Справа № 309/5094/23
Провадження № 2-з/309/26/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Орос Я.В. розглянувши заяву керівника Хустської окружної прокуратури Зовдун С.П. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом керівника Хустської окружної прокуратури Зовдуна С.П. в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки ,

В С Т А Н О В И В:

На адресу Хустського районного суду найшла позовна заява керівника Хустської окружної прокуратури Зовдуна С.П. в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки разом із заявою про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову вмотивована тим, що Хустським окружним прокурором Зовдуном С.П. пред`явлено позов в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки.

Підставою для пред`явлення вказаного позову є порушення вимог законодавства щодо порядку використання успадкованих іноземцями земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Хустського району Закарпатської області.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є громадянином російської федерації, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 520 від 06.10.2020 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0273 площею 0,1600 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: урочище Мочари, село Горінчово, Хустського району, Закарпатської області.

Право власності на зазначену земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.10.2020.

Таким чином, громадянин російської федерації ОСОБА_1 у жовтні 2020 року отримав вказану земельну ділянку сільськогосподарського призначення у приватну власність, але в порушення вимог ст.81 ЗК України, та на теперішній час не відчужив її, що мав здійснити не пізніше 06.10.2021.

Враховуючи те, що отримана ОСОБА_1 у власність земельна ділянка сільськогосподарського призначення ним добровільно не відчужена упродовж встановленого законодавством України річного строку, то така земельна ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

Звернення прокурора до суду фактично спрямоване на задоволення суспільної потреби по відновленню законності при вирішенні суспільно важливого питання щодо збереження земель сільськогосподарського призначення.

Відповідач ОСОБА_1 , як фактичний власник спірної земельної ділянки, може розпорядитись нею на власний розсуд, у зв`язку з чим існує очевидна небезпека відчуження цієї ділянки, що призведе до неможливості реального поновлення інтересів держави та повернення земельної ділянки належному власнику Головному управлінню Держгеокадастру у Закарпатській області, а також унеможливить або ускладнить виконання рішення суду.

Крім цього, як зазначено у постанові Верховного Суду від 15.09.2020 №753/22860/17 заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання у майбутньому рішення суду. При цьому, сам факт реєстрації права власності на землю вже свідчить про реальну можливість власника вільно розпоряджатись нерухомим майном.

Тобто, наявність у ОСОБА_1 правомочностей власника майна вказує на можливість у будь-який момент, в тому числі під час розгляду справи судом, але до прийняття ним остаточного рішення у справі, розпорядитись спірною земельною ділянкою на користь третіх осіб.

ОСОБА_1 достовірно знаючи про наявність судового спору, свідомо може здійснювати дії щодо розпорядження спірною землею.

До того ж, як власник земельної ділянки, ОСОБА_1 відповідно до положень ч. 3 ст. 20 ЗК України, може ініціювати питання щодо зміни її цільового призначення та виду її функціонального використання, що у подальшому призведе до необхідності скасування відповідних рішень органів виконавчої влади шляхом звернення до суду з іншими позовними заявами.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 345964492 від 11.09.2023 земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0273, площею 0,1600 га, на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ).

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Отже, відповідно до ст. 149 ЦПК України, наявні підстави для забезпечення позову.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

З метою запобігання відчуження спірної земельної ділянки, зміни об`єкту позову, що може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, відповідно до ст. ст. 149, 150 Цивільного процесуального кодексу України вбачаються підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом: накладення арешту на спірну земельну ділянку та заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо спірної земельної ділянки, у тому числі внаслідок поділу чи об`єднання з іншими ділянками (обґрунтування: якщо під час розгляду справи або набрання законної сили рішення суду, відповідач відчужить будь-яким способом спірну ділянку на користь інших осіб, це зумовить необхідність звернення до суду з іншим позовом до інших відповідачів, що призведе до тривалого не поновлення інтересів держави. У разі поділу земельної ділянки або об`єднання її з іншими ділянками та реєстрації прав на новостворені об`єкти виникне необхідність зміни предмету позову, збільшення або зменшення позовних вимог. Крім того, такий вид забезпечення позову унеможливить вжиття будь-яких дій з боку ОСОБА_1 та інших осіб щодо спірної земельної ділянки).

Вказаний спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленою позовною вимогою про конфіскацію земельної ділянки, оскільки спір щодо цієї ділянки є реальним, носить матеріальний характер, власником спірного майна є ОСОБА_1 , а відсутність обтяжень спірної нерухомості не перешкоджатиме подальшій зміні речових прав на землю, що може стати дійсною перешкодою в ефективному захисті та поновленні прав, якщо факт їх порушення буде встановлений судом при вирішенні спору.

Необхідність збереження правового статусу та стану спірної земельної ділянки відповідає умовам вжиття заходів забезпечення позову та застосуванню правил ч. 1 ст. 137 ГПК України.

Метою вжиття забезпечувальних заходів у цьому спорі є забезпечення знаходження спірної земельної ділянки у володінні відповідача в незмінному вигляді. Невжиття вказаних заходів забезпечення позову до вирішення справи по суті й набрання законної сили судовим рішенням може істотно ускладнити в разі задоволення позовних вимог поновлення порушених прав або інтересів, за захистом яких прокурор звернувся до суду в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Закарпатської області, призвести до зміни власника спірного майна та вплинути на виконання цього рішення. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду у справах №№ 490/6312/19 від 11.11.2020 та 487/5726/19 від 21.12.2020.

Згідно правового висновку Верховного суду від 17.10.2019 у справі №640/7285/19, забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом. Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень. Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Таким чином, забезпечення позову допускається як гарантія задоволення законних вимог позивача, зважаючи на те, що вжиття заходів забезпечення не призведе до завдання будь-якої істотної шкоди інтересам сторін у спорі, але невжиття їх може ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає , що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що керівником Хустської окружної прокуратури Зовдуном С.П. подано до суду позовну заяву в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки.

На даний час провадження у справі не відкрито, оскільки суд у відповідності до ч.6 ст. 187 ЦПК України звернувся до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Предметом позову є вимога позивача конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:003:0273 площею 0,16 га, яка знаходиться за адресою: село Горінчово, урочище Мочари, Хустського району, Закарпатської області та належить на праві приватної власності громадянину російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_2 , видана 11.04.2012, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 253.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

З метою запобігання відчуження спірної земельної ділянки, зміни об`єкту позову, що може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, відповідно до ст. ст. 149, 150 Цивільного процесуального кодексу України вбачаються підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом: накладення арешту на спірну земельну ділянку та заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо спірної земельної ділянки, у тому числі внаслідок поділу чи об`єднання з іншими ділянками (обґрунтування: якщо під час розгляду справи або набрання законної сили рішення суду, відповідач відчужить будь-яким способом спірну ділянку на користь інших осіб, це зумовить необхідність звернення до суду з іншим позовом до інших відповідачів, що призведе до тривалого не поновлення інтересів держави. У разі поділу земельної ділянки або об`єднання її з іншими ділянками та реєстрації прав на новостворені об`єкти виникне необхідність зміни предмету позову, збільшення або зменшення позовних вимог. Крім того, такий вид забезпечення позову унеможливить вжиття будь-яких дій з боку ОСОБА_1 та інших осіб щодо спірної земельної ділянки).

Вказаний спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленою позовною вимогою про конфіскацію земельної ділянки, оскільки спір щодо цієї ділянки є реальним, носить матеріальний характер, власником спірного майна є ОСОБА_1 , а відсутність обтяжень спірної нерухомості не перешкоджатиме подальшій зміні речових прав на землю, що може стати дійсною перешкодою в ефективному захисті та поновленні прав, якщо факт їх порушення буде встановлений судом при вирішенні спору.

Необхідність збереження правового статусу та стану спірної земельної ділянки відповідає умовам вжиття заходів забезпечення позову та застосуванню правил ч. 1 ст. 137 ГПК України.

Метою вжиття забезпечувальних заходів у цьому спорі є забезпечення знаходження спірної земельної ділянки у володінні відповідача в незмінному вигляді. Невжиття вказаних заходів забезпечення позову до вирішення справи по суті й набрання законної сили судовим рішенням може істотно ускладнити в разі задоволення позовних вимог поновлення порушених прав або інтересів, за захистом яких прокурор звернувся до суду в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Закарпатської області, призвести до зміни власника спірного майна та вплинути на виконання цього рішення

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що керівником Хустської окружної прокуратури доведено наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0273 площею 0,1600 га, яка знаходиться за адресою: село Горінчово, урочище Мочари, Хустського району, Закарпатської області та належить на праві приватної власності громадянину російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та заборонити ОСОБА_1 або будь-яким іншим особам розпоряджатися вищезгаданою земельною ділянкою з кадастровим номером :01:003:0273 площею 0,1600 га, у тому числі і шляхом відчуження її будь-яким способом на користь третіх осіб до набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 149. 150, 153 353,354 ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву керівника Хустської окружної прокуратури Зовдуна С.П. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом керівника Хустської окружної прокуратури Зовдуна С.П. в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки - задоволити .

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0273 площею 0,1600 га, яка знаходиться за адресою: село Горінчово, урочище Мочари, Хустського району, Закарпатської області та належить на праві приватної власності громадянину російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та заборонити ОСОБА_1 або будь-яким іншим особам розпоряджатися вищезгаданою земельною ділянкою з кадастровим номером :01:003:0273 площею 0,1600 га, у тому числі і шляхом відчуження її будь-яким способом на користь третіх осіб до набрання рішенням суду у даній справі законної сили

Ухвала відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її отримання .

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.