Справа № 944/3176/21
Провадження №2/944/214/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

25.10.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Швед Н.П.

з участю секретаря Василиці Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором з спадкодавця, -

В С Т А Н О В И Л А:

Представник позивача звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення з спадкоємців, заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27.03.2007 ОСОБА_3 звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву, згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банк на підставі договору відкрив картковий рахунок із початковим кредитним лімітом. Позивачем умови кредитного договору були виконані в повному обсязі, однак ОСОБА_3 свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 5499, 81 гривень. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у справі як такі, що постійно проживали із спадкодавцем на час його смерті, а тому вважаються такими, що спадщину прийняла в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України. На виконання вимог ст.1281 ЦК України позивачем 28.07.2022 була направлена претензія кредитора до Яворівської державної нотаріальної контори та 19.08.2020 отримана відповідь, в якій зазначено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 за заявами спадкоємців не заводилася, а така була заведена на підставі заяви кредитора АТ КБ «Приватбанк». Таким чином відповідачі вважаються такими що прийняли спадщину за законом, в тому числі і кредитні зобов`язання спадкодавця ОСОБА_3 12.01.2021 відповідачам направлялася вимога про повернення кошів, проте така була залишена ними без реагування.

Станом на дату смерті ОСОБА_3 заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 27.03.2007 становила 5499 грн. 81 коп., що складається з заборгованості за тілом кредиту.

Зважаючи на викладене вище, просить позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 5499,81 грн, за кредитним договором №б/н від 27.03.2007.

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду клопотання, в якому просить розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримує в повному обсязі. Просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, що підтверджується, розпискою рекомендованого поштового відправлення, наявною в матеріалах справи, в судове засідання

повторно не з`явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, відзиву на заяву не подали. Від них не надходило на адресу суду жодних клопотань про відкладення судових засідань.

Як вбачається, з позовної заяви, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 проживають, за адресою: АДРЕСА_1 , саме на цю адресу були скеровані виклики в судове засідання.

Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом із повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Так як відповідачі, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання не з`явилися повторно в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч.3 ст.131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, крім того не подали відзиву, від них не надходило на адресу суду жодних клопотань, представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідачів, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи та згідно ч.6 ст.128, ст.280 ЦПК України, постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача.

Згідно з ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи №147/2020 від 08 березня 2019 року, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 633 ЦК України передбачає, що договори, які укладаються банком з фізичними особами, є публічними. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримати кредиту та 27.03.2007 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також ознайомився із Тарифами банку.

Згідно умов кредитного договору позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування картки, оформленої на ОСОБА_3 , кредитний ліміт за укладеним договором збільшувався востаннє 15.11.2019 до 5500,00 грн.

Позивач надав позичальнику кредитні кошти у відповідному розмірі, що підтверджується випискою по розрахунку та свідчить про те, що позивач повністю виконав власні зобов`язання за кредитним договором.

ІНФОРМАЦІЯ_2 позичальник ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 11.03.2019 серія НОМЕР_1 , актовий запис № 09.

Станом на дату смерті у позичальника була непогашена заборгованість перед позивачем за кредитним договором, розмір якої складається з 5499 грн. 81 коп. заборгованості за тілом кредиту. На підтвердження вищевказаної заборгованості за кредитним договором позивачем надано розрахунок заборгованості.

Будь яких доказів на спростування вказаної суми заборгованості відповідачами не надано.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи, АТ КБ «Приват Банк» після смерті ОСОБА_3 , 04.08.2020 звернувся в Яворівську державну нотаріальну контору із претензією кредитора, де виклав свої вимоги до спадкоємців щодо повернення заборгованості за кредитним договором в сумі 5499 грн. 81 коп.

Згідно інформаційної довідки №61150512 від 04.08.2020року зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що інформація щодо подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , у спадковому реєстрі відсутня.

За вихідним № 501/02-14 від 04.08.2020 державний нотаріус Яворівської державної нотаріальної контори Вахула О.В. повідомив АТ КБ «Приватбанк» про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_3 №147/2020 за зверненням кредитора спадкодавця, та те, що із заявами про прийняття спадщини чи відмови від неї спадкоємці не звертались. Склад спадкового майна, яке належало б ОСОБА_3 на день смерті, невідомий, така ж відповідь разом з матеріалами справи була скерована на адресу суду 17.02.2023 за вих №64/01-16.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на день смерті спадкодавця ОСОБА_3 були зареєстровані за спільною адресою: АДРЕСА_2 , не звертались до нотаріуса у встановленому законом порядку із заявою про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №351350941 від 23.10.2023 у ОСОБА_3 відсутнє будь яке нерухоме майно.

За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником, який помер, після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку, визначеному статтею 1282 ЦК України.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини третьої статті 1268, частини першої статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Звертаючись із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як до спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , позивач мав довести, що спадкоємцями майна є саме відповідачі.

Позивач не надав доказів на підтвердження того, що спадкодавцю за життя належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно.

Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідачі є спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підтвердження цієї обставини позивач посилається на копії паспортів позичальника та відповідачів, де зазначено одну й ту ж адресу їх місця проживання.

Однак, сам факт реєстрації місця проживання відповідачів за однією адресою зі спадкодавцем не є належним та допустимим доказом того, що відповідачі були зареєстровані за цією ж адресою на день відкриття спадщини, а також, що вони є спадкоємцями і прийняли спадщину після померлого.

Покликання позивача на ту обставину, що відповідачі постійно проживали разом з померлим позичальником не спростовує висновок про відсутність підстав вважати їх спадкоємцями, оскільки встановлення факту відсутності за життя ОСОБА_3 будь-якого майна, а протилежного судом не вставлено, виключає саму можливість набуття права спадкування.

Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що предметом спору у цій справі є вимоги кредитора до спадкоємців про стягнення заборгованості, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язано було довести ті обставини, на які воно посилалося як на підставу свої вимог.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідачі належним чином прийняли спадщину, отримали спадкове майно після смерті позичальника ОСОБА_3 та, відповідно, набули обов`язок задовольнити вимоги кредитора, відсутні підстави вважати їх спадкоємцями, а тому позов задоволенню не підлягає.

За правилами ст.141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 274-279, 280-283 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором з спадкодавця - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, за письмовою заявою відповідачів поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлено в разі пропуску строку з інших причин.

Позивач: АТ КБ «ПРИВАТБАНК»,

01001, м.Київ вул.Грушевського, 1Д,

адреса для листування: 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50, 49094

,

р/р№ НОМЕР_2 , МФО №305299.

Відповідач: ОСОБА_1 ,

ІПН НОМЕР_3 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ,

ІПН НОМЕР_4 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_1 .

Суддя: Швед Н.П.