Справа № 147/1506/23
Провадження № 2-з/147/9/23
У Х В А Л А

іменем України

02 листопада 2023 року смт Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №147/1506/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

01 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2023 у справі №147/1506/23 (провадження 2/147/9/23) визначено головуючого суддю Борейко О. Г.

Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в рамках виконавчого провадження №66326322 від 29.07.2021, приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем. В обгрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що 24 жовтня 2023 року засобами поштового зв`язку до Тростянецького районного суду Вінницької області ним було направлено позовну заяву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Предметом позовної заяви є прохання визнати виконавчий напис №54062 від 24.05.2021 виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. таким, що не підлягає виконанню. На підставі виконавчого напису №54062 від 24.05.2021 виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем, про стягнення заборгованості за кредитним договором №401824568 від 05 січня 2018 року, укладеного з АТ "Альфа-банк", правонаступником якого за договором відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2 від 21 грудня 2020 року є ТОВ "Фінансова компанія "ФЛЕКСІС" правонаступником якого за договором відступлення прав вимоги за кредитними договорами 21-12/20 від 21 грудня 2020 року є ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ". Крім того, в рамках виконавчого провадження №66326322 від 29.07.2021 було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пннсію, стипендію та інші доходи боржника від 13.07.2023, та направлено до ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" з вимогою здійснювати відрахування із доходів боржника в розмірі 20 відсотків. Заявник вказує, що якщо за результатами розгляду його позову судом буде визнано виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, то у нього виникнуть труднощі у поверненні безпідставно стягнутих коштів. Невжиття заходу забезпечення позову унеможливить ефективний захист поновлення порушених його прав та інтересів.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та перевіривши її на відповідність вимогам процесуального закону, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору, якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно із ч.1, ч.2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України суд може залежно від обставин справи забезпечити позов повністю або частково.

Пунктом 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Цей правовий висновок міститься у постанові Верховного суду України у справі за № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року.

У рішенні Конституційного Суду України від 16 червня 2011 № 5-рп/2011 у справі №1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому, в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1 Протоколу. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2019 року (справа № 911/1695/18) зазначив наступне: законом не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову: відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову.

В заяві про забезпечення позову позивач заявник просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в рамках виконавчого провадження №66326322 від 29.07.2021, приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем.

Згідно з доданої копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13.07.2023, встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Турського О. В. перебуває виконавче провадження №66326322 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості на підставі виконавчого напису №54062 від 25.04.2021 виданого приватним нотаріусом Києво-Стятошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В.

Дана постанова направлена на примусове виконання до ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» за місцем роботи боржника, що вбачається зі змісту цієї постанови.

Подальші дії приватного виконавця в рамках виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису, що є предметом оскарження, можуть вплинути на майнові права позивача-заявника у разі задоволення його позову.

Заявником в заяві про забезпечення позову зазначено причини, у зв`язку з чим потрібно забезпечити позов. Заходи забезпечення позову відповідають заявленим вимогам, тобто безпосередньо зв`язані з предметом спору, є співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення, в разі задоволення позову.

Судом також враховується охорона прав і інтересів інших осіб, які беруть участь у справі, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Перевірено аргументованість вимоги про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, враховано те, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, в разі подання позову до суду.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Тому, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню, заборона вчинення дій щодо спірного майна є доцільним, оскільки він буде предметом позовних вимог, а невжиття заходу забезпечення позову, про який просить заявник, може ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №147/1506/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Зупинити стягнення за виконавчим написом №54062 від 24.05.2021 виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 17780,27 грн в рамках виконавчого провадження №66326322, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича.

Копію ухвали направити заявнику та приватному виконавцю виконавчого округу Вінницької області Турському Олександру Віталійовичу.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. Г. Борейко