КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/824/5793/2023 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Сукач О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 07 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаворит Систем» про стягнення заборгованості за договором, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Фаворит Систем» про стягнення заборгованості за договором, який мотивував тим, що 04 травня 2016 року між ним, як адвокатом, та ТОВ «Фаворит Систем» було укладено договір №04/05/16, відповідно до пункту 1.1. якого, довіритель доручав, а повірений зобов`язувався виконати роботу та здійснити від імені довірителя певні юридичні та фактичні дії відповідно до умов даного договору, а довiритель зобов`язувався оплатити виконану роботу та сплатити винагороду відповідно до умов даного договору.

Позивач зазначає, що пунктом 1.2. сторони договору визначили обсяг робіт за даним договором, які повірений мав виконати по отриманню довірителем юридичних послуг, а саме: підготовка заяв, скарг до обласної прокуратури та Генеральної прокуратури та ГСУ Національної поліції України по кримінальному провадженню №000134 від 20 березня 2014 року.

Відповідно до пункту 3.2. договору №04/05/16 сума оплати за договором становила 247 000 грн.

Вказував, що 11 травня 2016 року відповідач на виконання умов пункту 3.1. договору №04/05/16 від 04 травня 2016 року сплатив грошові кошти в розмірі 247000 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 11 травня 2016 року.

Додатковою угодою №1 від 22 липня 2016 року до договору №04/05/16 від 04 травня 2016 року сторони внесли зміни до пунктів 1.2, 3.1. та 3.2. вказаного договору.

Зокрема, сторони дійшли згоди та виклали пункт 1.2. розділу 1 «Предмет договору» в наступній редакції:

«1.2. Робота та дії, пов`язані із вирішенням справи (питання) по отриманню довірителем юридичних послуг, а саме: здійснення захисту та представництво інтересів юридичної особи ТОВ «Фаворит Систем» в кримінальному провадженні №0000134 від 20 березня 2014 року за фактами розтрати та привласнення державного майна ПАТ «Укргазвидобування» за попередньою змовою зі службовими особами ТОВ «Фаворит Систем» та ТОВ «Кувейт Енерджі», в особливо великих розмірах, шляхом зловживання службовим становищем під час видобутку та реалізації вуглеводнів, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та підготовка заяв, скарг до Генеральної прокуратури України, обласної прокуратури Київської області та прокуратури міста Києва, ГСУ Національної поліції України, судів України, підготовка та подача звернень, претензій, вимог до ПАТ «Укртрансгаз», до ПАТ «Укргазвидобування» з питань щодо зняття арешту з 8 938 385 м/куб природного газу ТОВ «Фаворит Систем» орієнтовною вартістю 220 млн.грн. з урахуванням вказівок довірителя та посилань останнього на незаконність накладення арешту на газ, а довіритель зобов`язується оплатити виконану роботу та сплатити винагороду відповідно до умов договору та цієї додаткової угоди».

Крім того, вказував, що пунктом 3 додаткової угоди №1 від 22 липня 2016 року сторони змінили розмір оплати за договором та визначили, що загальна сума оплати за договором дорівнює 5 000 000 грн.

Водночас пунктом 4 додаткової угоди №1 від 22 липня 2016 року до договору №04/05/16 від 04 травня 2016 року, сторони визначили, що «станом на день підписання цієї додаткової угоди, повіреним частково виконано роботи, передбачені пунктом 1.2. договору №04/05/16 від 04 травня 2016 року та їх вартість становить 290 000 грн., в тому числі з урахуванням сплаченого авансу довірителем в розмірі 247 000 грн.»

Крім того, позивач зазначав, що сторони в пункті 4 додаткової угоди №1 від 22 липня 2016 року до договору №04/05/16 від 04 травня 2016 року дійшли згоди про те, що відповідач не має претензій до обсягу та якості виконаних ним робіт.

Також, сторони визначили в пункті 4 додаткової угоди №1 від 22 липня 2016 року, що станом на день її підписання 22 липня 2016 року, заборгованість відповідача з урахуванням обсягу вже наданих послуг позивачем за даним договором становить 43 000 грн (290 000,00 грн вартість робіт визначена у пункту 4 додаткової угоди №1 від 22 липня 2016 року - 247 000 грн. сплачених відповідачем на виконання пункту 3.1. договору №04/05/16 від 04 травня 2016 року).

Сторонами було визначено строк погашення заборгованості за договором в розмірі 43 000 грн в термін не пізніше 01 листопада 2016 року.

Однак, відповідач безпідставно ухилився від виконання свого зобов`язання про погашення заборгованості за спірним договором в розмірі 43 000 грн в строк до 01 листопада 2016 року.

Позивач вказував на те, що 11 жовтня 2016 року відповідач направив позивачу заяву про розірвання договору №04/05/16 від 04 квітня 2016 з посиланням на невиконання умов укладеного договору.

Однак, на переконання позивача, станом на день направлення цього листа ним було виконано роботи в повному обсязі та у відповідності до вимог пункту 1.2. договору №04/05/16 від 04 травня 2016 року.

ОСОБА_1 вважає, що зазначена заява була подана відповідачем з метою ухилення останнім від оплати виконаної роботи (винагороди) за отримані юридичні послуги за договором №04/05/16 від 04 травня 2016 року, що також підтверджує і подача 07 квітня 2016 року відповідачем відносно нього заяви про вчинення кримінального правопорушення, на підставі якої було внесено відомості до ЄРДР за №0000961.

При цьому, ОСОБА_1 вказував, що сторони за договором не передбачили право на його розірвання в односторонньому порядку, письмова угода сторін щодо його розірвання відсутня, рішення суду про його розірвання не ухвалювалось, будь-які зміни до договору щодо цього питання не вносились.

У свою чергу, відмова відповідача від виконання зобов`язання в односторонньому порядку, а саме відмова сплатити за виконані роботи, є істотним порушенням умов договору, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у розмірі 4 753 000 грн, що і стало підставою для звернення до суду.

Відтак, позивач ОСОБА_1 просив суд стягнути з ТОВ «Фаворит Систем» на його користь заборгованість за договором №04/05/16 від 04 травня 2016 року в сумі 4 753 000 грн та понесені судові витрати.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 07 грудня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмолено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що сторони між собою погодили обсяг робіт за договором, який повірений (позивач) мав виконати в рамках кримінального провадження №0000134 від 20 березня 2014 року, а саме: підготовка заяв, скарг до обласної прокуратури та Генеральної прокуратури та ГСУ Національної поліції України у вказаному кримінальному провадженні. А відповідно до додаткової угоди - це здійснення захисту та представництво інтересів та підготовка заяв, скарг в інтересах ТОВ «Фаворит Систем» у вказаному кримінальному провадженні.

Відтак, твердження суду щодо невиконання позивачем своїх зобов`язань, передбачених додатковою угодою спростовується наданими до позовної заяви та наявними в матеріалах справи доказами: заявами, листами, запитами клопотаннями та висновком експерта, що подавались ОСОБА_1 в інтересах відповідача.

Разом з тим, наголошує, що він, як адвокат, не брав на себе зобов`язання щодо отримання позитивного результату щодо закриття кримінального провадження, а тому посилання суду на незнання адвокатом про те, на якій стадії перебуває зазначене вище кримінальне провадження не відповідає умовам укладеного договору.

Враховуючи викладене, апелянт просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Учасники справи, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи до суду апеляційної інстанції не з`явилися.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання, повідомленою цією особою суду, вважається врученням судової повістки цій особі.

Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18, від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18, провадження № 12-233гс18 та постановах Верховного Суду від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19, провадження № 61-2583св20, від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20, провадження № 61-3782св21, від 12 травня 2022 року у справі № 645/5856/13-ц, провадження № 61-2876св21.

24 жовтня 2023 року на адресу апеляційного суду засобами електронного зв`язку надійшло клопотання від представника ОСОБА_1 - Шестакової Ю.В. про перенесення судового засідання, проте до вказаного клопотання не було долучено відповідних документів, які підтверджували б повноваження Шестакової Ю.В. на представлення інтересів ОСОБА_1 , зокрема, не було надано ні довіреності, ні відповідного ордеру.(Поданий адвокатом бланк ордеру серії АА № 1366477 є не заповненим, за виключенням прізвища адвоката « Шестакова Юлія Володимирівна» та адреси робочого місця - « АДРЕСА_1 », інші графи є пустими).

У відповідності до вимог ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 04 травня 2016 року між адвокатом ОСОБА_1 (повірений) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАВОРИТ СИСТЕМ» (довіритель) укладено договір №04/05/16 (а.с.6-7).

Відповідно до пункту 1.1. договору, довіритель доручає, а повірений зобов`язується виконати роботу та здійснити від імені довірителя певні юридичні та фактичні дії відповідно до умов даного договору, а довiритель зобов`язувався оплатити виконану роботу та сплатити винагороду відповідно до умов даного договору.

Пунктом 1.2. договору сторони договору визначили обсяг робіт за даним договором, які повірений мав виконати по отриманню довірителем юридичних послуг, а саме: підготовка заяв, скарг до обласної прокуратури та Генеральної прокуратури та ГСУ Національної поліції України по кримінальному провадженню №000134 від 20.03.2014.

Згідно п.2.1.1. - 2.1.3. договору повірений зобов`язаний проаналізувати надані довірителем копії документів та його пояснення, з`ясувати обставини справи, перевірити відповідність вимогам законодавства представлених документів, зробити юридичний висновок по справі, поінформувати довірителя про можливі варіанти вирішення справи (питання) про вирішення питання шляхом переговорів або в судовому порядку. Підготувати необхідні документи по справі (питанню) (запити, заяви, скарги тощо), поінформувати довірителя про документи, які необхідно додати до вищевказаних документів. Особисто здійснити представництво інтересів довірителя на усіх стадіях адміністративного та судового процесу при розгляді справи (питання), в яких захищати права і законні інтереси довірителя по справі.

Відповідно до пункту 3.2. даного договору сума оплати за договором становить 247 000 грн.

11 травня 2016 року відповідач на виконання умов договору №04/05/16 від 04 травня 2016 року сплатив позивачу грошові кошти в розмірі 247 000 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 11 травня 2016 року (а.с.9).

В подальшому, 22 липня 2016 року між адвокатом ОСОБА_1 (повірений) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАВОРИТ СИСТЕМ» (довіритель) укладено додаткову угоду №1 до договору №04/05/16 від 04.05.2016, якою сторони внесли зміни до пунктів 1.2, 3.1. та 3.2. вказаного договору (а.с.8).

Відповідно до п.1 додаткової угоди, сторони дійшли згоди та виклали пункт 1.2. договору №04/05/16 від 04 травня 2016 року в наступній редакції:

«1.2. Робота та дії, пов`язані із вирішенням справи (питання) по отриманню довірителем юридичних послуг, а саме: здійснення захисту та представництво інтересів юридичної особи ТОВ «Фаворит систем» в кримінальному провадженні №0000134 від 20.03.2014 за фактами розтрати та привласнення державного майна ПАТ «Укргазвидобування» за попередньою змовою зі службовими особами ТОВ «Фаворит систем» та ТОВ «Кувейт Енерджі», в особливо великих розмірах, шляхом зловживання службовим становищем під час видобутку та реалізації вуглеводнів, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та підготовка заяв, скарг до Генеральної прокуратури України, обласної прокуратури Київської області та прокуратури міста Києва, ГСУ Національної поліції України, судів України, підготовка та подача звернень, претензій, вимог до ПАТ «Укртрансгаз», до ПАТ «Укргазвидобування» з питань щодо зняття арешту з 8 938 385 м/куб природного газу ТОВ «Фаворит систем» орієнтовною вартістю 220 млн.грн. з урахуванням вказівок довірителя та посилань останнього на незаконність накладення арешту на газ, а довіритель зобов`язується оплатити виконану роботу та сплатити винагороду відповідно до умов договору та цієї додаткової угоди».

Згідно п.3 додаткової угоди, сторони дійшли згоди та виклали пункт 1.2. договору №04/05/16 від 04.05.2016 в наступній редакції: «Загальна сума оплати за договором дорівнює 5 000 000 грн».

Відповідно до п.4 додаткової угоди, сторони погодили, що станом на день підписання цієї додаткової угоди, повіреним частково виконано роботи, передбачені пунктом 1.2. договору №04/05/16 від 04.05.2016 та їх вартість становить 290 000 грн, в тому числі з урахуванням сплаченого авансу довірителем в розмірі 247 000 грн. Довіритель не має претензій до обсягу та якості виконаних повіреним робіт. Станом на день підписання додаткової угоди, заборгованість довірителя за даним договором становить 43 000 грн. Довіритель зобов`язується сплатити повіреному суму заборгованості до 01 листопада 2016 року.

На підтвердження заявлених вимог, позивач надав суду:

- клопотання щодо оскарження акту ревізії від 12.09.2014 №05-21/131 та скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000134;

- заяву Директору НДІ судових експертиз від 09.08.2016;

- заяву про закриття кримінального провадження від 05.05.2016;

- заяву щодо розслідування кримінального провадження від 07.07.2016;

- лист ГСУ НП України від 02.09.2016 №24/М3237;

- лист Генеральної прокуратури України від 30.05.2016 №04/2/5-3120-14;

- лист Генеральної прокуратури України від 21.07.2016 №04/2/4-3120-14;

- заява щодо розслідування кримінального провадження від 27.07.2016;

- лист ГСУ НП України №0134/24/1/2-2016;

- запит адвоката від 05.09.2016;

- запит адвоката від 08.08.2016;

- висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №4666/16-45 від 09.06.2016.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , мотивував своє рішення тим, що як вбачається зі змісту договору №04/05/16 від 04 травня 2016 року, між адвокатом ОСОБА_1 (повірений) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАВОРИТ СИСТЕМ» фактично укладено договір про надання правової допомоги за своєю суттю.

Суд вказав, що додатковою угодою №1 від 22 липня 2016 року до договору №04/05/16 від 04 травня 2016 року, укладеного між сторонами чітко визначено обсяг правової допомоги, яку позивач повинен був надати відповідачу, а саме: захист та представництво інтересів ТОВ «Фаворит систем» в кримінальному провадженні №0000134 від 20.03.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, підготовка заяв, скарг до Генеральної прокуратури України, обласної прокуратури Київської області та прокуратури міста Києва, ГСУ Національної поліції України, судів України, підготовка та подача звернень, претензій, вимог до ПАТ «Укртрансгаз», до ПАТ «Укргазвидобування» з питань щодо зняття арешту з 8 938 385 м/куб природного газу ТОВ «Фаворит систем».

Разом з тим, надані копії клопотання щодо оскарження акту ревізії від 12 вересня 2014 року №05-21/131 та скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000134, заяви Директору НДІ судових експертиз від 09 серпня 2016 року, не містять ні підпису адвоката, ні відомостей щодо їх отримання уповноваженими органами; заява (запит) щодо розслідування кримінального провадження від 27 липня 2016 року не містить відомостей щодо її отримання уповноваженим органом. Таким чином, вказані докази суд першої інстанції не вважає належними та достовірними, оскільки не підтверджують обставини, на які посилається позивач, як на підставу свої вимог.

При цьому районним судом також вказано, що надані позивачем з позовною заявою документи у свої сукупності не дають змоги дійти висновку про виконання ним у повному обсязі та у відповідності до умов договору, робіт, передбачених п.1 додаткової угоди №1 від 22 липня 2016 року до договору про надання правової допомоги №04/05/16 від 04 травня 2016 року.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено виконання ним своїх зобов`язань, передбачених додатковою угодою №1 від 22 липня 2016 року до договору про надання правової допомоги №04/05/16 від 04 травня 2016 року, щодо надання правової допомоги для зняття арешту з майна ТОВ «Фаворит Систем» у кримінальному провадженні №0000134 від 20 березня 2014 року, а тому у задоволені позовних вимог було відмовлено.

Апеляційний суд не може повністю погодитися із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову не відповідає з огляду на наступне.

Правовідносини сторін, які випливають з договору про надання правової допомоги адвокатом врегульовані Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до загальних положень цього Закону договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає дотримання Правил адвокатської етики як одного з основних зобов`язань адвоката, які він бере на себе, складаючи присягу адвоката України.

Правила адвокатської етики, затверджені Установчим з`їздом адвокатів України 17 листопада 2012 року, визначають уніфіковане тлумачення норм адвокатської етики, у тому числі щодо винагороди адвоката за виконані ним дії по наданню правової допомоги.

Відповідно до ст. 28 Правил адвокатської етики гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.

За змістом ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Отже, аналізуючи вказані правові норми, оплата гонорару здійснюється у відповідності до досягнутої з клієнтом домовленості у фіксованому розмірі та/або погодинно.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Апеляційний суд враховує, що Договір №04/05/16 та Додаткову угоду №1 до Договору №04/05/16 від 04 травня 2016 року було укладено між адвокатом ОСОБА_1 та ТОВ «ФАВОРИТ СИСТЕМ» за взаємною згодою та вільним волевиявленням сторін, відповідач підписуючи його, погодився з умовами і розміром гонорару адвоката, правочин недійсним у встановленому законом порядку не визнавався, питання про його розірвання відповідач не порушував та умови не оспорював, вказаний правочин є дійсним, доказів на підтвердження виплати позивачу гонорару за надані ним послуги не надано, крім як квитанції до прибуткового касового ордеру на суму 247 000 грн.

Разом з тим, апеляційний суд, оцінюючи надані позивачем докази, доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог на суму 43 000 грн, оскільки як вбачається із п.4 Додаткової угоди №1 до Договору №04/05/16 від 04 травня 2016 року сторони погодили, що станом на день підписання додаткової угоди, заборгованість довірителя за даним договором становить 43 000 грн. Довіритель зобов`язується сплатити повіреному суму заборгованості до 01 листопада 2016 року.

Вказані обставини свідчать про те, що відповідач погодився із тим фактом, що має заборгованість за укладеним із позивачем договором у розмірі 43 000 грн станом на 22 липня 2016 року.

Належних та допустимих доказів на підтвердження виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, зокрема, щодо сплати вказаних коштів у розмірі 43 000 грн відповідачем до суду надано не було й матеріали справи вказаних не містять.

Відповідно до положень ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Згідно із статтею 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Інші надані позивачем докази не свідчать про виконання укладеного з відповідачем договору №04/05/16 від 04 травня 2016 року в повному обсязі, а тому апеляційний суд доходить висновку про відмову у задоволенні решти частини позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції в частині, що підлягає скасуванню не відповідають обставинам справи та наданим доказам, судом порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 07 грудня 2022 року скасувати та ухвалити у вказаній справі нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаворит Систем» про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаворит Систем» (юридична адреса: 03151 м. Київ, вул. Ушинського, 40 офіс 219 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) 43 000 грн (сорок три тисячі гривень) заборгованості за договором про надання юридичних послуг від 04 травня 2016 року.

В задоволенні решти частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови складено 25 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв