Справа № 703/3949/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Криви Ю.В.,

секретаря судового засідання Холодняк Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Туманов Є.В., звернулася до суду з позовом до Смілянської міської ради Черкаської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1 . Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 .

Вказує, що з початку введення на території України воєнного стану, в зв`язку з військовою агресією РФ проти України, позивач разом із дітьми, з метою збереження життя, виїхала до Німеччини, де перебуває до цього часу.

14 березня 2023 року позивач на один день прибула до м. Львів та, звернувшись до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Черняк Н.С., посвідчила складену нею заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 .

Вказану заяву про прийняття спадщини засобами поштового зв`язку позивач направила до Смілянської державної нотаріальної контори, однак за невідомих обставин заява надійшла до Смілянської державної нотаріальної контори після закінчення встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Листом завідувача Смілянської державної нотаріальної контори № 680/01-16 від 14 червня 2023 року позивача повідомлено, що нею пропущено 6-ти місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

При цьому представник позивача зауважує, що відповідно до діючого на той час законодавства, а саме згідно пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" передбачалося, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупинявся на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Однак у постанові від 25 січня 2023 року Верховний Суд вказав про невідповідність вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України, якою фактично продовжено строк на подачу заяви про прийняття спадщини до 10 місяців, положенням Цивільного кодексу України, у зв`язку із цим наприкінці травня 2023 року Кабінет Міністрів України скасував норму, якою зупинявся перебіг строку для прийняття спадщини на час дії воєнного стану.

Враховуючи викладені обставини та те, що строк для прийняття спадщини було пропущено позивачем з об`єктивних причин, просить суд визнати їх поважними та визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 22 серпня 2023 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву, позивачу для надання відповіді на відзив.

Реалізуючи право на подання відзиву, у порядку ст. 178 ЦПК України, 29 серпня 2023 року представником відповідача ОСОБА_3 надіслано відзив на позовну заяву, у якому остання виклала свої заперечення з приводу заявлених позовних вимог. Так, на думку представника відповідача, відсутні підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки позивач не надала належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини. При цьому, обставини, на які посилалася позивачка як на підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, на думку Смілянської міської ради, не є поважними причинами пропуску вказаного строку, тобто такими, що унеможливили чи в інший спосіб перешкодили їй вчасно реалізувати своє право на подання заяви про прийняття спадщини, а відтак не можуть бути визнаними об`єктивними перешкодами для здійснення такої дії. Зауважила, що позивачем не надано доказів неможливості звернення із заявою про прийняття спадщини до відповідних дипломатичних та консульських установ. Крім того, вказала, що оскільки в матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відтак звернення позивача до суду із вказаним позовом є передчасним.

Ухвалою суду від 15 вересня 2023 року по справі було закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак представник позивача, - адвокат Туманов Є.В., подав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав з підстав вказаних у позовній заяві та просив справу розглядати без участі позивача та її представника.

Відповідач в судове засідання також не з`явилася, однак у поданому 28 серпня 2023 року відзиві представник відповідача ОСОБА_3 просила розглядати справу без участі представника відповідача, врахувавши доводи сторони відповідача, викладені у відзиві.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились то фіксація судового засідання не здійснювалась.

Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності з наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 24 вересня 2022 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 22).

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 15 серпня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 28 квітня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, позивач є дочкою ОСОБА_2 (а.с. 18, 21).

Таким чином, відповідно до положень, передбачених ст. 1261 ЦК України, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_2 .

Як вбачається із свідоцтва про право про право на спадщину за законом від 10 листопада 2009 року, посвідченого державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Терещенко М.Є., ОСОБА_2 є власником житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20).

З листа завідувача Смілянської державної нотаріальної контори № 1100/01-16 від 06 вересня 2023 року вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 із заявами про прийняття/відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Вказане також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 73717731 від 25 серпня 2023 року (а.с. 36, 37).

Відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Абзацом 4 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" встановлено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Встановлення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини здебільшого є оціночним, адже одні і ті самі причини, виходячи з обставин справи, можуть визнаватися як поважними, так і навпаки.

В позові однією із основних причин пропуску строку прийняття спадщини позивач зазначає, те що положення законодавства України щодо перебігу строку для прийняття спадщини, у період з часу відкриття спадщини по травень 2023 року, тобто у час відведений для прийняття нею спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , кардинально змінювалися суб`єктами нормотворення України.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введеним у дію Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі Указами Президента України, введеними в дію відповідними Законами України, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» неодноразово продовжувалися строки дії воєнного стану в Україні, який дії і на тепер.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» (далі - Постанова КМУ №719) у першому реченні п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (далі - Постанова КМУ №164), слова «на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється» замінено словами «перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці».

Отже, починаючи із 29 червня 2022 року, тобто з дня набрання чинності Постановою КМУ №719, п.3 Постанови КМУ №164 був викладений у такій редакції: «Установити, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини».

Пункт 3 Постанови КМУ №164 у редакції Постанови КМУ №719 був чинним і станом на день відкриття спадщини після смерті батька позивача.

У зв`язку із цим, строк подачі нею заяви про прийняття спадщини, з врахуванням п.3 Постанови КМУ №164 закінчувався 24 липня 2023 року.

Проте, постановою Кабінету Міністрів України №469 від 09 травня 2023 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану» (далі - Постанова КМУ №469), пункт 3 Постанови КМУ №164 був виключений. Водночас постанова КМУ №469 набрала чинності 25 травня 2023 року.

Отже, слід констатувати, що у період часу, зокрема, з дня відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 і до 24 травня 2023 року включно, чинною була норма права, передбачена п.3 Постанови КМУ №164 у редакції Постанови КМУ №719, згідно якої перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупинявся на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Водночас з 25 травня 2023 року вказана вище норма права виключена, а відповідно і не є такою, що підлягає застосуванню, зокрема, нотаріусами України.

При цьому, 6-ти місячний строк для подачі позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті батька, без врахуванням положень п.3 Постанови КМУ №164 у редакції Постанови КМУ №719 закінчувався 24 березня 2023 року, тобто за два місяці до виключення п.3 Постанови КМУ №164 на підставі Постанови КМУ №469.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що є джерелом національного законодавства (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (пункт 39 рішення у справі «C.G. та інші проти Болгарії» («C.G. and Others v. Bulgaria»), заява №1365/07; пункт 170 рішення у справі «Олександр Волков проти України», заява № 21722/11; пункт 34 рішення у справі «Сєрков проти України», заява № 39766/05).

Таким чином у зв`язку із суперечливими положеннями законодавства України, юридичною невизначеністю, що виникла внаслідок неузгодженості нормативно-правових актів, прийнятих після введення воєнного стану в Україні щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом строку, відведеного позивачу для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , кардинально змінювалися, а відтак були непередбачуваними для позивача як спадкоємця, тому вищевказані обставини слід визнати поважними причинами у розумінні ч.3 ст.1272 ЦК України, визначивши позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька.

Крім того, враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 , а також те, що строк, який нею пропущений без врахування положень п.3 Постанови КМУ №164 у редакції Постанови КМУ №719 є незначним, беручи до уваги також ту обставину, що у зв`язку з військовим станом позивач із сім`єю була вимушена виїхати за межі України, суд вважає, що причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, на які посилається позивач, як на поважні, заслуговують на увагу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Строк подачі заяви на прийняття спадщини суд вважає визначити позивачу в три місяці в зв`язку з тим, що остання перебуває за межами України.

Керуючись ст.ст. 79-81, 83, 89, 263-265, 267 ЦПК України, ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк у три місяці, з дня набрання судовим рішенням законної сили, для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 18 жовтня 2023 року.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: Смілянська міська рада Черкаської області, юридична адреса: 20701, Черкаська область, м. Сміла, вул. Незалежності, 37, .

Головуючий: Ю. В. Крива