ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 1618/287/2012 Номер провадження 88-ц/814/11/23 Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
У Х В А Л А

23 жовтня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дорош А. І.

суддів: Лобова О. А., Триголова В. М.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами

рішення Апеляційного суду Полтавської області від 25 липня 2012 року та додаткового рішення Апеляційного суду Полтавської області від 20 березня 2013 року

у справі №1618/287/2012 за позовом Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про вилучення гуманітарного автомобіля, -

В С Т А Н О В И В:

18 січня 2012 року Головне управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації звернулося до суду з позовом до відповідача у якому просило ухвалити рішення про вилучення гуманітарного автомобіля Volkswagen Passat (у повному комплекті), 2001 р.в., зеленого кольору, з чужого незаконного володіння.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 травня 2012 року у задоволені позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 25 липня 2012 року апеляційну скаргу Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації задоволено. Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 травня 2012 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 - задоволено.

Вилучено у ОСОБА_1 гуманітарний автомобіль Volkswagen Passat (у повному комплекті), 2001 р.в., зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Додатковим рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 20 березня 2013 року визначено вилучений у ОСОБА_1 гуманітарний автомобіль Volkswahen Passat (в повному комплекті), 2001 р.в., зеленого кольору, кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 . передати Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації.

02 жовтня 2023 року до Полтавського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду Полтавської області від 25 липня 2012 року та додаткового рішення Апеляційного суду Полтавської області від 20 березня 2013 року.

В обґрунтування заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 посилався на п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України, згідно якої підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Зокрема, зазначав, що гуманітарний автомобіль Volkswahen Passat був переданий ОСОБА_2 безпосередньо управлінням ПСЗН відповідно до договору дарування. При цьому, ОСОБА_1 було надано лише право керування даним гуманітарним автомобілем в інтересах ОСОБА_2 , що не давало права володіння та розпорядження даним транспортним засобом. Вказаний автомобіль спочатку знаходився у гаражі ОСОБА_1 в м.Миргороді, а на початку червня 2006 року ОСОБА_2 та його син забрали гуманітарний автомобіль Volkswahen Passat, так як він був наданий саме ОСОБА_2 . 23.06.2006 року ОСОБА_2 знявся з реєстрації к квартири ОСОБА_1 . Куди ОСОБА_2 з його сином поділи автомобіль, йому не відомо. Крім того, звертає увагу, що під час розгляду справи судом апеляційної інстанції участі не приймав, присутній в судовому засіданні не був. Тому, просив поновити строк подачі заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, як пропущений з поважних причин.

Вирішуючи питання про відкриття провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Полтавської області від 25 липня 2012 року та додаткового рішення Апеляційного суду Полтавської області від 20 березня 2013 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

У пункті 1 частини другої статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до частини третьої статті 427 ЦПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 426 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 6 частини третьої статті 426 ЦПК України у разі пропуску строку на подання заяви до заяви додається клопотання про його поновлення.

Статтею 185 ЦПК України передбачено, що якщо позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, суддя постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У статті 175 ЦПК України закріплено вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, а в статті 177 ЦПК України зазначено перелік документів, що додаються до позовної заяви.

З наведених підстав Верховний Суд звертає увагу, що стаття 185 ЦПК України не надає процесуальних повноважень суду постановити ухвалу про залишення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами без руху з причин пропуску строку звернення до суду з такою заявою.

Отже, вирішуючи питання щодо дотримання строку звернення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суди мають керуватися статтями 126, 127, 424 ЦПК України.

Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду від 22 травня 2023 року у справі № 338/706/18.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

З урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили (пункт 1 частини другої статті 424 ЦПК України).

Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені (частина третя статті 424 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, пункту 6 частини третьої статті 426 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинна відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції.

До заяви додається, зокрема у разі пропуску строку на подання заяви, - клопотання про його поновлення.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи з принципу змагальності у цивільному процесі, відповідно до прав та обов`язків сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та у межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

У разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із такого: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) потрібно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2023 року у справі № 935/2232/19.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного процесуального строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Поважними причинами пропуску строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волі заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або істотно ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, суди мають враховувати, що оцінка поважності причин пропуску строку повинна здійснюватися індивідуально у кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і незалежних від волі та поведінки особи причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного проміжку часу без поважних причин, таке рішення порушує принцип правової визначеності.

Відповідно до положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору, що передбачає неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження чи перегляду рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

За статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, процесуальним законом встановлені часові обмеження на вчинення тих чи інших процесуальних дій, зокрема на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, у разі недотримання яких суд виключно за обґрунтованим клопотанням та в межах доводів заявника може поновити строк на звернення до суду. У разі пропуску відповідного строку та за відсутності клопотання учасника справи про його поновлення суд залишає заяву без розгляду. Це правило не стосується пропуску присічного строку, який не підлягає поновленню навіть за наявності поважних причин його пропуску.

Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 02 грудня 2022 року у справі № 61-6675св22.

Як зазначалось вище, ЦПК України визначено, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подана протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення (пункт 1 частини першої статті 424 ЦПК України), але не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили (пункт 1 частини другої статті 424 ЦПК України).

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 пропустив встановлений пунктом 1 частини першої статті 424 ЦПК України строк на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та не навів достатніх і обґрунтованих причин поважності попуску цього строку. Наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду є неповажними та не дають правових підстав для поновлення строку на подання такої заяви, оскільки згідно матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи (а.с. 89,128), він приймав безпосередню участь у судовому засіданні 25 липня 2012 року.

Таким чином, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами слід відмовити, а заяву, яка подана з пропуском встановленого строку, необхідно залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 424, 427 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на подачу заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Полтавської області від 25 липня 2012 року та додаткового рішення Апеляційного суду Полтавської області від 20 березня 2013 року.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Полтавської області від 25 липня 2012 року та додаткового рішення Апеляційного суду Полтавської області від 20 березня 2013 року - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Судді: А. І. Дорош

О. А. Лобов

В. М. Триголов