Справа № 635/217/23
Провадження № 2/635/164/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя О.М. Пілюгіна

секретар судового засідання Зуєнко В.В.

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

представник позивача подав до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» суму заборгованості за договором № 2 від 07 грудня 2021 року в розмірі 90198,41 гривень.

В обґрунтування заявлений вимог посилався на те, що 07 грудня 2021 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір № 2 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™, в електронній формі, що за правовими наслідками прирівнюється до укладення договору в письмовій формі та підписаного власноручно протоколом електронного підпису. Згідно з п. 8.1 вказаного договору, відповідач отримав товари (послуги) від Постачальника на умовах договору та згідно обраного Пакету фінансування. В момент підписання договору № 2 від 07 грудня 2021 року всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь Процесинг-центра - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія" Фангарант Груп». Відповідно до п. 8.2 вказаного договору, порядок отримання товарів (послуг) Клієнтом визначається Договором та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ в редакції згідно Наказу № 05/02-18 від 05 лютого 2018 року, що є невід`ємною частиною Договору. Клієнт ознайомлений з копією Правил в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua, а також з порядком укладення договору за допомогою електронного підпису, що визначено в Розділі 5 Правил. Враховуючи, що відповідач своїм підписом у договорі № 2 від 07 грудня 2021 року погодився з усіма його умовами, зокрема і з тим, що ознайомлений та повністю погоджується з Правилами, додатковий його підпис на самих Правилах не потрібен. За умовами договору № 2 від 07 грудня 2021 року відповідачу передано в оренду на умовах лізингу генератор дизельний Konner & Sohnen KS 9200HDES-1/3 ATSR, вартістю 79998,67 гривень. Передача товару відповідачу засвідчена підписом останнього на договорі. Умовами Пакету фінансування визначеними в договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів, а саме щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення договору в розмірі 7999,87 гривень в кількості 9 місячних платежів (крім першого); після виплати всіх зобов`язань за договором право власності на товар переходить до клієнта. Згідно п. 12.1. договору № 2 від 07 грудня 2021 року, сторони несуть відповідальність встановлену цим договором, Правилами та чинним законодавством України. Пунктами 12.2-12.3 договору визначено, що у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 календарних днів відповідач сплачує неустойку в розмірі 5 відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу; у разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 календарних днів, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку в розмірі 10 відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення. Крім того, згідно положень п. 12.4. договору№ 2 від 07 грудня 2021 року, у разі прострочення відповідачем сплати платежів на строк більше 30 календарних днів, останній зобов`язаний за першою вимогою позивача протягом 10 календарних днів з моменту отримання такої вимоги достроково одноразово сплатити на користь останнього всі платежі, належні до сплати згідно з Пакетом фінансування. Відповідно до положень п. 12.5. Договору у разі прострочення сплати платежу, повністю або частково, на строк більше 30 днів, відповідач зобов`язаний самостійно повернути товари за адресою місцезнаходження Процесинг-центра. Повернення товарів не позбавляє відповідач від обов`язку сплатити наявну поточну заборгованість за договором. Станом на 10 січня 2023 року відповідач не виконав зобов`язань, прийнятих на себе відповідно до положень умов Пакету фінансування та п. 10.4.2. договору № 2 від 07 грудня 2021 року щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого товару. Станом на день подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 2 від 07 грудня 2021 року складає 90 198,41гривень, з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару в розмірі 55999,06 гривень; сума штрафних санкцій в розмірі 34199,35 гривень. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 січня 2023 року відкрито провадження по справі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові вказав про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, що вказано в позовній заяві, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, за письмовою згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 07 грудня 2021 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір № 2 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™, в електронній формі, який підписано власноручно ОСОБА_1 протоколом електронного підпису, що згідно п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення договору в письмовій формі та підписаного власноруч.

За п. 8.1 договору № 2 від 07 грудня 2021 року клієнт отримує товари (послуги) від постачальника на умовах цього договору та згідно обраного ним Пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. В момент підписання цього договору всі існуючі та майбутні права постачальника за цим договором відступаються на користь Процесинг-центра - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фангарант Груп», про що також свідчать умови договору № про участь постачальника в системі ПлатиПізніше™ (факторингу) від 16 квітня 2019 року.

Відповідно до п. 8.2. вказаного договору, порядок отримання товарів (послуг) клієнтом визначається цим договором та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ в редакції згідно Наказу № 05/02-18 від 05 лютого 2018 року, що є невід`ємною частиною цього договору; клієнт ознайомлений з копією Правил в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua.

Відповідно по п. 1.4 Правил отримання товарів (надання послуг) в системі ПлатиПізніше™, ці правила є договором приєднання у розумінні ст. 634 Цивільного кодексу України; підписанням договору клієнт приєднується до цих правил; ці правила є невід`ємною частиною кожного договору з моменту його укладення.

Відповідно до п. 13.7 договору № 2 від 07 грудня 2021 року клієнт ознайомився з Правилами отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше™ в редакції згідно Наказу № 05/02-18 від 05 лютого 2018 року, зміст Правил є зрозумілим для клієнта, і він погоджується їх дотримуватись та виконувати.

Згідно п. 12.1. договору № 2 від 07 грудня 2021 року, сторони несуть відповідальність встановлену цим договором, Правилами та чинним законодавством України.

Пунктами 12.2-12.3 вказаного договору визначено, що у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 календарних днів відповідач сплачує неустойку в розмірі 5 відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу; у разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 календарних днів, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку в розмірі 10 відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення.

За п. 12.4. договору № 2 від 07 грудня 2021 року, у разі прострочення відповідачем сплати платежів на строк більше 30 календарних днів, останній зобов`язаний за першою вимогою позивача протягом 10 календарних днів з моменту отримання такої вимоги достроково одноразово сплатити на користь останнього всі платежі, належні до сплати згідно з Пакетом фінансування.

За умовами договору № 2 від 07 грудня 2021 року відповідачу передано в оренду на умовах лізингу генератор дизельний Konner & Sohnen KS 9200HDES-1/3 ATSR, вартістю 79998,67 гривень, про що свідчить електронний підпис останнього на договорі та умовами Пакету фінансування визначеними в договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів, а саме щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення договору в розмірі 7999,87 гривень в кількості 9 місячних платежів (крім першого); після виплати всіх зобов`язань за договором право власності на товар переходить до клієнта.

Відповідач отримав вищевказаний товар - генератор дизельний Konner & Sohnen KS 9200HDES-1/3 ATSR, але свої зобов`язання за умовами Пакету фінансування та п. 10.4.2. договору № 2 від 07 грудня 2021 року щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого товару не виконав, у зв`язку з чим станом на 10 січня 2023 року виникла заборгованість, яка за розрахунком позивача складає 90 198,41 гривень, з яких:

сума заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару в розмірі 55999,06 гривень;

сума штрафних санкцій в розмірі 34199,35 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Отже, підписання договору № 2 від 07 грудня 2021 року про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™, свідчить про те, що ОСОБА_1 всі умови цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.

За ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

За ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг», фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Відповідно до ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

Предметом договору лізингу, згідно статті 807 ЦК України, може бути майно, визначене індивідуальними ознаками, яке відповідає критеріям основних засобів відповідно до законодавства.

Договір № 2 від 07 грудня 2021 року про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ підписаний відповідачем електронним підписом, про що свідчить протокол електронного підпису, що доданий до договору.

Статею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з вимогами статті 624 ЦК України - якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Договором може бути встановлено обов`язок відшкодувати збитки лише в тій частині, в якій вони не покриті неустойкою. Договором може бути встановлено стягнення неустойки без права на відшкодування збитків або можливість за вибором кредитора стягнення неустойки чи відшкодування збитків.

Згідно з вимогами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором № 2 від 07 грудня 2021 року про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™, тому суд вважає що сума заборгованості в загальному розмірі 90198,41 гривень підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі, при цьому виходить з того, що відповідач з умовами договору ознайомлений, підписав договір, але не виконав свої зобов`язання щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого товару за вказаним договором; не надав даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за цим договором у добровільному порядку.

Відповідно до платіжного доручення № 254 від 09 січня 2023 року при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 гривень.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 207, 509, 526, 530, 610, 612, 625-626, 628, 633-634, 806 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» суму заборгованості за договором про отримання товарів в системі ПлатиПізніше № 2 від 07 грудня 2021 року в загальному розмірі 90198 (дев`яносто тисяч сто дев`яносто вісім) гривень 41 копійка.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» суму судового збору в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп», , місцезнаходження: місто Київ, проспект Степана Бандери, 21, корпус «В».

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 23 листопада 2018 року, орган, що видав: 6351, місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 16 жовтня 2023 року.

Суддя О.М. Пілюгіна