Справа № 183/9108/21
№ 2/183/643/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участі: секретаря судового засідання Моісєєва К. А., представника позивача Ямкового В. Ф., представника відповідача-2 Євдакової А. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» про:

- розірвання Договору оренди земельної ділянки площею 4,920 га (кадастровий номер :02:028:0336), з урахуванням змін, викладених у Додатковій угоді про заміну сторони в зобов`язанні без номеру від 19 червня 2017 року, Додатковій угоді без номеру від 19 червня 2017 року та у Додатковій угоді № б/н від 20 квітня 2018 року (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до Договору оренди землі та Додаткової угоди від 19 червня 2017 року, укладеного між спадкодавцем ОСОБА_2 (спадкоємець ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000» (), яке в подальшому безоплатно відступило свої права та обов`язки Новому Орендареві - Товариству з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» (), -

В С Т А Н О В И В:

в грудні 2021 року позивач, через представника, звернулась з даним позовом до суду.

В обґрунтування позову представник позивача вказав, що ОСОБА_1 (надалі - позивач), є власником земельної ділянки загальною площею 4,920 га, кадастровий номер :02:028:0336, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яку успадкувала після смерті ОСОБА_2 , 1949 року народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 2012 році між спадкодавцем позивача - ОСОБА_2 (Орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000» (Орендарем) (в подальшому - відповідач-1) укладено Договір оренди земельної ділянки без номеру (далі по тексту Договір оренди). У відповідності до умов Договору оренди, ОСОБА_2 надав відповідачу-1 в строкове, платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,920 га, а відповідач-1, у свою чергу, зобов`язався сплачувати орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі, відробітковій та натуральній формах у розмірі та у порядку, встановленому договором. Також сторонами погоджено строки виплати орендної плати, відповідальність за неналежне виконання обов`язків за договором тощо.

Ураховуючи те, що позивач успадкувала земельну ділянку загальною площею 4,920 га та набула прав та обов`язків за Договором оренди землі, який за життя укладений між ОСОБА_2 (спадкодавцем) та відповідачем-1, у тому числі вона набула право отримати орендну плату, обумовлену в Договорі, за земельну ділянку яка перебуває в оренді. 19 червня 2017 року між позивачем, як спадкоємцем ОСОБА_2 та відповідачем-1 укладено додаткову угоду про заміну сторони в зобов`язані до Договору оренди без номеру та дати щодо земельної ділянки площею 4,920 га (кадастровий номер :02:028:0336), згідно з яким позивач виступила в якості нового орендодавця земельної ділянки за основним договором. Дану додаткову угоду зареєстровано державним реєстратором. Того-ж дня, 19 червня 2017 року, між позивачем та відповідачем-1 укладено Додаткову угоду без номеру про внесення змін і доповнень до Договору оренди земельної ділянки. За змістом Додаткової угоди, Сторонами вирішено внести зміни до Договору оренди земельної ділянки в цілому, виклавши останній у новій редакції. У відповідності до п. 2.1, 3.1 Договору, позивач надав відповідачу-1 в строкове, платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,920 га, кадастровий номер :02:028:0336, терміном до 31 грудня 2026 року з моменту державної реєстрації договору. Відповідно до п. 4.1. Договору відповідач-1 зобов`язався сплачувати позивачу щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 6,5 (шість цілих п`ять десятих) відсотка від нормативної грошової оцінки землі, що становить 12 235,63 грн. Пунктами 4.2, 4.3 Договору установлено, що Орендар проводить безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га в територіальних межах Орендаря на підставі попередньої заяви Орендодавця, а також утримує із орендної плати, визначеної п. 4.1 Договору, податки (збори), передбачені чинним законодавством. Строк видачі орендної плати: до 31 грудня поточного року (п. 4.6. Договору). Пунктом 2.5 Договору, сторонами погоджено нормативно грошову оцінку земельної ділянки яка на день підписання Договору становила 188 240,40 грн.

20 квітня 2018 року між ОСОБА_1 , ТОВ «Агро-Віта 2000» та ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське», (надалі - відповідач-2) укладено Додаткову угоду (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до Договору оренди землі та Додаткової угоди від 19 червня 2017 року (в подальшому - Додаткова угода від 20 квітня 2018 року). Відповідно п. 1 Додаткової угоди від 20 квітня 2018 року зі згоди позивача, яка виражається шляхом підписання даної Угоди), відповідач-1 передає, а відповідач-2 приймає на себе права та обов`язки сторони (Орендаря), передбачені в Договорі оренди. Вирішено змінити п. 2.5, 3.1, 4.1 Договору оренди землі з урахуванням додаткової угоди, а саме: внесені зміни до п. 2.5 Додаткової угоди від 19 червня 2017 року, а саме: «нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 188 240,40 грн.» (п. 4.1 угоди); внесені зміни в п. 3.1 Додаткової угоди від 19 червня 2017 року, виклавши його у новій редакції: «Договір діє до 31 грудня 2026 року, але в будь-якому випадку даний Договір та право оренди за даним Договором є чинним до моменту закінчення збирання врожаю Орендарем» (п. 4.2 угоди); внесені зміни в абзац 4 п. 4.1 Додаткової угоди від 19 червня 2017 року, виклавши його у новій редакції: «4.1. За користування вказаною в Договорі земельною ділянкою Орендар нараховую Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 7,5 (сім цілих п`ять десятих) відсотків від нормативної грошової оцінки землі, що становить 14 118,00 грн. (чотирнадцять тисяч сто вісімнадцять) грн, а також проводить безкопгговне завезення соломи до садиби Орендодавця та здійснює безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га в територіальних межах Орендаря на підставі поданої письмової заяви Орендодавцем. Із цієї орендної плати, передбаченої п. 4.1 Договору Орендарем, як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України» (п. 4.3 угоди).

Позивач указує, що підтверджує підписання нею Додаткової угоди від 20 квітня 2018 року, оскільки вона була вимушена її підписати тому, що відповідач-1 відмовлявся сплачувати заборгованість по орендній платі, а також надавати послуги з безкоштовного обробітку присадибної ділянки та поставки соломи, наполягав на переукладені договору з новим орендарем - ТОВ «АП «Придніпровське» (яке є порідненим з відповідачем-1 підприємством), яке, в свою чергу, обіцяло погасити всю наявну заборгованість по договору та в подальшому належним чином виконувати договірні зобов`язання в частині повноти та своєчасності сплати орендної плати, як у грошовій формі так і здійснювати оранку та культивацію присадибної земельної ділянки та здійснювати завезення соломи. Крім того, відповідачами-1, 2 було повідомлено позивача про те, що у разі відмови останнього від передачі прав Орендаря за Договором оренди до ТОВ «АП «Придніпровське» то орендну плату відповідач-1 за попередні роки так і за наступні роки йому виплачувати не буде.

Позивач вказує, що укладений Договір (п. 4.1 Договору оренди землі) до 20 квітня 2018 року (укладення Додаткової угоди з ТОВ «АП «Придніпровським») визначав три основні складові орендної плати за Договором, якими є: орендна плата у грошовій формі у відсотковому відношенні до грошової оцінки землі; безкоштовна поставка 1 тони соломи до садиби Опендодавця; оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0.40 га. В подальшому, згідно з Додатковою угодою від 19 червня 2017 року, розмір орендної плати за договором збільшено, а саме - до 6.5 % від грошової оцінки землі, яка діяла. З 2018 року відповідно до Додаткової угоди від 20 квітня 2018 року орендна плата була встановлена в розмірі 7.5 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 14 118,00 грн.

На момент звернення позивача до суду відповідачі-1, 2 так і не провели в повній мірі розрахунок за оренду землі в грошовій формі з урахуванням індексації вартості земельної ділянки за період з 2017 по 2020 рік, у останніх існує заборгованість із виплати орендної плати. Тобто, можна зробити висновок про системність несплати в повному обсязі орендної плати за Договором оренди. Позивачем неодноразово в період з 2017 року по 2020 рік подавались відповідачеві заяви про виплату орендної плати як грошовій так і в натуральній та відробітковій формі, але відповідач жодного разу відповіді та послуг не надав. Крім того, відповідачами у період з 2017 по 2020 рік включно, взагалі не виконуються взяті на себе зобов`язання щодо безкоштовної поставка 1 тони грубих кормів (соломи) до садиби Орендодавця, а також не надаються послуги по обробітку присадибної земельної ділянки Орендодавця до 0.40 га (оранка та культивація). Даний вид орендної плати для позивача є вкрай важливим та необхідним, враховуючи те, що позивач має підсобне господарство (утримує велику рогату худобу, свиней, птицю та іншу худобу) та присадибну ділянку для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в територіальних межах Орендаря, на якій вирощує сільськогосподарську продукцію для власного споживання, а також реалізує її надлишки. Систематичне невиконання відповідачем-2 свого обов`язку щодо сплати орендної плати як у грошовій так і в натуральній та відробітковій формі є грубим порушенням прав позивача як Орендодавця та підставою для розірвання договору.

Позивач вважає, що систематичне невиконання відповідачем своїх обов`язків за договором оренди земельної ділянки в частині невиплати орендної плати в натуральній та відробітковій формах, а також несвоєчасна та неповна сплата відповідачами орендної плати в грошовій формі є істотним порушенням прав позивача, оскільки доходи отримані від передачі земельної ділянки в оренду є засобом існування для неї та її сім`ї, а тому з урахуванням приписів ст. 526, 599, 629, 651 ЦК України, п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України, існують достатні підстави для розірвання спірного договору оренди. Також просила стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 408,00 грн з відповідачів.

Ухвалою судді від 31 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 09 червня 2022 року судом витребувано докази від відповідача-2.

23 червня 2022 року судом отримано письмові пояснення, в яких відповідач-2 заперечив проти вимог позову. В поясненнях визнав укладення основного договору зі спадкодавцем, додаткових угод зі спадкоємцем позивачем, вказаних у позові. Обґрунтовуючи заперечення, вказує на те, що ТОВ «АП «Придніпровське» з 2018 року виконувало всі умови Договору з урахуванням Додаткової угоди від 20 квітня 2018 року, вчасно нараховувало та сплачувало орендну плату за користування земельною ділянкою, належною позивачу. Твердження позивача про примус до підписання Додаткової угоди від 20 квітня 2018 року не відповідає дійсності, оскільки проект Додаткової угоди погоджений всіма сторонами, які її підписали, жодного тиску з боку відповідачів на позивача ТОВ «АП «Придніпровське» не помітило, підписання Додаткової угоди пройшло в спокійній обстановці, без тиску однієї з сторін на іншу. Підтвердженням виплат ТОВ «АП «Придніпровське» орендної плати в повному обсязі позивачу є відомості на виплату готівки та платіжні доручення. Докази надані відповідачем-2 підтверджують виплату орендної плати позивачу в повному об`ємі, а твердження позивача щодо заборгованості відповідача спростовуються та нічим не підтверджуються. Розрахунок заборгованості не наданий до позовної заяви. Зазначає, що позивач хибно вважає, що безкоштовна поставка соломи - це натуральна форма орендної плати, а оранка та культивація присадибної ділянки - відробіткова форма орендної плати. Не проведення зазначених безкоштовних послуг не тягне за собою компенсацій (яку вимагає позивач) у грошовому виразі. Крім того, за відсутності поданих письмових заяв Орендодавця, Орендар не міг знати про потребу в зазначених безкоштовних послугах та проводити їх. Надані позивачем докази звернення до відповідача-2 отримані лише в 2022 році. Крім того, такі заяви мають шаблонний характер, частина тексту надрукована, інша рукописна, вказана в заявах форма (шаблон) у відповідача-2 відсутня. Позивач жодного разу не звертався до Відповідача-2 за інформацією щодо нарахування орендної плати, не вимагав компенсацій витрат по обробітку землі та поставки соломи.

14 жовтня 2022 року позивачем надано відповідь на письмові пояснення, в яких позивач указує, що сторонами змінено п. 4.1 Договору оренди, в той час, як умови п. 4.2 Договору оренди земельної ділянки, доповненого Додатковою угодою від 19 червня 2017 року, залишились незмінними та фактично продовжують діяти, внаслідок чого існують два пункти договору, які вказують на обов`язок відповідача-2: проводити безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га в територіальних межах Орендаря на підставі попередньої заяви Орендодавця (Договір оренди); проводить безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця та здійснює безкоштовну оранку та культивацію присадибної земельної ділянки Орендодавця до 0,40 га, в територіальних межах Орендаря, на підставі поданої письмової заяви Орендодавцем (п.4.1 Договору оренди з урахуванням Додаткової угоди від 20 квітня 2018 року). ТОВ «АП «Придніпровське» є порідненим з Відповідачем-1, а також ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» підприємством, створеним, здебільшого, з метою виведення активів ТОВ «Агро-Віта 2000». Крім того, ТОВ «АП «Придніпровське» повністю функціонує на виробничих потужностях ТОВ «Агро-Віта 2000» та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» у с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, власного рухомого та нерухомого майна не має. Для стимулювання орендодавців, у тому числі і ОСОБА_1 до підписання тристоронніх угод про заміну сторони - орендаря в орендних зобов`язаннях за Додатковою угодою № б/н від 20 квітня 2018 року (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до Договору оренди землі та Додаткової угоди від 19 червня 2017 року було передбачено мотиваційну, одноразову виплату в грошовій формі без зазначення її розміру. Позивач звертався із заявами про здійснення оранки і культивації присадибної земельної ділянки, а також здійснення поставки соломи: у 2019 році - 02 квітня 2019 року; у 2020 році - 05 березня 2020 року. Фактично відповідачем-2 надано суду докази виплати позивачеві орендної плати за 2019 рік у загальному розмірі 15 153,00 грн. У свою чергу, відповідачем-2 не надано доказів наявності підстав для сплати орендної плати (її коригування) у більшому розмірі (накази, розпорядження тощо) ніж передбачено умовами Договору оренди (14 118,00 грн) та частина зазначених коштів направлена на виплату заборгованості за минулі періоди, оскільки доказів виплати орендної плати в грошовій формі за 2018 рік відповідачем-2 не надано. На підтвердження виплати орендної плати за 2020 рік відповідачем-2 подано платіжне доручення № 1024 від 29 квітня 2020 року, відповідно до якого ТОВ «Будища» перерахувало на користь ОСОБА_1 15 153,00 грн (призначення платежу: виплата орендної плати за 2020 рік ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 (відділення Олімп-Агро), всі податки сплачено), що не є доказом сплати саме відповідачем-2 орендної плати.

18 листопада 2022 року відповідачем-2 подано відповідь на відзив, які суд сприймає, як заперечення, в якому відповідач-2 просив поновити строк подання заяви по суті справи, оскільки отримало відповідь на письмові пояснення 26 жовтня 2022 року, проте у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану та обмеженнями постачання електроенергії не мало змоги раніше подати відповідну заяву. У запереченнях вказує, що належним чином виконувало умови Договору оренди, сплачуючи орендні платежі. Посилання позивача про подвійність надання послуг з оранки та культивації, поставки соломи спростовується змістом Додаткової угоди від 20 квітня 2018 року, яка вказує на те, що її укладенням сторонами по-новому врегульовані орендні відносини, передбачені спірним Договором, а дублювання одних і тих самих умов надання безкоштовних послуг, що автоматично збільшує розміри зобов`язань Орендаря перед Орендодавцем не містять ніякої логіки. Крім того правом на отримання таких послуг позивач не скористався. Між позивачем та відповідачем-2 не було додаткових погоджень на виплату орендної плати в іншій формі крім грошової, тобто в натуральній та відробітковій формах, тому орендна плата виплачувалась виключно в грошовій.

01 березня 2023 року представником позивача подано заяву, в якій останній наголосив на неналежності доказів у виді відомості на виплату готівки № 6 за 11 червня 2018 року в розмірі 11 365,00 грн, оскільки дана відомість у графі «договір» містить інформацію щодо договору від 01 січня 2018 року, тобто - не щодо спірного Договору оренди та платіжного доручення № 1024 від 29 квітня 2020 року про сплату позивачеві 15153,00 грн, оскільки платником у ньому вказано ТОВ «Будища».

В підготовчому засіданні 27 квітня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про не допуск представника відповідача-2, ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 22 червня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача-2 про долучення доказів у виді Додаткової угоди до Договору доручення від 01 січня 2020 року № 01/01-20 через пропуск встановленого законом строку для їх подання.

Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позову з підстав, вказаних у позові та відповіді на пояснення, заявах з процесуальних питань. Послався на те, що частина доказів, наданих відповідачем-2 є неналежними, частина недопустимими, зокрема і Договір доручення від 01 січня 2020 року № 01/01-20. Додатково зазначив, що відповідачами не надано доказів сплати орендної плати за 2017 рік, відповідачем-1 доказів на спростування тверджень відповідача-1 не надано, як не надано відповідачем-2, як правонаступником відповідача-1. Послався на те, що відповідач-2 здійснював прийняття заяв від людей на обробіток земельної ділянки та поставку соломи в 2018 - 2020 роках без їх реєстрації в журналі вхідних заяв та позивач такі заяви подавала безпосередньо службовій особі відповідача-2 ОСОБА_3 , яка складала списки осіб, які потребують таких послуг комплексно, однак заяви позивача залишені відповідачем-2 без виконання. Зазначає, що не виконання відповідачем-2 зобов`язань за договором та дії щодо фальсифікації доказів на підтвердження реальних правовідносин між позивачем та відповідачем-2 унеможливлюють подальші відносини між сторонами. Наполягав на несплаті орендної плати в грошовій формі за 2017, 2018 та 2020 роки, неповноту сплати орендної плати за договором за 2018, 2021 роки, невиконанні відповідачем-2 умов договору щодо оранки та культивації присадибної земельної ділянки позивача, поставки йому соломи. Вказав на те, що Договором оренди не передбачено можливості передачі обов`язку орендаря з виплати орендної плати третім особам.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість. Підтримала доводи, наведені у поясненнях та запереченнях. Зазначила, що позивач неправомірно посилається на порушенні умов договору оренди в частині невиконанні відповідачем-2 умов договору щодо оранки та культивації присадибної земельної ділянки позивача, поставки йому соломи, оскільки такі заяви до відповідача-2 до 2022 року не надходили. Крім того, це є додаткові послуги, а не умови орендної плати. Надані відповідачем-2 докази підтверджують виплату орендної плати в належному розмірі. Умови Додаткової угоди від 20 квітня 2018 року, виходячи з її змісту та тлумачення її підпункту 4.3 вказують, що даним підпунктом фактично змінено, окрім підпункту 4.1 Додаткової угоди від 19 червня 2017 року, також і підпункти 4.2 та 4.3. не зазначення обсягу завезення соломи після внесення змін в додатковій угоді не є підставою для висновку про не обмеження її розміру, оскільки такий розмір визначається звичайною практикою підприємства та становить 1 тону. Крім того, позивач не звертався до підприємства щодо подвійного надання послуг. Просила застосувати позовну давність до вимог про виплату орендної плати за 2017 рік, посилалася, що самим фактом укладання Додаткової угоди від 20 квітня 2018 року, відсутністю заперечень проти її укладання підтверджується виплата орендної плати відповідачем-1. Пояснила, що у відомостях на виплату готівки № 6 за 11 червня 2018 року в розмірі 11 365,00 грн, у графі «договір» вказано інформацію щодо договору від 01 січня 2018 року помилково, оскільки іншого договору оренди з позивачем відповідачем-2 не укладено. Сума орендної плати за 2021 рік виплачена в меншому розмірі, ніж за 2019-2021 роки, оскільки підприємством виявлено переплату, яка врахована останнім в рахунок наступних періодів, в тому числі і 2021 року. Акт виявлення переплати не складався. ТОВ «Будища» на підставі договору доручення №01/01-20 від 01 січня 2020 року, укладеному між ТОВ «АП «Придніпровське» та ТОВ «Будища», був повіреним від імені ТОВ «АП «Придніпровське» здійснюючи виплати орендної плати Орендодавцям відповідача-2. Орендна плата позивачу виплачена, податки сплачені. Зазначила, що посилання позивача на саму лише не виплату орендної плати за 2017 рік не вказує на систематичність невиконання умов договору.

Представник відповідача-1 ТОВ «Агро-Віта 2000» у судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Підстави неявки представника суду не відомі. Клопотань, заяв не направляв.

З урахуванням повторності неявки представника відповідача-1, позиції представників позивача та відповідача-2, неявка представника відповідача-1 не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача-2, суд убачає таке.

За ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України).

За положеннями ст.ст.77 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частинами 2 4, 8, 9 статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відповідно до частин 2, 6 статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2017 року у справі № 183/7059/16, окрім іншого, встановлено що ОСОБА_2 був власником земельної ділянки площею 4,92 га, кадастровий номер :02:028:0336, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що також підтверджується повідомленням Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області № 99-406-99.8-1784/2-16 від 415 вересня 2016 року /а.с.3-4/. Вказаним рішенням, окрім іншого, визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 4,92 га, з кадастровий номером :02:028:0336, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обставини щодо набуття позивачем права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:028:0336 підтверджуються також і наданою позивачем копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 89535352 від 14 червня 2017 року, за яким право власності на земельну ділянку з позивачем зареєстровано 09 червня 2017 року /а.с.17/.

Сторонами визнано факт, що 03 жовтня 2012 року між спадкодавцем позивача - ОСОБА_2 (Орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000» (Орендарем) укладено Договір оренди б/н земельної ділянки, яка в подальшому отримала кадастровий номер :02:028:0336 (далі по тексту - Договір оренди). Наявність факту укладання договору підтверджується також копією витягу № 94894661 від 17 серпня 2017 року /а.с.22/, з якої вбачається реєстрація Договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 03 жовтня 2012 року, видавник: Деркомзем у Новомосковському районі.

Сторонами визнано, що 19 червня 2017 року між позивачем, як спадкоємцем ОСОБА_2 та відповідачем-1 укладено Додаткову угоду про заміну сторони в зобов`язані до Договору оренди без номеру та дати щодо земельної ділянки площею 4,920 га (кадастровий номер :02:028:0336), згідно з яким позивач набула прав Орендодавця за Договором оренди б/н земельної ділянки. Вказане підтверджується також і наданою позивачем копією підписаної сторонами Додаткової угоди від 19 червня 2017 року до Договору оренди, яка не містить номеру Договору оренди та його дати, однак містить відомості про правовстановлюючі документи позивача після смерті ОСОБА_2 /а.с.18/.

19 червня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро-Віта 2000» укладено Додаткову угоду від 19 червня 2017 року до Договору оренди землі б/н б/д, яким умови Договору оренди викладені в цілому в новій редакції /а.с.19-21/. За вказаною додатковою угодою, зокрема: 1.1. Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 2.1. В оренду передається земельна ділянка площею 4,92 га, у тому числі ріллі 4,92 га. 2.2. Місце розташування земельної ділянки: Новостепанівська сільська рада. 2.3. Кадастровий номер земельної ділянки: :02:028:0336. 2.5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 188240,40 грн. 3.1. Договір діє з моменту державної реєстрації права оренди в порядку, передбаченому законодавством до 31 грудня 2026 року, але в будь-якому випадку даний Договір та право оренди за даним Договором є чинним до моменту закінчення збирання врожаю Орендарем. 4.1. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 6,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на момент укладання Договору, шо складає 12235,63 грн. за рік оренди. 4.2. Орендар проводить безкоштовну поставку 1 тонни соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га в територіальних межах Орендаря, на підставі попередньої заяви Орендодавця. 4.3. Із цієї орендної плати, передбаченої п. 4.1. Договору Орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України. 4.4. За згодою Сторін розрахунки щодо орендної плати можуть також здійснюватись у: натуральній формі, яка здійснюється шляхом передачі сільськогосподарської продукції чи товарів, у кількості або вартістю, яка є пропорційною до розміру орендної плати у грошовій формі (з врахуванням умов п.4.3. даного Договору). Номенклатура товарної продукції, що підлягає видачі узгоджується Сторонами додатково. Передачу продукції в рахунок орендної плати оформляється відповідними документами (актами, відомостями та ін.); в іншій формі, що визначається та погоджується Сторонами додатково. 4.6. Орендна плата сплачується Орендарем Орендодавцю до 31 грудня поточного року. Орендар перераховує грошові кошти орендної плати на банківський розрахунковий рахунок Орендодавця та/або виплачує через касу Орендаря та здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом надіслання на адресу Орендодавця поштових переказів, або в іншій формі, погодженій Сторонами. Орендна плата може бути перерахована Орендодавцю як Орендарем, так і за його дорученням, третьою особою, що буде належним виконанням умов даного Договору. Абз.4 п. 9.1. Орендодавець має право вимагати від Орендаря своєчасного внесення орендної плати. Абз.4 п.9.4. Орендар земельної ділянки зобов`язаний вчасно сплачувати всі належні за цим Договором орендні платежі.

Додаткові угоди від 19 червня 2017 року до Договору оренди землі б/н зареєстровано 17 серпня 2017 року, згідно з наданою позивачем копією витягу № 94894661 від 17 серпня 2017 року /а.с.22/. З даної копії витягу вбачається, що Додаткові угоди від 19 червня 2017 року зареєстровані щодо Договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 03 жовтня 2012 року, видавник: Держкомзем у Новомосковському районі.

20 квітня 2018 року між ОСОБА_1 , ТОВ «Агро-Віта 2000» та ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське», укладено Додаткову угоду (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до Договору оренди землі б/н б/д та Додаткової угоди від 19 червня 2017 року /а.с.23/. Відповідно п. 1 Додаткової угоди від 20 квітня 2018 року, зі згоди позивача, яка виражається шляхом підписання даної Угоди), відповідач-1 передає, а відповідач-2 приймає на себе права та обов`язки сторони (Орендаря), передбачені в Договорі оренди. Відступлення прав та обов`язків Орендарем на користь Нового орендаря відбувається безоплатно (п.2 Додаткової угоди). За п. 4 Сторони домовились внести наступні зміни/доповнення до Договору оренди та додаткової угоди від 19 червня 2017 року:

п.4.1. Внести зміни до п. 2.5 Додаткової угоди від 19 червня 2017 року, а саме: «нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 188 240,40 грн;

п. 4.2. Внести зміни в п. 3.1 Додаткової угоди від 19 червня 2017 року, виклавши його у новій редакції: «Договір діє до 31 грудня 2026 року, але в будь-якому випадку даний Договір та право оренди за даним Договором є чинним до моменту закінчення збирання врожаю Орендарем»;

п.4.3 Внести зміни в абзац 4 п. 4.1 Додаткової угоди від 19 червня 2017 року, Розділу «Орендна плата» та викласти його у наступній редакції: «4.1. За користування вказаною в Договорі земельною ділянкою Орендар нараховує Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 7,5 відсотків від нормативно-грошової оцінки землі, що становить 14118 грн, а також проводить, безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця та здійснює безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0.40 га, в територіальних межах Орендаря, на підставі поданої письмової заяви Орендодавцем. Із цієї орендної плати, передбаченої п. 4.1. Договору Орендарем, як податковим агентом, утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України. Орендар також здійснює одноразову виплату в грошовій формі в розмірі __ грн __ коп. з урахування ПДФО та військового збору в момент підписання даної Додаткової угоди;

п. 6 Договір діє в подальшому з врахуванням змін та доповнень, внесених даною Угодою. Інші умови Договору, не змінені даною Угодою є дійсними та обов`язковими для виконання Сторонами.

В день підписання Додаткової угоди від 20 квітня 2018 року сторонами складено відповідний Акт прийому-передачі об`єкта оренди /а.с.24/, що визнано сторонами.

Додаткову угоду від 20 квітня 2018 року зареєстровано державним реєстратором, що підтверджується наданою позивачем копією витягу № 134964367 від 20 серпня 2018 року /а.с.25/.

З копії довідки Новостепанівського старостинського округу Губиниської селищної ради № 521 від 29 грудня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 має земельну ділянку розміром 0,37 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.63/

Матеріали справи містять заяви від імені ОСОБА_1 на ім`я посадової особи відповідача-2 з проханням здійснити обробіток (оранку та культивацію) її присадибної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та здійснення поставки соломи відповідно до договору оренди землі від 09 березня 2018 року /а.с.63, зворот/, від 02 квітня 2019 року /а.с.64/, від 05 березня 2020 року /а.с.64, зворот/, докази направлення заяв ОСОБА_1 разом з копією довідки Губиниської селищної ради від 29 грудня 2021 року на адресу відповідача-2 02 червня 2022 року /а.с.65/.

З наданих відповідачем доказів (видаткових касових ордерів, відомостей на виплату готівки та вставних аркушів до відповідних відомостей на виплату готівки) вбачається, що за період 2018-2021 роки позивачем фактично отримано орендної плати:

- 11 червня 2018 року 11 365,00 грн /а.с.11/. У вставному аркуші до додатку № б/н, відомості на виплату готівки № підстав виплати не вказано, підстава виплати грошових коштів відповідачу в Аркуші договір ОЗ № ОСОБА_1 від 01.01.2018 /а.с.111/;

- 13 грудня 2018 року 3 788,34 грн /а.с.11/. У вставному аркуші до додатку № 778 в загальному розмірі 31 207,47 грн, відомості на виплату готівки № 6 на суму 31207,47 грн підстав виплати не вказано, підстава виплати грошових коштів відповідачу договір ОЗ № ОСОБА_1 від 19.06.2017 № 0336 /а.с.112/;

- 12 березня 2019 року 15 153,00 грн /ас.77, 78, 79/. У вставному аркуші до додатку № 778, видатковому касовому ордері підставами виплати вказано орендна земельного пою за 2019 рік, підстава в Аркуші договір від 19 червня 2017 № 0336;

- 20 червня 2020 року 15 153,00 грн /а.с.80/. Підставою виплати вказано орендна плата за 2020 рік ОСОБА_1 . Виплата грошових коштів здійснена ТОВ «Будища» (ЄДРОПУ - 41098096);

- 30 вересня 2021 року 13 654,06 грн /а.с.81/. Підставою виплати вказано орендна плата по договору оренди землі за 2021 рік. ОСОБА_1 .

Судом досліджено договір доручення № 01/01-20 від 01 січня 2020 року, відповідно до якого між відповідачем-2 (Довіритель) та ТОВ «Будища» (Повірений), ЄДРОПУ 41098096, укладено договір доручення, за яким Повірений взяв на себе зобов`язання без винагороди від імені та за рахунок Довірителя здійснювати такі юридичні дії, а саме проводити наступні оплати/платежі: Обов`язкових податків та зборів; Пені та штрафів; Заробітної плати працівникам; Банківських послуг; Юридичних послуг; Судових витрат; Послуг реєстратора цінних паперів; Супроводу інформаційних систем; Інших витрат соціальної сфери (пільгових пенсій) /а.с113-114/.

При цьому суд з огляду на посилання представника позивача звертає увагу, що наданий договір доручення не містить в собі умов щодо здійснення повіреним оплати орендної плати.

Матеріали справи, пояснення, надані представниками позивача та відповідача-2 вказують на існування спору між позивачем та відповідачами з приводу виконання Договору оренди та Додаткових угод до нього.

Вирішуючи вимоги позову суд виходить з таких норм законодавства.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Ст. 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Ст. 15 Закону України «Про оренду землі» відносить до істотних умов договору оренди землі: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Також, на підставі Закону № 340-IX від 05 грудня 2019 року до істотних умов договору оренди землі віднесено дату укладення.

За ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент внесення змін до Договору, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається. Абзац 5 статті 24 Закону України «Про оренду землі» встановлює право орендодавця на вимогу від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Абзацом сьомим частини другої статті 25 Закону України «Про оренду землі» встановлено обов`язок орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Абзацом п`ятим частини першої статті 24 Закону України «Про оренду землі» встановлено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, а в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також орендної плати за водний об`єкт.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

За ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Так, Договором оренди з урахуванням Додаткової угоди від 20 квітня 2018 року передбачено, що відповідач зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату.

Як установлено судом, у Додатковій угоді від 20 квітня 2018 року абзац 1 п. 2.2 Договору викладено таким чином, що орендна плата у грошовій формі становить 7,5 відсотків від грошової оцінки землі 14 118,00 грн.

Нормами п. 170.1 ст. 170 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено Особливості нарахування (виплати) та оподаткування доходу від надання нерухомості в оренду (суборенду), житловий найм (піднайм).

Так, пп. 170.1.1 п. 170.1 ПК України визначає, що податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.

П.п.170.1.4 п. 170.1 ст. 170 ПК України вказує, що доходи, зазначені у підпунктах 170.1.1-170.1.3 цього пункту, оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Якщо орендар є фізичною особою, яка не є самозайнятою особою, особою, відповідальною за нарахування та сплату (перерахування) податку до бюджету, є платник податку орендодавець (абз.1 пп. 170.1.5 п. 170. 1 ст. 170 ПК України).

Відповідно до п. 167.1 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

За п. 168.1.1, 168.1.4 ПК України Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох операційних днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Згідно зі ст. 22, 23, 24, 25, 29 ПК України об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку. Базою оподаткування визнаються конкретні вартісні, фізичні або інші характеристики певного об`єкта оподаткування. База оподаткування - це фізичний, вартісний чи інший характерний вираз об`єкта оподаткування, до якого застосовується податкова ставка і який використовується для визначення розміру податкового зобов`язання. База оподаткування і порядок її визначення встановлюються цим Кодексом для кожного податку окремо. У випадках, передбачених цим Кодексом, один об`єкт оподаткування може утворювати кілька баз оподаткування для різних податків. У випадках, передбачених цим Кодексом, конкретна вартісна, фізична або інша характеристика певного об`єкта оподаткування може бути базою оподаткування для різних податків. Одиницею виміру бази оподаткування визнається конкретна вартісна, фізична або інша характеристика бази оподаткування або її частини, щодо якої застосовується ставка податку. Одиницею виміру бази оподаткування визнається конкретна вартісна, фізична або інша характеристика бази оподаткування або її частини, щодо якої застосовується ставка податку. Одиниця виміру бази оподаткування є єдиною для розрахунку і обліку податку. Одній базі оподаткування повинна відповідати одна одиниця виміру бази оподаткування. Ставкою податку визнається розмір податкових нарахувань на (від) одиницю (одиниці) виміру бази оподаткування. Обчислення суми податку здійснюється шляхом множення бази оподаткування на ставку податку із/без застосуванням відповідних коефіцієнтів.

Тобто, орендна плата включається до загального оподатковуваного доходу фізичної особи - орендодавця. Податковим агентом є орендар, на якого покладено обов`язок утримувати з орендної плати прибутковий податок та вносити його до бюджету.

За таких обставин, ПДФО нараховується на суму, вказану в Договорі оренди, а позивачу виплачується орендна плата в розмірі, за винятком ПДФО та ВЗ, який сплачується податковим агентом орендарем за фізичну особу орендаря і розмір орендної плати, який підлягає до безпосередній виплаті позивачу з квітня 2018 року, виходячи з умов договору становить 11 364,99 грн (14 118,00 2 541,24 (ПДФО) 211,77 (ВЗ).

Таке-ж саме положення щодо виплати орендної плати після утримання податків, зборів, обов`язкових платежів з суми 14 118,00 грн закріплено сторонами і в Договорі оренди з урахуванням Додаткової угоди від 20 квітня 2018 року, на що вказують речення: «…Орендар нараховує Орендодавцю щороку орендну плату…» та «Із цієї орендної плати, передбаченої п. 4.1. Договору…».

П. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України визначає однією з загальних засада цивільного законодавства свободу договору.

Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.ч. 1-3 ст. 6 ЦК України).

Ч. 1 ст. 14 ЦК України визначає, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

З огляду на умови договору та норми ПК України, щорічний розмір орендної плати, який підлягає до виплати, після утримання податків та зборів, відповідачем-2 позивачу з 2018 року становить 11 364,99 грн.

Як установлено судом на підставі досліджених доказів, позивачу відповідачем-2 своєчасно, у строк до 31 грудня відповідного року виплачено: у 2018 році 15 153,34 грн; у 2019 15 153,00 грн; у 2020 року 15 153,00 грн; у 2021 року 13 654,06 грн, що є більшою сумою, ніж сума орендної плати, належна до виплати за відповідні роки. При цьому, умовами Договору, навіть з урахуванням Додаткової угоди, встановлено можливість коригування орендної плати Орендарем в бік збільшення в односторонньому порядку.

При цьому, посилання позивача на те, що виплата здійснювалася іншою, ніж відповідач-2 особою, як підстава для невиконання відповідачем-2 обов`язку зі сплати орендної плати суд не приймає до уваги, з огляду на досліджений судом Договір доручення, отримання сум, передбачених договором позивачем з цільовим призначенням, яке свідчить про виплату саме орендної плати за відповідні роки, Положення п. 4.6 Договору оренди з урахуванням Додаткової угоди від 19 червня 2017 року, якими передбачено те, що Орендна плата може бути перерахована Орендодавцю як Орендарем, так і за його дорученням, третьою особою. Сам факт ненадання відповідного доручення, за умови відсутності майнової претензії платника до відповідача-2, позивача про повернення виплачених грошових коштів та фактичного нарахування та отримання таких коштів позивачем не вказує на неналежність та недопустимість доказу виплати орендної плати за 2020 рік.

Суд звертає увагу на наявність невідповідності щодо підстави, вказаної у вставному аркуші до відомості про виплату 11 365,00 грн ОСОБА_1 в частині дати договору, однак, вказана невідповідність, без надання доказів наявності іншого договору від 01 січня 2018 року, доказів повернення вказаних коштів позивачем відповідачу-2, враховуючи принцип розумності, не є підставою для висновку про не виконання відповідачем-2 договірних зобов`язань за спірним договором.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що право позивача на отримання орендної плати в грошовій формі в належному розмірі відповідачем-2 не порушено і підстав для задоволення позову з цих підстав не вбачає. Недоліки та неточності в господарських документах, з огляду на наявність доказів отримання позивачем сум орендної плати, про що останньою поставлено свій підпис, не є самі по собі підставою для висновку про не виплату таких сум орендної плати.

При цьому, суд приймає до уваги, що відповідачем-1 до суду не надано доказів сплати позивачу орендної плати за 2017 рік, що також вказано позивачем в якості підстав позовної заяви. Однак, оскільки матеріалами справи підтверджено своєчасність та повноту сплати відповідачем-2 орендної плати за 2018-2021 року та з огляду на те, що позивач власноручно підписала Додаткову угоду від 20 квітня 2018 року, за якою Новим орендарем стало відповідач-2, з огляду на принцип Добросовісності поведінки учасника цивільних правовідносин, відсутності систематичності, суд не вбачає підстав для розірвання договору з підстав не виплати орендної плати позивачу за 2017 рік, що не позбавляє останнього права звернутися з відповідною позовною заявою про стягнення заборгованості з виплати орендної плати.

Також суд не приймає до уваги посилання представника відповідача-2 на пропуск позовної давності позивачем, оскільки за положеннями п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Оскільки Кабінетом Міністрів України карантин встановлено постановою від 09 грудня 2020 року № 1236 та скасовано постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651, строк дії карантину на території карантину становив з 19 грудня 2020 року до 30 червня 2023 року. Таким чином, за умови звернення позивача до суду 29 грудня 2021 року з позовними вимогами в частині вимог за 2017 рік строк позовної давності не є пропущеним.

Щодо посилань позивача на систематичне невиконання відповідачем-1 положень Договору оренди з урахуванням Додаткової угоди, якими передбачено безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця та здійснення безкоштовної оранки та культивації на підставі заяви Орендодавця, то враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів, на підтвердження подання позивачем та отримання Орендарем таких заяв, суд не приймає дані посилання до уваги, як не підтверджені доказами.

Так дійсно, аналіз п.2.2 Договору оренди, з урахуванням Додаткової угоди від 19 червня 2017 року та від 20 квітня 2018 року, узгодження даного пункту єдиним абзацом без його розриву свідчить, що викладаючи п.2.2 Договору оренди в новій редакції сторонами погоджено три основні складові орендної плати, а саме: орендна плата у грошовій формі 7,5 % від грошової оцінки землі, безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця та здійснення безкоштовної оранки і культивації присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га, в територіальних межах Орендаря, на підставі поданої письмової заяви Орендодавцем (попередньої заяви Орендодавця в редакції Додаткової угоди від 19 червня 2017 року).

Відтак, зазначені умови є складовими орендної плати. Даний висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 183/274/16.

Крім того, з огляду на встановлений Договором оренди строк виплати орендної плати, суд приходить до висновку, що такі послуги повинні надаватися до 30 грудня календарного року, в якому отримано відповідну заяву (абз. 7 п. 2.2 Договору оренди).

Водночас, на відміну від умов договору, який був предметом дослідження Верховним Судом у справі № 183/274/16, у даній справі умовами договору передбачено безкоштовне завезення соломи, тобто безкоштовне доставляння соломи до садиби Орендодавця. Крім того, в Договорі сторонами обумовлено, що таке доставляння, разом із оранкою та культивацією здійснюється на підставі письмової заяви, та попередньої заяви яку подає Орендодавець Орендарю.

Таким чином, посилання представника позивача на відсутність необхідності підтвердження факту подання таких заяв спростовуються положеннями самого договору, як в Додатковій угоді 2017 року, так і в Додатковій угоді 2018 року. Пояснення представника позивача про те, що такі заяви подавалися, приймалися службовою особою та ігнорувалися, без підтвердження таких обставин належними доказами (відмітками про прийняття службовою або посадовою особою підприємства, канцелярією, про доставку засобами поштового зв`язку, кур`єрською чи фельд`єгерською службами, тощо) має характер припущень, а тому не приймається судом до уваги.

При цьому, аналізуючи питання щодо подвійного викладу положення щодо безкоштовного завезення соломи, оранки та культивації у Додаткових угодах, викладу тексту п. 4.3 Додаткової угоди від 20 квітня 2018 року, в якому вказується про зміну абзацу 4 п. 4.1 Додаткової угоди від 19 червня 2017 року, Розділу «Орендна плата», суд приходить до висновку, що зміст п. 4.3 Додаткової угоди від 20 квітня 2018 року охоплює внесення змін в абзаци 4.1-4.3 Додаткової угоди від 19 червня 2017 року, виходячи з принципу розумності та логічного викладу конструкції пункту 4.3 Додаткової угоди від 20 квітня 2018 року. Відтак відсутні підстави для висновку про необхідність подвійного виконання обов`язку щодо безкоштовного завезення соломи, оранки та культивації, подвійного утримання податковим агентом податків та зборів (оскільки в Додатковій угоді від 2018 року не вказано на зміну п.4.2 Додаткової угоди від 2017 року).

Надані в справу заяви позивача про поставку соломи за 2018 2020 роки не містять доказів їх направлення у відповідні роки та отримання їх відповідачем-1, як особисто службовою особою, так і засобами поштового зв`язку.

Самі лише посилання на порідненість відповідачів, зміну місця реєстрації відповідача-2 не позбавляє позивача обов`язку доведення належними доказами факту подання (фізичного із відміткою про прийняття, або за допомогою засобів поштового зв`язку, іншим чином) відповідної заяви, передбаченої договором.

Крім того, не можуть бути і підставою для задоволення позову посилання на наявність інших, узгоджених до укладення Додаткової угоди, умов договору, оскільки право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі»). Більш того, право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України). Відтак, без затвердження та викладення таких домовленостей в договорі оренди та його реєстрації вказані умови є нікчемними. Вказана підстава також враховується судом і при відхиленні доводів представника позивача про наявність домовленостей між сторонами щодо виплати відповідачем-2 позивачу стимулюючих виплат, оскільки в абзаці 3 пункту 4.1. Додаткової угоди від 20 квітня 2018 року така виплата не передбачена, про що вказує відсутність сум у відповідному абзаці.

Інші доводи та аргументи сторін, викладені у заявах по суті справи, поясненнях, наданих у судовому засіданні, з огляду на відсутність доказів на їх підтвердження, як самі по собі так і у сукупності з іншими не можуть бути підставою для задоволення чи відмови в задоволенні позову, а тому не приймаються судом до уваги та не досліджуються.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Олімпекс-Агро», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 30 жовтня 2023 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач-1 Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпекс-Агро», , місцезнаходження юридичної особи за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, вул. Лесі Українки, буд. 10;

відповідач-2 Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське», ; місцезнаходження юридичної особи за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, вул. Лесі Українки, буд. 10.

Суддя Д. О. Парфьонов