РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 рокуСправа № 951/784/23
Провадження №2-о/951/56/2023

Козівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Братків І. І.,

за участі секретаря судового засідання Книш Л. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Козові Тернопільської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Козівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління юстиції про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та факту родинних відносин,

УСТАНОВИВ:

26.09.2023 до Козівського районного суду Тернопільської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Козівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління юстиції про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та факту родинних відносин.

В обгрутування заявлених вимог посилається на те, заявник народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , у свідоцтві про народження записана як « ОСОБА_2 ». ПІБ вказане у дипломі « ОСОБА_2 ».08 листопада 1983 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, прізвище заявника після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 . У шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_5 ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвами про народження.

Проте, у зв`язку із змінами правопису, при видачі 11.02.1997 паспорта громадянина України заявника вписано як « ОСОБА_1 », відповідні відомості про ПІБ заявника внесені і до Реєстру територіальних громад (номер витягу 2023/005746470 від28.07.2023), в якому вона також зазначена як « ОСОБА_1 ».

З метою оформлення пенсії за інвалідністю ОСОБА_1 звернулася до головногоуправління Пенсійного Фонду України у Волинській області.Однак, рішенням ГУ ПФУ у Волинській області № 12 від 15.09.2023 року, ОСОБА_1 відмовлено у призначені пенсії по інвалідності. Зауважено про неприйняття та неврахування у трудовий стаж записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.03.1984 року, оскільки в свідоцтві про шлюб написання її ПІБ (по-батькові) не відповідає даним паспорта; не враховано також період здійснення нею догляду за дітьмиоскільки ПІБ написання матері невідповідає паспортним даним.

Таким чином, через граматичні особливості написання ПІБ Заявника виниклирозбіжності між записами внесеними до документів, які підтверджують трудовийстаж та документів про народження дітей та, як наслідок, істотні труднощі ізоформлення пенсії по інвалідності.

Встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідно заявнику для підтвердження наявного страхового стажу.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 02.10.2023 відкрито провадження у справі та прийнято до розгляду за правилами окремого провадження.

Заявник в судове засідання не з`явилася. 23.10.2023 представник заявника адвокат Крамар В. П. подав клопотання у якому просив розгляд справи проводити без участі сторони заявника. Заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив

Представники заінтересованих осіб будучи належним чином повідомленими у судове засідання не з`явилися. Заперечення на адресу суду не надходили.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини, приходить до такого висновку.

Установлено, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 20.02.1965.

Згідно Диплому НОМЕР_3 від 17.07.1982 виданим технічнимучилищем № 2 м. ОСОБА_7 отримала технічну освіту за спеціальністю «рівняльниці IV розряду».

08.11.1983 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ».

У шлюбі у них народилося двох дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 виданим 10.12.1984 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 виданим 04.04.1992. Відповідно до свідоцтв про народження матір`ю дітей вказана ОСОБА_1 .

Як вбачається із паспорта громадянина України серії НОМЕР_7 заявник вказана як ОСОБА_1 . Такий запис здійснено у зв`язку із змінами правопису.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.03.1984 ОСОБА_1 з 11 серпня 1986 року працювала у комунальному некомерційному підприємстві «Козівська центральна районна лікарня Козівської селищної ради» на посаді санітаркиопераційної хірургічного відділення, що підтверджується також Витягом із Наказу № 78; переведена на посаду молодшої медичної сестри операційного блоку, з якої звільнена, зазгодою сторін, 17.03.2000 року, що підтверджується Витягом із наказу № 61.

Відповідно до Довідки (до акту) огляду медико соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 247967 Козівською МСЕК встановлено, що ОСОБА_1 має третю групу інвалідності загальне захворювання.

Маючи намір оформлення пенсії за інвалідністю ОСОБА_1 звернулася до головногоуправління Пенсійного Фонду України у Волинській області.

Втім, рішенням ГУ ПФУ у Волинській області № 12 від 15.09.2023 року, ОСОБА_1 відмовлено у призначені пенсії по інвалідності. Зауважено про неприйняття та неврахування у трудовий стаж записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.03.1984, оскільки в свідоцтві про шлюб написання її найменування не відповідає даним паспорта; невраховано також період здійснення нею догляду за дітьми, оскільки відомості про матір не відповідають паспортним даним.

Згідно зі ст.ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 вказаної постанови, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Згідно із п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» на підставі п. 6 ст.273 ЦПК України суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 348/576/18 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відтак, у судовому порядку, відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку, встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

У постанові Верховного Суду від 20 серпня 2018 року зроблено висновок про те, що записи у книгах обліку трудового стажу, заробітку колгоспника, у розрахунково-платіжних відомостях нарахування заробітної плати є правовстановлюючими документами (справа № 545/1472/17).

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст.256 ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Судом установлено, що трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.03.1984зазначено по батькові заявника « ОСОБА_9 » а у паспортних даних « ОСОБА_10 », що зумовило необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності ОСОБА_1 , правовстановлюючого документу, а саме: трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.03.1984, тому заявлені вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Метою встановлення юридичного факту є необхідність реалізації права на призначення пенсії, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту належності правовстановлюючих документів, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати своє право на пенсію.

Щодо вирішення вимог про встановлення факту родинних відносин суд виходить з такого.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд, окрім іншого, розглядає справи про встановлення факту родинних відносин.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Встановлення вказаного факту родинних відносин необхідно заявнику для належної реалізації нею та її дітьми у подальшому свої прав.

Відтак з метою не порушення прав заявника, реалізація яких залежить виключно від доведення вищезазначеного юридичного факту, суд приходить до висновку про необхідність встановлення даного юридичного факту.

З огляду на вказане та враховуючи, що встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, суд вважає, що заява в цій частині також є підставною та підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 81, 273, 293-294, п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Козівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління юстиції про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу, а саме:

- трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.03.1984.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,паспорт серії НОМЕР_7 , РНОКПП: НОМЕР_8 .

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, адреса місця знаходження: 43026, вул. Кравчука, 22В, м. ЛуцькВолинської області, .

Заінтересована особа Козівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, місце знаходження: 47600, вул. Дорошенка, 3, смт Козова, Тернопільського району, Тернопільської області, код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України - 21161546.

Суддя Ірина БРАТКІВ