнт фізичного зносу, оскільки в акту прийому-передач виконаних робіт зазначено про вартість не лише нових запасних частин, але мова йде і про бувші у використанні запасні частини (б/в), такі як боковина задня ліва. На деталі, які були використані коефіцієнт фізичного зносу повторно не нараховується. Крім того, потерпілий має право залучити експерта незважаючи на те, що страховик направив свого представника. Тобто, висновок експерта складений на замовлення учасника справи прирівнюється до висновку експерта, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Експерт ОСОБА_5 особисто оглядав пошкоджений транспортний засіб Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 , робив заміри, на відміну від оцінювача ОСОБА_6 , який склав звіт лише на підставі наданих страховиком фотографій. Тобто, ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» надано неповний висновок оцінювача ОСОБА_7 , не спростовано висновок експерта Дроздова Ю.В. Крім того, представник позивача просив суд не приймати до уваги відзив відповідача, оскільки він поданий з пропущенням строку на його подання.

Відповідач ОСОБА_2 не скористався своїи правом надання відзиву на позов.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини.

Судом встановлено, що 08 вересня 2021 року на пр. Слобожанський в районі електроопори №485 в м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Opel Insignia», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «DAF XF», державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 .

Данні обставини встановлені та підтверджуються постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2021 про визнання ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди та факти встановлені при розгляді адміністративної справи є преюдиціальними фактами при розгляді цивільної справи.

В результаті ДТП автомобіль «Opel Insignia», державний номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні ушкодження.

Згідно копії полісу ЕР 203926626 діючий на 08.09.2021, транспортний засіб DAF XF 105.41ОТ», н.з. НОМЕР_2 застрахований у ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ», розмір франшизи 2000 грн., ліміт за шкоду майну 130000 грн.

10.09.2021 представником позивача на адресу ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» була направлена заява про здійснення відшкодування у зв`язку з ДТП, яка мала місце 08.09.2021, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_3 . У заяві зазначено, що взаєморозрахунки не проводились. Крім того, до заяви були додані копії документів, що підтверджується копією відповідної заяви.

Також, 10.09.2021 представником позивача на адресу ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» було направлено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 08.09.2021. В повідомленні зазначені обставини ДТП та додані документи, що підтверджується копією такого повідомлення.

Відповідно до копії акту № 21/5468 від 23.09.2021, було проведено огляд транспортного засобу (дефективна відомість) Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 , за участю довіреної особи власника майна ОСОБА_8 та представника ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ». У вказаному акті зазначені відомості щодо назви та опису пошкодження транспортного засобу.

Згідно копії висновку експерта № 1810/21 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості збитку заподіяного власнику КТЗ) від 11.10.2021, зазначено, що вартість матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 50248,41 коп. Крім того, до висновку також долучені додатки, ремонтна калькуляція № 1810/21 від 11.10.2021, фото таблиці.

Відповідно до копії рахунку № 13 від 23.10.2021 зазначено опис робіт та їх вартість, стосовно транспортного засобу Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 , загальна вартість складає 96616 грн.

04.11.2021 рахунок з СТО № 13, постанова Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 29.09.2021 та витяги були направлені на адресу ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ».

Відповідно до копії висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 75-D/99/9 від 19.11.2021, зазначено, що вартість матеріального збитку завданого власнику майна Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 ,внаслідок ДТП складає 33150,20 грн. з ПДВ на вартість матеріалів та складових. До висновку долучено ремонтну калькуляцію № ЦВ/21/5468 від 19.11.2021.

Представником ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» зроблений розрахунок страхового відшкодування транспортного засобу Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 , сума страхового відшкодування 31150,20 грн.

Згідно копії страхового акту № ЦВ/21/5468, зазначено відомості про страховий випадок, підстави для визначення розміру збитку, розмір страхового відшкодування 31150,20 грн., реквізити для виплати страхового відшкодування, тощо.

Згідно копії акту № 64 від 13.12.2021 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) зроблений ФОП ОСОБА_3 замовнику ОСОБА_8 , представнику ОСОБА_1 , зазначено перелік виконаних робіт (послуг) з детальним описом робіт та їх вартості, загальна сума склала 50249,90 грн.

29.12.2021 представником позивача було направлено запит на адресу ТДВ СК`АЛЬФА_ГАРАНТ» щодо надання документів на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди та вимога щодо доплати страхового відшкодування, оскільки 07.12.2021 ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» було виплачено на рахунок СТО страхове відшкодування в розмірі 31150,20 грн. без згоди позивача. В той же час, відповідно до висновку експерта від 11.10.2021 розмір відшкодування складає 50248,41 грн. Тобто недоплата складає 17098,21 грн. Тому представник просив доплатити розмір страхового відшкодування, надати документи на підставі яких було оцінено розмір заподіяної шкоди.

29.12.2021 позивачем було направлено скаргу на адресу Національного банку України, Управління захисту прав споживачів фінансових послуг, відповідно до якої зазначено, що після письмового повідомлення про ДТП між позивачем та ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» не було досягнуто згоди щодо розміру спричиненої шкоди, позивачем за власний рахунок було замовлено проведення оцінки з визначення вартості матеріального збитку пошкодженого автомобіля Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 та висновком експерта від 11.10.2021 було встановлено, що розмір відшкодування автомобіля Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 , складає 50248,41 грн. 07.12.2021 ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» було виплачено на рахунок СТО страхове відшкодування в розмірі 31150,20 грн., без згоди ОСОБА_1 на такий розмір страхового відшкодування. Тому, позивач просив здійснити перевірку зазначеної діяльності ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» щодо виплати розміру страхового відшкодування та надати копію відповіді ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ», який чином було розраховано розмір страхового відшкодування, а також копію звіту/висновку на підставі якого розраховувався розмір матеріального збитку.

25.01.2022 позивачем було отримано відповідь від Національного банку України, відповідно до якої зазначено, що ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» перерахувало на рахунок ФОП ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 31150,20 грн. на підставі висновку авто товарознавчого дослідження від 30.01.2021 № ЦВ/21/1979, складеного ТОВ «Партнер-Консалт», відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого власнику Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 , складає 33150,20 грн. з ПДВ.

Частинами 1, 2, 3 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно п.п. 1.3, 1.7, 1.8 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована; страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Відповідно до ст. 3 Закону, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Згідно ст. 6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Так, згідно п. 34.2 ст. 34 Закону, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Так, судом встановлено, що представником позивача, 10.09.2021 шляхом направлення на адресу ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» заяви та повідомлення про ДТП було повідомлено страховика про ДТП. Тобто, свого представника для огляду пошкодженого транспортного засобу страховик повинен був направити протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

23.09.2021 було оглянуто транспортний засіб позивача Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 представником ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» та під час огляду присутнім був представник позивача.

Внаслідок вказаного огляду було складено акт № 21/5468. Даний акт містить відомості про деталі та опис пошкодження. Тобто, під час вказаного огляду не визначався розмір матеріальної шкоди, а лише було оглянуто та зазначено, які саме пошкодження отримав внаслідок ДТП вказаний автомобіль.

Розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства (стаття 31 Закону).

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).

Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

З матеріалів справи вбачається, що сторони не досягли згоди щодо розміру спричиненої шкоди, тобто ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» мало прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійснені страхового відшкодування (регламентної виплати).

Проте, всупереч вищевказаним вимогам чинного законодавства ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» не направило протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення письмове повідомлення заявнику та не долучило таке рішення до матеріалів даної цивільної справи, тому суд робить висновок, що рішення про відмову у здійснені страхового відшкодування ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» не приймалось.

Відповідно до п. 34.4 ст. 34 Закону, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Так, позивач не будучи обізнаним про рішення ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ», враховуючи, що страховиком не було направлено свого представника саме для встановлення розміру збитків, скористався своїм правом як потерпілий у ДТП та звернувся до експерта для проведення товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ, внаслідок чого було зроблено висновок експерта № 1810/21 від 11.10.2021.

Крім того, представником позивача 03.11.2021 на адресу ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» було направлено рахунок з СТО ОСОБА_3 в якому детально описано вид робіт, які необхідно виконати з ремонту автомобіля Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 та вартість таких робіт.

Таким чином, ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» у разі непогодження із вартістю зазначеною у рахунку СТО ФОП ОСОБА_3 мало законне право залучити фахівця для проведення відповідного дослідження для визначення розміру збитків та для подальшого узгодження з заявником.

Проте, порушуючи приписи п. 36.2 ст. 36 ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ», не узгодивши із заявником розмір страхового відшкодування, 07.12.2021 виплатила страхове відшкодування в розмірі 31150,20 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_3 на підставі проведення власного експертного авто товарознавчого дослідження 19.11.2021 без участі заявника або його представника.

Враховуючи вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що позивач будучи потерпілим внаслідок ДТП був позбавлений можливості узгодити з ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» розмір страхового відшкодування та взагалі не був повідомлений про жодне прийняте рішення страховиком.

Так, під час проведення огляду колісного транспортного засобу не визначався саме розмір страхового відшкодування, тобто присутній під час огляду представник ОСОБА_1 не міг зазначити свою позицію у відповідному акті, оскільки огляд не проводився з метою встановлення саме розміру відшкодування.

Крім того, позивач не міг знати, що надані ним документи для страхового відшкодування не були достатніми для відшкодування шкоди ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ», оскільки жодного вмотивованого рішення позивачу не направлялось.

Також, позивач не був повідомлений про те, що ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» взагалі проводило експертне дослідження для визначення розміру матеріального збитку, тобто був позбавлений, у випадку не згоди з висновком експерта, надати свої заперечення.

Суд погоджується з позицією представника позивача щодо того, що висновок експертного авто товарознавчого дослідження від 19.11.2021 є неналежним доказом, враховуючи наступне.

Згідно п. 4.3 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої наказом від 24.11.2003 № 142/5/2092 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395, за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. У разі проведення авто товарознавчої експертизи (експертного дослідження) за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта або інший документ, передбачений законодавством (далі - висновок експерта).

Із долучених до матеріалів справи документів вбачається, що висновок експертного авто товарознавчого дослідження від 19.11.2021 був зроблений оцінювачем ОСОБА_7 , таким чином такий висновок не може бути експертним, оскільки оцінювач має складати саме звіт.

Крім того, вказаний висновок був зроблений на підставі відомостей, які отримав представник ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» під час огляду 23.09.2021. Тобто, транспортний засіб не оглядався під час проведення експертизи жодним експертом, не було долучено до вказаного висновку фото таблиць із детальним описом транспортного засобу.

Також, оцінювач ОСОБА_7 не оглядав транспортний засіб Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 та таким чином не міг самостійно оцінити вартість матеріального збитку, оскільки зроблений висновок ґрунтувався тільки на матеріалах наданих представником ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ», в той же час позивач був позбавлений надати при проведенні такого дослідження як транспортний засіб, так і інші матеріали.

Таким чином, суд не приймає до уваги наданий висновок експертного авто товарознавчого дослідження.

Окремо суд звертає увагу, що не можуть бути прийняті до уваги надані представником ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» такі докази, як: електронна версія ціни пропозиції, розрахунок страхового відшкодування, страховий акт № ЦВ/21/5468, оскільки такі докази не мають доказового значення у даній цивільній справі. Враховуючи, що сторона позивача доводить в даному випадку не узгодження з позивачем розміру страхового відшкодування, вказані докази є лише внутрішніми документами ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» та не доводять зворотне.

Таким чином, матеріали даної цивільної справи не містять жодного доказу, що підтверджує згоду позивача із розміром збитку, розрахованим страховиком.

Також, суд вважає, що матеріалами справи підтверджено суми фактичних витрат на здійснення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу позивача.

Так, судом встановлено, що відповідно до наданому стороною позивача акту № 64 від 13.12.2021 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), вартість виконаних робіт складає 50249,90 грн., тобто вказана сума значно перевищує суму отриманого позивачем страхового відшкодування.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Так, 14.09.2021 ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» отримало від представника позивача заяву про виплату страхового відшкодування. Тобто, відповідач мав виконати обов`язок по сплаті страхового відшкодування до 14.12.2021.

Крім того, стороною позивача в досудовому порядку направлялась вимога до ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» щодо не доплаченої вартості відшкодування в розмірі 17098,21 грн.

Тому, суд погоджується з наданим стороною позивача розрахунком та вважає, що за період з 15.12.2021 по 15.12.2022 ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» має сплатити пеню в розмірі 6125,37 грн.

Крім того, відповідно до положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно роз`яснень, наданих у п. 4 Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, постанова № 4 від 01.03.2013, положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК).

Відповідно до п. 21 вказаного Пленуму, при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК).

Враховуючи те, що ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» в даному випадку безпідставно відмовилось у виплаті страхового відшкодування в повному обсязі, з ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» підлягають стягненню 3% річних, пов`язані з несвоєчасною виплатою страхового відшкодування та втрати від інфляції.

Вказане узгоджується з позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 149/344/15-ц.

Оскільки сума основного зобов`язання складає 17098,21 грн., то за період з 15.12.2021 по 24.01.2023 з ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» підлягають стягненню 3% річних у розмірі 569 грн. та витрати від інфляції в розмірі 4257,18 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача до ОСОБА_2 , слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону, страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Судом встановлено, що сума франшизи, згідно до полісу серії ЕР № 203926626, складає 2000 грн.

Таким чином, вимога позивача про стягнення на його користь з ОСОБА_2 франшизи у розмірі 2000 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частинами 2, 3 статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з частиною 3, статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За правилами, встановленими статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом частини 2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, вищевикладені норми матеріального та процесуального права, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідачів.

Що стосується вимоги представника позивача щодо стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн., суд зазначає наступне.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст.59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Згідно ч.1 ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких згідно п.1 ч.3 цієї статті віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.3 ст.141ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано довіреність, договір про надання правової допомоги від 24.01.2023, додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 24.01.2023, де сторони домовились, що гонорар за надання професійної правничої допомоги складає фіксований розмір 6000 грн.,акт передачі-приймання виконаних робіт до договору про надання допомоги від 24.01.2023, квитанцію про сплату на підставі акту передачі-приймання виконаних робіт до договору від 24.01.2023 6000 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273,279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди та франшизи задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» на користь ОСОБА_1 17098,21 грн. страхове відшкодування, 6125,37 грн. пені, 569 грн. 3% річних від простроченої суми, 4527,18 грн. інфляційні витрати, 1800 грн. вартість на оплату послуг експерта, що разом складає 30119 (тридцять тисяч сто дев`ятнадцять) грн. 76 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 грн. розмір франшизи.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1007 (одна тисяча сім) грн. 04 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 66 (шістдесят шість) грн. 56 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5800 (пять тисяч вісімост) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 200 (двісті) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 19 червня 2023 року.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ», , місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, 01133.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя О.Б.Подорець