№ 336/1130/23
пр. № 2/336/3338/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Запоріжжя 31 жовтня 2023 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, за яким просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначено, що сторони мають спільну малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, батьком якої відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 є відповідач.

У відзиві відповідач заперечив проти позову, оскільки вважає, що він не є батьком дитини. На його думку, зазначення у свідоцтві про народження дитини батьком особу, ім`я, прізвище, по батькові якої повністю співпадає з його ім`ям, не є беззаперечним доказом по справі. З тих підстав і актовий запис № 362 від 12.05.2020 не вважає допустимим доказом по справі. На думку позивача, такі відомості про батька внесені зі слів матері.

У відповіді на відзив позивач наголошує, що відомості про батька до актового запису внесені на підставі ст. 126 Сімейного кодексу України, на підтвердження чого позивач надає витяг № від 12.09.2023 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження.

Правом надання заперечень відповідач не скористався.

В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків

За приписом ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття

Згідно з ч. 3 ст. 181 ЦПК України За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У роз`ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" та ст. 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

Судом встановлено, що позивач та відповідач по справі мають спільну малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 12.05.2020 року, актовий запис № 362, витягом № від 12.09.2023 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження.

Як вбачається з останнього доказу, державна реєстрація дитини проведена на підставі ст. 126 Сімейного кодексу України, тобто за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, що подана до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

У витягу зазначені повні анкетні дані відповідача, у тому числі паспортні дані, що спростовує доводи ОСОБА_2 щодо збігу імені, по батькові, прізвища.

Як передбачено ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою.

Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру.

За приписом ст. 9 вказаного закону, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

За змістом ст. 11 Закону, державний реєстр актів цивільного стану громадян - це державна електронна інформаційна система, яка містить відомості про акти цивільного стану, зміни, що вносяться до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання та відомості про видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану і про видачу витягів з нього.

Оскільки досліджений судом витяг № від 12.09.2023 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження містить відомості про те, що батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є відповідач, суд відхиляє клопотання сторін про витребування з відділу державної реєстрації актів цивільного стану заяви про визнання батьківства та інших документів, що стали підставою для внесення актового запису про народження дитини.

Доводи відповідача про те, що він не може бути батьком дитини суд не приймає, адже ОСОБА_2 у передбаченому законом порядку (ст. 136 Сімейного Кодексу України), шляхом пред`явлення позову про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини, батьківство оспорене не було.

Учасники справи не заперечують, що дитина проживає із матір`ю.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача є обґрунтованими та законними, і при визначені їх розміру суд враховує обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 ЦПК України, у тому числі те, що відповідач не надав не надав доказів наявності у нього на утриманні інших неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків, наявності інших обставини, які відповідно до згаданої норми мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, а тому вважає за необхідне позов задовольнити.

Згідно ч. 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову,

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 89, 263-265, 273-279, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.02.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.).

Відомості, передбачені п.4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.С. Боєв

31.10.23