Справа №345/4098/23
Провадження № 2-о/345/138/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2023 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Онушканича В.В.

за участю секретаря судового засідання - Слободян Т.Я.

заявниці - ОСОБА_1

представника заявниці - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Калуська міська рада, Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, а саме просить встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно проживає із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю без шлюбу, як чоловік та жінка з жовтня 2020 року і по сьогоднішній час.

Заяву мотивує тим, що у жовтні 2020 року вона познайомилася з ОСОБА_3 , з яким з того часу почала спільно проживати однією сім`єю в АДРЕСА_1 . Крім цього з ними також проживала і дочка заявниці - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заявниця наголошує, що проживаючи спільно з ОСОБА_3 , вони разом вели домашнє господарство, спільно розпоряджались коштами, спільно харчувались, спільно брали участь у витратах за орендоване житло та його ремонт. Тобто з жовтня 2020 року вона разом із ОСОБА_3 проживали однією сім`єю без шлюбу, як чоловік і жінка, мали спільний побут, а також взаємні права та обов`язки.

24.02.2022 року, коли російська федерація розпочала війну проти України, ОСОБА_3 був військовослужбовцем ЗСУ полку « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який захищав місто Маріуполь. Заявниця вказує, що востаннє вона з ним розмовляла в телефонному режимі 18.04.2022 року. В червні 2022 року заявниця отримала від мами ОСОБА_3 повідомлення, що ОСОБА_3 з середини травня 2022 року знаходиться в полоні у російській федерації.

У зв`язку із окупацією м. Маріуполь ОСОБА_1 була змушена переїхати проживати в м. Дніпро. Після чого 03.08.2022 року вона звернулася до відділення поліції №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про те, що18.04.2022 року ОСОБА_3 безвісно зник. З приводу даного звернення відділенням поліції було зареєстровано кримінальне провадження. Для того, щоб дізнатися якусь інформацію про ОСОБА_3 , заявниця неодноразово зверталася в так зване «міністерство юстиції днр», які їй відповіли, що для отримання інформації про ОСОБА_3 їй необхідно надати документи,які підтверджують їхні родинні зв`язки. Перебування ОСОБА_3 в полоні підтверджене державою-агресором через Центральне Агентство з Розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста. Інформація про ОСОБА_3 передана до Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими.

ОСОБА_1 наголошує, що оскільки у неї нема свідоцтва про одруження, то вона не має змоги іншої змоги, як доказати родинні зв`язки із ОСОБА_3 через суд, встановивши факт проживання із ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловіка та жінки. Вказує, що встановлення цього факту породжує для неї юридичні наслідки, від яких залежать її цивільні права. Тому заявниця змушена звернутися із вищевказаною заявою до суду.

Заявниця та її представник у судовому засіданні подану заяву про встановлення факту підтримали з вищенаведених підстав. Додатково ОСОБА_1 зазначила, що на даний час ОСОБА_3 продовжує перебувати у полоні в російській федерації, так званим «вироком суду» його незаконно засуджено до позбавлення волі, строком на 18 років. Наголосила, що мати ОСОБА_3 з власної волі перебуває на тимчасово окупованій території України, їй фактично байдуже до долі сина. Заявниця просить врахувати, що встановлення факту спільного проживання із ОСОБА_3 однією сім`єю дозволить їй звертатися у компетентні установи та органи, щоб добиватися визволення ОСОБА_3 з полону. Вона єдина, хто насправді зацікавлена у якнайшвидшому поверненні свого чоловіка ОСОБА_3 додому. Перед початком широкомаштабного наступу вони планували офіційно одружитись, але воєнні дії перешкодили цим їхнім планам. Тому просять суд задоволити заяву про встановлення факту її спільного проживання однією сім`єю без шлюбу з жовтня 2020 року.

Представник заінтересованої особи Калуської міської ради у поданому до суду відзиві вказав, що просить розгляд справи проводити без його участі. Згідно поданого відзиву заперечує щодо задоволення заяви ОСОБА_1 .

Заінтересовані особи Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, Міністерство оборони України в судове засідання не з`явилися з невідомих для суду причин. Їм було відомо про наявність на розгляді в суді даної справи, проте жодних заяв чи клопотань від них на адресу суду не надходило.

Суд, заслухавши пояснення заявниці та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦК України, суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 перебував на дійсній військовій службі за контрактом в окремому загоні спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_4 » військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) Національної гвардії України (а.с. 21).

З листа Державного підприємства «Український Національний центр розбудови миру» від 30.06.2023 року вбачається, що інформація про ОСОБА_3 внесена до реєстру Національного інформаційного бюро. Перебування ОСОБА_3 в полоні підтверджено державою-агресором Центральне Агентство з Розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста (а.с.11).

Дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами: копією паспорта ОСОБА_3 (а.с. 14-16), копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 (а.с.17), копією посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 18), копією екземенаційної картки водія на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 19), копією довідки Міністерства внутрішніх справ серії ААА №089752 на ім`я ОСОБА_3 (а.с.20), копією медичної довідки щодо придатності до керування транспортним засобом серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 (а.с.22), які долучені заявницею до матеріалів справи та оригінали яких зберігаються у заявниці, підтверджується, що заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мали близькі відносини та спільно проживали.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 разом проводили дозвілля та влаштовували сімейні свята, що підтверджено світлинами і відеозаписами, які долучені до матеріалів справи.

Факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджується також поясненнями свідків.

Так, свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою ОСОБА_1 . Зазначила, що її сестра ОСОБА_1 та ОСОБА_3 познайомилися в 2020 році і одразу почали проживати разом. Вони разом винаймали квартиру в АДРЕСА_2 . Наголосила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 фактично проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина. Вони разом вели господарство, купували побутову техніку і посуд, разом відпочивали, разом їздили до батьків, які проживають в Запорізькій області. ОСОБА_3 дуже добре, фактично як батько, ставився до дочки ОСОБА_1 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 зазначила, що вона є вчителькою дочки заявниці ОСОБА_1 . Повідомила, що 01.09.2021 року ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 привели дочку ОСОБА_4 до першого класу. ОСОБА_3 часто самостійно забирав ОСОБА_4 зі школи. ОСОБА_6 вказала, що їй відомо про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом однією сім`єю. Вони разом відвідували батьківські збори. В березні 2022 року вони планували одружитися, проте повномасштабна війна перекреслила всі плани. ОСОБА_6 вказала, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем ЗСУ, на даний час перебуває в полоні.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона є знайомою ОСОБА_1 , проживала з нею по сусідству в м. Маріуполі. Зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 разом проживали однією сім`єю. В них були дуже гарні відносини. Коли гуляли, то завжди трималися за руки, викладали у соціальних мережах спільні фото. ОСОБА_3 дуже добре ставився до дочки ОСОБА_1 . Вони казали, що мають намір одружитися. На даний час ОСОБА_3 , будучи військослужбовцем полку « ІНФОРМАЦІЯ_4 », перебуває в полоні. Мати ОСОБА_3 залишилася на тимчасово окупованій території України.

Також суд бере до уваги, що за фактом зникнення безвісти ОСОБА_3 відомості про кримінальне правопорушення за ознаками ч.1 ст.115 КК України були внесені 04.08.2022 року до ЄРДР за №0000746 саме за заявою ОСОБА_1 . З приводу вчинення дій щодо визволення з полону ОСОБА_3 саме ОСОБА_1 письмово зверталася до Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру».

У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявницею, та підтверджених письмовими доказами та показаннями свідків.

Виходячи з викладеного, встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про тривале проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з жовтня 2020 року, оскільки вони разом вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, взаємними правами та обов`язками, що свідчить про те, що між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Встановлення факту спільного проживання однією сім`єю із ОСОБА_3 необхідно заявниці з метою реалізації її права, як законного члена сім`ї, на отримання інформації про розшук військовослужбовця ОСОБА_3 , який вважається таким, що перебуває в полоні, а також отримання доступу до матеріалів кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000746 та визнання її потерпілою, а також з метою подальшого вжиття заходів щодо його визволення з полону. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення даного факту.

Матеріалами справи наявність спору або будь-яких фактів, які можуть вплинути на права і обов`язки інших осіб, крім тих, які були залучені до участі у справі, не встановлено.

Отже, оціннючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 слід задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.259, 263-265, 293,294,315,319 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно проживають однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з жовтня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 18.10.2023 року.

Суддя Володимир ОНУШКАНИЧ