Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання Майор Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , поданого в особі уповноваженого представника адвоката Гладченко Ірини Сергіївни до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника адвоката Гладченко Ірини Сергіївни звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання у розмірі частини усіх доходів відповідача.

Позовні вимоги мотивує тим, що спільна повнолітня донька сторін є студенткою 1 курсу денної форми навчання стоматологічного факультету, навчається на умовах повної оплати за навчання. Строк навчання ОСОБА_3 складає 5 років, термін закінчення навчання 30 червня 2027 року.

Відповідач проживає окремо , їх донька не працює, та потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість, надавати дитині матеріальну допомогу.

На даний час всі фактичні витрати на навчання доньки ОСОБА_3 несе одноосібно позивач.

З посиланням на викладене, на норми ст.ст. 199,200 СК України, оскільки донька ОСОБА_3 навчається, не має самостійного доходу та потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість, але добровільно не надає дитині матеріальну допомогу, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на повнолітню доньку, що продовжує навчання ОСОБА_3 в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на доньку ОСОБА_3 починаючи з дня подачі позовної заяви та до закінчення навчання у Державному вищому навчальному закладі «Ужгородський національний університет», а саме до 30.06.2027 року.

В судове засідання позивач не з`явилася. Представником позивача ОСОБА_4 до суду подано заяву про розгляд справи у відсутності представника та позивача. Позивач та її представник повністю підтримують позовні вимоги, просять суд позов задовольнити, судові витрати не розподіляти. Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У даній заяві зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає повністю, просить суд ухвалити рішення про задоволення позивних вимог повністю. Відзив на позовну заяву не подавав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд позов задовольнити, судові витрати не розподіляти. Суд вважає за необхідне звернути увагу на тому, що застосовуючи відповідно до ч. 4 ст. 10 Цивільно- процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов до наступного.

Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або , крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Фактичні обставини справи

Як встановлено судом, у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 01.08.2005 року, копія якого приєднана до матеріалів справи.

Згідно довідки від 26.06.2023 року № 439 , виданої Державним вищим навчальним закладом «Ужгородський національний університет», стоматологічний факультет , ОСОБА_3 є студенткою 1 -го курсу денної форми навчання, стоматологічного факультету Державного вищого навчального закладу « Ужгородський національний університет» , навчається на умовах повної оплаті за навчання, термін закінчення навчання 30.06.2027 року.

Згідно довідки про доходи від 03.07.2023 року № 678 , виданої ДВНЗ УжНУ, ОСОБА_2 працює у ДВНЗ УжНУ, на посаді доцент та загальна сума отриманого ним грошового забезпечення за 6 місяців складає 46 856, 12 грн.

Відповідачаем визнано позовні вимоги позивача у повному розмірі, відзив на позовну заяву від нього не надходив. Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У відповідності до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст.199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього доньку (сина), яка (який) продовжує навчання, покладено на обох батьків.

Варто також зазначити, що згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " від 15.05.2006 року № 3роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З наведених норм чинного законодавства вбачається, що підставою для сплати аліментів на навчання є досягнення дитиною повноліття, факт продовження навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5. даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи , а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власноїініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Аналіз положень ст. 199 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, сина які продовжують навчання суд має встановити реальне існування особливих обставин, досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, сина які продовжують навчання. Звертаючись до суду із позовом позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки у зв`язку із продовженням нею навчання, на підтвердження чого позивач надав суду довідку від 26.06.2023 року № 439, виданої Державним вищим навчальним закладом «Ужгородський національний університет» про те, що ОСОБА_3 дійсно є студенткою 1-го курсу денної форми навчання, стоматологічного факультету Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет». Термін закінчення навчання 30.06.2027 року. Суд зазначає, що навчання ОСОБА_3 на денній формі навчання перешкоджає їй займатись діяльністю, направленою на отримання доходу, зокрема, працевлаштуватись, та, одночасно з цим, вимагає від неї необхідності купувати канцелярські вироби, підручники та інші необхідні для навчання речі і необхідні для навчання послуги, що, в свою чергу, ускладнює задоволення її потреб у харчуванні, одязі та інших необхідних потреб. За таких обставин Суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання.

Окрім того факт факт отримання відповідачем заробітної плати та розмір заробітної плати, що підтверджується даними довідки про доходи від 03.07.2023 року № 678 , виданої ДВНЗ УжНУ, на думку суду підтверджує ту обставину, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці , яка навчається.

Щодо матеріального стану відповідача, то слід зазначити, що ним не спростовано того факту, що він не може надавати таку матеріальну допомогу.

Окрім того суд враховує винання відповідачем позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина суд визначає у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходи) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. В той же час, обов`язок утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, надані сторонами докази в підтвердження своїх позовних вимог та визнання відповідачем позовних вимог, враховує досягнення дочкою ОСОБА_3 віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження нею навчання; потреба у зв`язку з цим матеріальної допомоги та наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу, а також покладення обов`язку утримання дітей на обох батьків, а відтак суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на доньку ОСОБА_3 враховуючи його сімейний , майновий стан та стан здоров`я , а також майновий стан позивача, що буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості.

Будь яких обставин, що перешкоджали б відповідачу сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання в судовому засіданні не встановлено. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається,виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи покладення обов`язку утримання дітей на обох батьків та визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання підлягають до задоволення, а саме слід стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на доньку ОСОБА_3 починаючи з дня подачі позовної заяви, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 21.07.2023 року, що підтверджується штемпелем на зазначеній позовній заяві, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Відповідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог тому суд вважає, що оскільки позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, відповідно до Закону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354, 430 ЦПК України та ст.ст. 180-182, 184, 199-200 Сімейного Кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) подану в особі уповноваженого представника адвоката Гладченко Ірини Сергіївни до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви до суду 21.07.2023 року та до закінчення навчання у Державному вищому навчальному закладі «Ужгородський національний університет», а саме до 30.06.2027 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору в розмірі 1073,60 грн. Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України). Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України). Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України). Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК УкраїниУчасники справи:

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ); Відповідач - ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 ); Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 );

Дата складання повного судового рішення з врахуванням святкових днів - 09.10.2023 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца