Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1720/22 Головуючий у 1-й інст. Петровська М.В.
Категорія 39 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Галацевич Т.М., Павицької Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) в м. Житомирі цивільну справу № 296/1720/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Профіт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 31 серпня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Петровської М.В. в м.Житомирі

в с т а н о в и в:

У квітні 2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» звернулося до суду із названим позовом та просило стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № С03.169.78452 від 24.03.2017 у розмірі 15331,63 грн, що складається з наступного: 5 000,00 грн - заборгованість за основним боргом; 8 527,37 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 437,98 грн - заборгованість за 3% річних за користування кредитом; 1 366,28 грн - заборгованість за інфляційними втратами станом на 10.01.2022 та судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 24.03.2017 між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Угоду № С03.169.78452 про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної Картки. На виконання умов договору ОСОБА_1 надано грошові кошти в сумі 5000 грн строком до 24.03.2021. Відповідач своїх зобов`язань за вказаним договором не виконала та станом на 03.12.2020 у неї виникла вищевказана заборгованість. 03.12.2020 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги. Отже до ТОВ «ФК «Профіт Капітал», починаючи з 03.12.2020, відповідно до договору факторингу перейшло право за договором №С03.169.78452 від 24.03.2017, що укладено між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 . За наведених обставин ТОВ «ФК «Профіт Капітал» просило стягнути з ОСОБА_1 вищевказану суму грошових коштів.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 31 серпня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Профіт Капітал заборгованість за договором №С03.169.78452 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 24 березня 2017 року в розмірі 15 331,63 грн (п`ятнадцять тисяч триста тридцять одна гривня шістдесят три копійки).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Профіт Капітал витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн (дві тисячі гривень).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Профіт Капітал 2 481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня) судових витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушенням судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 31.08.2022 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимогТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал».

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначала, що у неї відсутня будь-яка заборгованість перед ПАТ «Ідея Банк». Вказувала, що правомірність грошової вимоги, за якою відступлено право вимоги та правомірність вимоги ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не доведені. Довідка-розрахунок заборгованості не містить відомостей щодо періоду, за який утворилася заборгованість з тіла кредиту та відсотків, відсутня виписка по рахунку для доведення заборгованості щодо дебету рахунку. Крім того, відсутні правові підстави для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, відтак ці вимоги є необгрунтованими.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходив.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 24 березня 2017 року між ПАТ Ідея Банк (правонаступником якого є АТ Ідея Банк) та ОСОБА_1 було укладено угоду №С03.169.78452 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки.

Відповідно до п. 2 Договору №С03.169.78452 від 24 березня 2017 року банк відкриває клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту міжнародну платіжну карту MasterCard World терміном дії 2 роки з моменту її випуску.

Як йдеться в п. 3 Договору, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн (п.п. 3.1. Договору); ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення Угоди, становить 5000,00 грн (п.п. 3.2. Договору); процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних (п.п. 3.3. Договору).

Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі відкривши поточний рахунок № НОМЕР_1 та надавши кредитні кошти в розмірі 5000,00 грн строком до 24 березня 2021 року, а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами (відповідно до тарифів Банку, які розміщені на сайті Банку за адресою: www.ideabank.ua) згідно з умовами цього Договору. (а.с.5)

ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала.

Як вбачається з довідки-розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 становить 13527,37 грн, що складається з: заборгованості за основним боргом - 5000,00 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 8527,37 грн, заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями - 0,00 грн (а.с. 6).

03 грудня 2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №12/90. До ТОВ «ФК «Профіт Капітал», починаючи з 03 грудня 2020 року відповідно до договору факторингу №12/90 перейшло право вимоги за договором №С03.169.78452 від 24 березня 2017 року, який укладений між AT «Ідея Банком» та ОСОБА_1 (а.с. 16-21).

ТОВ «ФК «Профіт Капітал» здійснено нарахування за період з 03.12.2020 року по 10.01.2022 року: 3% річних на суму 437,98 грн та інфляційних на суму 1366,28 грн у зв`язку з неповерненням кредитної заборгованості за кредитним договором (а.с. 7).

ТОВ «ФК «Профіт Капітал» направило ОСОБА_1 досудову вимогу від 30.11.2021 року про стягнення заборгованості за кредитним договором №С03.169.78452 від 24 березня 2017 року (а.с. 8-10).

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №12/90 від 03.12.2020 року під №2959 зазначений договір №С03.169.78452 від 24 березня 2017 року укладений з відповідачем, розмір заборгованості якої становить 13527,37 грн (а.с. 20).

28 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та АО «Правовий діалог» укладено договір про надання правової допомоги. Договором передбачено додаткову фіксовану винагороду об`єднання (за підготовку та подання однієї позовної заяви згідно реєстру боржників) в розмірі 2000,00 грн (а.с.80 зворот).

01.06.2022 року АО «Правовий діалог» та позивачем складено акт №1 прийому-передачі наданої правової допомоги, відповідно до якого об`єднанням підготовлено та подано до суду 443 позовних заяви відповідно до реєстру боржників, зокрема позовну заяву до ОСОБА_1 (а.с.83 зворот).

Відповідно до наказу розпорядження адвоката Мартиненка В.В. з 16.08.2021 року прийнято на роботу до адвокатського об`єднання «Правовий діалог» (а.с. 85).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог,враховуючи вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, оскільки отримані за кредитним договором №С03.169.78452 від 24.03.2017 кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, що підтверджується договором №С03.169.78452 та довідкою-розрахунком заборгованості.Крім того, вимоги позивача в частині стягнення з ОСОБА_1 інфляційних втрат в сумі 1 366,28 грн та 3% річних в сумі 437,98 є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в заявленому позивачем розмірі.Таким чином, загальна сума заборгованості за договором №С03.169.78452 від 24.03.2017, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних, яка не спростована відповідачем, складає 15 331,63 грн.

З вказаними висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, виходячи з наступного.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу проценти входять до складу грошового зобов?язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов?язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статей 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається, що 24 березня 2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду №С03.169.78452 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки.

Відповідно до п. 2 договору №С03.169.78452 від 24 березня 2017 року банк відкриває клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках угоди та договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту міжнародну платіжну карту MasterCard World терміном дії 2 роки з моменту її випуску.

Як йдеться в п. 3 договору, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн (п.п. 3.1. Договору); ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 5000,00 грн (п.п. 3.2. Договору); процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних (п.п. 3.3. Договору).

Банк на виконання умов договору надав позичальнику грошові кошти у сумі 5000,00 грн строком до 24 березня 2021 року, а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами (відповідно до тарифів банку, які розміщені на сайті банку за адресою: www.ideabank.ua) згідно з умовами цього договору. Цей кредит АТ «Ідея Банк» передав Фактору ТОВ «ФК «Профіт Капітал».

Тобто судом першої інстанції було правильно встановлено що між відповідачем та ПАТ «Ідея Банк» було укладено договір №С03.169.78452 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Доводи відповідача в апеляційній скарзі про відсутність будь-якої заборгованості за договором спростовується наявними в справі доказами.

З довідки-розрахунку вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за договором №С03.169.78452 станом на 03.12.2020 року становить 13527,37 грн, що складається з: заборгованості за основним боргом - 5000,00 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 8527,37 грн, заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями - 0,00 грн.

Крім того, досудова вимога була направлена відповідачу за вих. №1/2021 від 30 листопада 2021 року,що підтверджується списком згрупованих відправлень Укрпошта Експрес та описом вкладень у цінний лист (а.с.8-10), в якій позивач повідомив ОСОБА_1 про розмір боргу, попередив про необхідність його дострокового повернення та попередив про подання позову до суду в разі невиконання даної вимоги, тобто ОСОБА_1 було відомо саме про таий розмір заборгованості і ніяких заперечень стосовно цього вона не надсилала.

Доводи апеляційної скарги про те, що довідка-розрахунок про стягнення заборгованості та розрахунок 3% річних та інфляційних втрат не можуть бути доказом в цій справі, апеляційний суд не враховує, оскільки такі доводи спростовуються наявними в справі документами. До того ж, відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень.

Щодо доводів апеляційної скарги про неправомірність грошової вимоги нового кредитора, апеляційний суд зазначає, що в матеріалах справи містяться докази правомірності договору факторингу №12/90 від 03.12.2020, яким AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження AT «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених договором факторингу. Таким чином, керуючись ст. 1077, 1078 ЦК України ТОВ «ФК «Профіт Капітал», починаючи з 03 грудня 2020 року набуло право грошової вимоги на підставі договору факторингу № 12/90 до відповідача за кредитним договором №С03.169.78452 від 24 березня 2017 року, укладеного між AT «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, і не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів, що були предметом дослідження в суді першої інстанції та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 31 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: