Провадження № 2-о/727/397/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

31 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі: головуючого - судді Слободян Г.М., секретаря судового засідання Чекан Х., розглянувши за правилами окремого провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Департамент соціальної політики Чернівецької міської ради (фактичне місце проживання: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 176) про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1 звернулася в Шевченківський районний суд м. Чернівці, із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та сином, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявлені вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 її син ОСОБА_3 помер виконуючи військовий обов`язок щодо захисту Держави Україна, на території Миколаївської області. Вказує, що при зверненні 12.07.2023 року до Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради з метою отримання статусу члена сім`ї загиблого захисника, їй було відмовлено посилаючись на розбіжності у написанні прізвища її та сина і рекомендовано звернутися в суд. Просить заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання заявник, ОСОБА_1 не з`явилася, до суду скерувала письмову заяву про проведення розгляду справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити.

В судове засідання представник заінтересованої особи Департамент соціальної політики Чернівецької міської ради не з"явився, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце судового розгляду. В суд скеровано листа про розгляд справи у відсутність представника заінтересованої особи; проти заявлених вимог не заперечували.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач. У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд, з урахуванням наданих сторонами письмових заяв про розгляд справи за їх відсутності і відсутності їх представників, вважав за можливе завершити судовий розгляд справи за відсутності сторін, в їх інтересах представників та третіх осіб.

В порядку ст. 217 ЦПК України фіксування судового процесу засобами фіксації не здійснювалося.

Вивчивши доводи викладені в заяві ОСОБА_1 дослідивши надані докази, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 13 ЦПК України, визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Судом, за з`ясованих обставин, безпосередньо досліджених доказів, встановлено наступне.

Заявник ОСОБА_1 являється громадянкою України, має зареєстроване місце проживання, що вбачається з паспортних даних (а.с. 6,7).

ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьком являється ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9).

25.02.2022 року за даними свідоцтва про смерть (серія НОМЕР_2 ), актовий запис 625, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер (а.с. 10).

Після смерті сина, заявник звернувшись до заінтересованої особи - Департамент соціальної політики Чернівецької міської ради із заявою про оформлення статусу члена сім`ї загиблого захисника згідно ст. 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ОСОБА_1 було відмовлено, з посиланням на розбіжності у написанні вірного прізвища відповідно заявника і її сина (а.с. 11).

Іншим шляхом, окрім звернення до суду, ОСОБА_1 , як мати не може встановити факт родинних відносин з сином.

Відповідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Ст. 3 СК України передбачає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Коло осіб, які знаходяться між собою у сімейних стосунках, перераховується у ст. 2 СК України (подружжя, батьки, діти, усиновлювачі та усиновлені, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, рідні брати та сестри, мачуха, вітчим, падчерка, пасинок)

Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, встановлюють у судовому порядку, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Порядок судочинства у справах про встановлення юридичних фактів врегульовано статтями 315-319 ЦПК. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду за таких умов: 1) факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій; 2) для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення; 3) встановлення факту не має бути пов`язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду; 5) заявник не має іншої можливості одержати чи поновити документи, які посвідчують факт, що має юридичні наслідки. Наявність спору про право, не підвідомчого судам, не є перешкодою для судового встановлення юридичного факту. Чинним законодавством не передбачений інший позасудовий порядок встановлення юридичних фактів. Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно з Постановою Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення», наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Відповідно ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.

На підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у цивільній справі доказів, з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, відповідно до вимог ст. 294 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 1,2,4,7, 8,12,13,19, 30, 228-229, 258, 263-268, 293, 294, 315, 354 ЦПК України, суд, - УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , як відповідно матері і сина.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду, безпосередньо або через суд першої інстанції.

Повний текст судового рішення складено 31.10.2023 року

Суддя Слободян Г.М.