Справа № 570/706/23
Номер провадження 2/570/526/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третя особа, яка не заявляє самостінйих вимоги щодо предмета спору АТ "Райффайзен Банк" про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в Рівненський районний суд із даним позовом, в якому просить зняти арешт з усього майна, що належить ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладеного на підставі постанови серія АА № 444508 від 19.04.2007, що видана Відділом ДВС Рівненського РУЮ (запис про обтяження №10272220) та вилучити його з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження.

В обгрунтування позову позивачка вказує, що квартира №11 в будинку АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності її матері ОСОБА_2 , батьку ОСОБА_3 , сестрі ОСОБА_4 та позивачці ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_3 . Після його смерті позивачка та її мама ОСОБА_2 успадкували по 1/2 частці спадщини, яка складалась із 1/4 частки квартири АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мама ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

15 липня 2016 року позивачка звернулася до Рівненської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте, не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, так як на все майно померлої накладено арешт, та наступні нотаріальні дії будуть проводитися після зняття арешту. Нотаріус рекомендувала звернутися до суду.

Для з`ясування походження арешту на майні матері, позивачка звернулась з письмовою заявою до Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Позивачці було повідомлено, що було відкрито виконавче провадження №2800349 з примусового виконання судового наказу Рівненського районного суду Рівненської області від 30.01.2007 р. про стягнення боргу в сумі 1831,45 грн з матері ОСОБА_2 .

Після отриманої інформації, позивачкою було сплачено вищезазначений борг в зв`язку з чим 16.11.2022 р. старшим державним виконавцем Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кузло Лілією Валеріївною було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №2800349.

В кінці листопада 2022 року позивачка отримала відповідь Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) №69204 від 17.11.2022 р., де було вказано, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис про обтяження №10272220, що зареєстроване на підставі постанови про арешт майна боржника серія АА №444508 від 19.04.2007, що видана державним виконавцем Відділу ДВС Рівненського районного управління юстиції Кайданович І.М.

Одночасно, Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) повідомив про те, що у виконавчих провадженнях відсутня постанова про накладення арешту на майно боржника від 19.04.2007, а самі виконавчі провадження знищені у зв`язку зі спливом трьохрічного терміну зберігання виконавчих проваджень.

Також, у відповіді вказано, що враховуючи відсутність паперових матеріалів виконавчих провадження неможливо встановити підстави накладення арешту.

Крім того, було повідомлено що згідно даних з автоматизованої системи виконавчого провадження (Спецрозділ) у Відділі на виконанні відсутні невиконані виконавчі документи по яких боржником виступає ОСОБА_2 .

Таким чином, прийнявши у визначеному законом порядку спадщину, яка відкрилася після смерті матері позивачка набула права на спадщину. Враховуючи вищенаведене, а також неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, вважає, що є всі підстави для зняття арешту в судовому порядку, у зв`язку з чим звертається до суду з даним позовом.

Наводить ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, ст. 18, 59 ЗУ «Про виконавче провадження», ч.1 ст.15, 321 ЦК України.

Ухвалою суду від 24.02.2023 р. позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 16.03.2023 р. відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою суду від 18.09.2023 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У відзиві вх.6121 від 11.04.2023 р. представник відповідача ОСОБА_5 просить прийняти відзив на позовну заяву та розглянути справу. Вказує, що 26.10.2022 р. до Відділу звернулася ОСОБА_1 про зняття арешту з нерухомого майна покійної матері ОСОБА_2 .

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис про обтяження всього нерухомого майна ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 - № НОМЕР_3 , що зареєстроване на підставі постанови про арешт майна боржника серія АА №444508 від 19.04.2007, що видана Відділом ДВС Рівненського районного управління юстиції.

Дослідивши дані автоматизованої системи виконавчого провадження, у виконавчих провадженнях відсутня постанова про накладення арешту на майно боржника від 19.04.2007 р., а самі виконавчі провадження знищені у зв`язку зі спливом трьохрічного терміну зберігання виконавчих проваджень.

Враховуючи відсутність у Відділі паперових матеріалів виконавчих проваджень Відділом неможливо встановити підстави накладення арешту згідно відомостей у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а також неможливо встановити в якому виконавчому провадженні накладено обтяження №10272220 (серія та номер постанови про арешт майна боржника серія АА №444508 від 19.04.2007).

17.11.2023 р. позивачці ОСОБА_1 . Відділом надано відповідь на звернення від 26.10.2022 р., у якій викладено інформацію про дані державних реєстрів та даних АСВП та роз`яснено порядок зняття арешту з майна боржника.

На момент накладення арешту державний виконавець керувався ЗУ «Про виконавче провадження» №606-ХІV від 21.04.1999, що втратив чинність на підставі ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (1404-19) від 02.06.2016.

Наводить положення ст.ст. 57,59,60 вказаного Закону.

Наголошує, що Відділом не було встановлено у якому виконавчому провадженні було винесено постанову про арешт майна боржника серія АА №444508 від 19.04.2007 р.

Станом на 10.04.2023 р. у Відділі відсутні виконавчі провадження, за якими боржником виступає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Позивачка подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення. Подано відзив. Начальник відділу В. Забейда у клопотанні вх.7923 від 11.05.2023 р. просить провадити розгляд справи без участі представника відділу.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, в клопотанні від 06.09.2023 просить суд про розгляд справи за відсутності представника третьої особи за наявними матеріалами.

Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що квартира №11 в будинку АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності її матері ОСОБА_2 , батьку ОСОБА_3 , сестрі ОСОБА_4 та позивачці ОСОБА_1 (Свідоцтво про право власності на житло від 15.07.1993 р).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_3 . Після його смерті позивачка та її мама ОСОБА_2 успадкували по 1/2 частці спадщини, яка складалась із 1/4 частки квартири АДРЕСА_2 . (Свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.05.2021 р.)

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мама ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального Дацюк С.Г. №406/02-14 від 10.03.2023 р., підтверджено подачу позивачкою ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Крім того, нотаріус повідомила, що згідно з інформацією, отриманою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на все нерухоме майно, належне ОСОБА_2 накладено арешт. Посилаючись на п.п.4.16-4.18 глави 10 розд. 2 Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вказує, що факт наявності арешту унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину на належне спадкодавиці майно, що призупиняється до зняття арешту.

Як убачається з постанови старшого державного виконавця Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кузло Л.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №2800349.

Начальник Рівненського ВДВС у Рівненському районі Рівненської області ЗМУМЮ В. Забейда у відповіді ОСОБА_6 «Щодо надання інформації» №69204 від 17.11.2022 р. вказує, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис про обтяження № 10272220 що зареєстроване на підставі постанови про арешт майна боржника серія АА № 444508 від 19.04.2007, що видана державним виконавцем Відділу ДВС Рівненського РУЮ Кайданович І.М.

Згідно АСВП у виконавчих провадженнях відсутня постанова про накладення арешту на майно боржника від 19.04.2007, а самі виконавчі провадження знищені у зв`язку зі спливом трьохрічного терміну зберігання виконавчих проваджень.

Згідно із повідомленням приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Дацюк С.Г. №406/02-14 від 10.03.2023 р., спадкова справа на майно ОСОБА_2 заведена 15.07.2016 Рівненською районною державною нотаріальною конторою.

Позивачка як спадкоємець майна матері, має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне її померлій матері майно, яке вона має право успадкувати за законом. Таким чином, арешт, накладений на майно, порушує її право власності.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Накладений в межах виконавчого провадження арешт обмежує її законні права та обов`язки, як спадкоємця майна, зокрема унеможливлює здійснення державної реєстрації успадкованого майна, внаслідок чого вона позбавлена можливості у повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Оскільки в АСВП відсутня інформація про перебування на виконанні та про стан виконання виконавчого провадження, за яким боржником є ОСОБА_2 та відповідні матеріали виконавчого провадження, а виконавець не має можливості самостійно зняти арешт з майна, то з метою захисту її прав як власника належить в судовому порядку зняти арешт з належного їй нерухомого майна.

Отже, як убачається з матеріалів справи, в Рівненському відділі ДВС ЗМУМЮ відносно померлої ОСОБА_2 на виконанні не перебуває жодних виконавчих проваджень.

На виконання ухвали суду від 07.08.2023 року, від третьої особи до суду надійшла витребовувана інформація про відсутність у АТ "Райффайзен Банк" за даними на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 рахунків, кредитних заборгованостей та інформації щодо наявності арештів у Банку. У клопотанні про розгляд справи за відсутності представника третьої особивід вих. №194-1/53 від 30.08.2023 р., представник банку адвокат Кунинець Н.Й вказує, що розглядом даної справи права та інтереси АТ "Райффайзен Банк" не зачіпаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Згідно ч. 3, 4 ст. 1281 ЦК України відповідно до частин другої-четвертої статті 1281 ЦК України у редакції, чинній на час відкриття спадщини, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, припинення юридичної особи сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Згідно із частиною першою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виходячи з наведених положень Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті боржника-фізичної особи. А, закінчивши виконавче провадження, державний виконавець повинен зняти арешт, який було накладено на майно такого боржника при здійсненні виконавчого провадження. Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 664/14/19.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У разі закінчення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження.

У постанові Верхового Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 705/3876/18 (провадження № 61-697св20) зазначається, що відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред 'явленим позовом за наявності даних про те, що обов 'язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Враховуючи, що арешти на все нерухоме майно померлої ОСОБА_2 були накладені ВДВС Рівненського РУЮ, саме відповідач повинен вчинити дії по їх зняттю, а відтак Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі є належним відповідачем у даній справі, оскільки саме на нього покладено обов`язок зняти арешт з майна.

Відповідно до ст.59 Закону України "Про виконавче провадження", майно боржника може бути звільнено з-під арешту за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому підпорядкований державний виконавець, якщо під час розгляду відповідної скарги боржника виявлено порушення встановленого цим Законом порядку накладення арешту. У всіх інших випадках по незакінчених виконавчих провадженнях арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Також згідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.317 ЦК України, кожна особа має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Її право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 р. Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватись своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ст.321, 383, 386 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; він має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб"єктів права власності.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне її померлій матері майно, яке вона має право успадкувати за законом. Таким чином, арешт, накладений на майно, порушує право власності позивача.

Судом також враховується те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Таким чином, оскільки обтяження у вигляді арешту, накладеного на все невизначене майно спадкодавця, порушує права позивачки на оформлення спадщини та розпорядження своїм майном, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

В зв`язку з тим, що позивачку було звільнено судом від сплати судового збору, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третя особа, яка не заявляє самостінйих вимоги щодо предмета спору АТ "Райффайзен Банк" про зняття арешту з майна - задоволити повністю.

Зняти арешт з усього майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , накладеного на підставі постанови серія АА №444508 від 19.04.2007, що видана державним виконавцем Відділу ДВС Рівненського районного управління юстиції (запис про обтяження №10272220) та вилучити його з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Сторони справи:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), адреса: вул.П.Могили, 22Б, м.Рівне.

Третя особа: АТ "Райффайзен Банк", , адреса: м.Київ, вул.Генерала Алмазова, 4а.

Суддя Гнатущенко Ю.В.