Справа № 681/1399/23
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

"02" листопада 2023 р. м.Полонне

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Горгулько Н.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить:

- розірвати договір довічного утримання, укладений 25.01.2022 між фізичною особою (відчужувачем) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою та проживаючою в АДРЕСА_1 та фізичною особою (набувачем) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованою та проживаючою в АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Бондар С.М. Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області і зареєстрованого в реєстрі за №86,87, у зв`язку з неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором;

- визнати за відчужувачем ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га кадастровий номер :02:006:0397 (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 , що були передані набувачу ОСОБА_2 у власність на виконання предмету договору довічного утримання;

- зобов`язати набувача ОСОБА_2 повернути вилучене нею майно відчужувачу ОСОБА_1 , що було придбано за особисті кошти ОСОБА_1 в період дії договору довічного утримання і встановленого в житловому будинку по АДРЕСА_1 , яким ОСОБА_1 постійно користувалася протягом року, а саме: внутрішній замок у вхідних броньованих дверях, унітаз, бойлер, мийку (вмивальник), водяний насос до криниці, два навісних дамка (так у позові), два крани для води.

Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільний справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими позивач звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених ст.ст.175,177 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 187 ст. 175 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали позовної заяви суддя приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Оригінал такої квитанції додається до всіх позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, інших судових документів, що направляються до судової інстанції.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позовна заява містить чотири вимоги: дві вимоги немайнового характеру та дві вимоги майнового характеру.

Згідно ч. 3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2023 становить 2684,00 грн.

Відповідно до п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви немайнового характеру яка подана фізичною особою судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1073,60 грн.

Позивачем сплачено судовий збір лише за одну вимогу у розмірі 1073,50 грн.

Крім того, в порушення вимог п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем не зазначено ціну позову, так як позов містить дві вимоги майнового характеру.

Згідно з підпунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. За підпунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Суд зазначає, що в даній справі заявлено дві майнові вимоги про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га кадастровий номер :02:006:0397 (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 , щодо яких позивач зобов`язана була спочатку визначити ціну позову та сплатити судовий збір у відповідному розмірі.

Проте позивачем ця вимога не дотримана. Тобто, в порушення вимог чинного законодавства, позивач не визначає розмір вартості майна, не надає доказів на підтвердження вартості спірного майна, що відповідно позбавляє можливості розрахувати суму судового збору.

Отже, позивач має зазначити ціну позову, виходячи із дійсної ринкової вартості майна, та надати квитанцію про сплату судового збору на загальну суму, що буде відповідати заздалегідь встановленій оцінці майна, яке позивач просить передати у свою власність.

Суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача.

Незазначення позивачем ціни позову позбавляє суд перевірити правильність сплати судового збору відповідно до заявлених позовних вимог.

Крім того, згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В роз`ясненнях, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Так, відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Такий обов`язок, відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України, лежить виключно на стороні, яка повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а також надати відповідні докази.

Доказами, згідно ст.76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В порушення вказаних норм, позивачем не викладено обставини, якими обгрунтовуються позовні вимоги, не розкрито їх суті, на вказано які умови договору довічного утримання порушено відповідачем, в чому полягає неналежне виконання умов договору та ін. Не зазначено, якими саме доказами позивач обгрунтовує кожну свою вимогу.

У відповідності до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК позовна заява повинна містити: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

За приписами ст. 16 ЦПК cторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову.

Відповідно до п.7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Відповідно до п.8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Заявником не зазначено, які у заявника є оригінали письмових доказів, не зазначено які оригінали доказів не можуть бути наданими.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 ДСТУ 4163-2003», відповідно до якого належно засвідченими копіями документа вважаються такі, що містять реквізити: «Згідно з оригіналом», назву посади, особистий підпис особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище, дату засвідчення копії.

В порушення вимог цієї норми позивачем подано до суду завірені нею копії з копій документів, які не можуть вважатися копіями оригіналу документу, оскільки такими не є.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, дана позовна заява має бути залишена без руху.

Керуючись ст.ст.185, 260 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання залишити без руху, надавши позивачу строк, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати належним чином засвідчені письмові докази, що додаються до позовної заяви та вказати де знаходяться оригінали;

- вказати ціну позову;

- викласти обставини, якими позивач обгрунтовує кожну свою позовну вимоги, вказавши у чому саме полягає порушення її прав та інтересів відповідачем, та зазначити якими саме доказами підтверджується кожна з обставин;

- надати оригінал документу про сплату судового збору, який буде відповідати ціні позову.

З урахуванням наведеного, позовну заяву доцільно викласти у новій редакції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н.А.Горгулько