Справа № 304/1443/23 Провадження № 2/304/288/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Чепурнова В.О.,

з участю секретаря судового засідання Галас А.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 304/1443/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 09 жовтня 2010 року вона з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 41, зареєструвала шлюб, від якого у них народилося двоє дітей донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що спільне життя у них не склалося через відсутність взаємопорозуміння, різні характери, погляди на сімейне життя та сімейні цінності. Вони втратили один до одного почуття взаємної любові та поваги. Примиритися з відповідачем вважає неможливим, через що просить не надавати їм строк для примирення, оскільки такий не дасть бажаного результату, а тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем і відновити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомленим належним чином, відзиву на позов не подав, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Встановлено, що 09 жовтня 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 41, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане вказаним відділом ДРАЦСу 09 жовтня 2010 року.

Також встановлено, що в шлюбі у сторін народилося двоє дітей донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , що було видане відділом реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції у Закарпатській області 11 жовтня 2011 року,та син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , що було видане Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 09 грудня 2020 року.

Крім цього встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, про що свідчать викладені у позові обставини. Неявку сторін у судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу.

Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін та інтересам їх дітей.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи зі змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя ОСОБА_9 і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам спільних малолітніх дітей, суд вважає, що шлюб між ними слід розірвати.

Також норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно із положеннями ч. 8 ст. 294 ЦПК України, які на підставі ч. 9 ст. 10 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Враховуючи те, що позивач просить відновити їй дошлюбне прізвище, тому після розірвання шлюбу такій необхідно відновити її дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Крім цього, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 073, 60 грн, що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 24, 56, 105, 112, 113 СК України, ст. 6-13, 76, 89, 141, 259, 263-265, 280-282, 294 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 09 жовтня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 41, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий: Чепурнов В. О.