Справа №: 398/3890/21
провадження №: 2/398/272/23
"04" жовтня 2023 р.
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
судді Нероди Л.М.,
за участі секретаря Міщенко С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач, в особі свого представника адвоката Ковальова А.І., просить суд стягнути з відповідача 50 000 грн у якості матеріального відшкодування заподіяної внаслідок ДТП моральної шкоди, 908 грн витрат по сплаті судового збору та 15 000 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги.
В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 30 вересня 2020 року о 09 год. 30 хв. ОСОБА_2 на автодорозі Полтава-Олександрія, 153 км. + 450 м., керуючи автомобілем Мазда 626, під час обгону вантажного автомобіля не впевнився в тому, що смуга зустрічного руху на яку він буде виїжджати вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, внаслідок чого здійснив зіткнення з належним ОСОБА_1 автомобілем КІА, державний номер НОМЕР_1 , який рухався йому на зустріч під керуванням останнього, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 14.2 (в) Правил дорожнього руху України, вчинивши таким чином адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою Олександрійського міськрайонного суду від 23 листопада 2020 року по справі №398/3504/20 відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. на користь держави.
Вчиненою відповідачем ДТП позивачеві заподіяно матеріальної шкоди, яка полягає у витратах на відновлення належного йому транспортного засобу.
Під час зіткнення автомобілів ОСОБА_1 зазнав фізичного болю та нервового потрясіння, був вимушений звертатися до лікарні, де йому був встановлений діагноз забій грудної клітини зліва; була рекомендована консультація лікаря- хірурга та лікаря-фізіотерапевта. Протягом певного періоду позивач був вимушений проходити обстеження та лікування, приймати знеболювальні та заспокійливі препарати. До цього часу ОСОБА_1 мучать головні болі, він став знервованим, дратівливим, швидко втомлюється, відчуває страх та дискомфорт щоразу, коли сідає до автомобіля. Навіть поїздки у громадському транспорті нагадують йому про події, що мали місце 30 вересня 2020 року, та тримають у напрузі під час будь-якої подорожі.
Значного нервового потрясіння позивач зазнав також оглянувши власний автомобіль після ДТП. До цього часу він залишається без власного транспортного засобу, чим порушується його звичний життєвий уклад. Зазначені обставини призвели до втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагають від ОСОБА_1 докладання додаткових зусиль для організації свого життя.
Враховуючи, що ОСОБА_2 за час, що минув після ДТП, не вчинив жодйих дій, спрямованих на відновлення самопочуття позивача, або, принаймні, на його моральну підтримку, з огляду на що визначений ним розмір матеріального відшкодування моральної шкоди вважає розумним та справедливим.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного розгляду справи не заперечував.
06.01.2022 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, враховуючи приписи ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, відзиву не надав.
Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
30 вересня 2020 року о 09 год. 30 хв. ОСОБА_2 на автодорозі Полтава-Олександрія, 153 км. + 450 м., керуючи автомобілем Мазда 626, під час обгону вантажного автомобіля не впевнився в тому, що смуга зустрічного руху на яку він буде виїжджати вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, внаслідок чого здійснив зіткнення з належним ОСОБА_1 автомобілем КІА, державний номер НОМЕР_1 , який рухався йому на зустріч під керуванням останнього, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 14.2 (в) Правил дорожнього руху України, вчинивши таким чином адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою Олександрійського міськрайонного суду від 23 листопада 2020 року по справі №398/3504/20 відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. на користь держави.
Вчиненою відповідачем ДТП позивачеві заподіяно матеріальної шкоди, яка полягає у витратах на відновлення належного йому транспортного засобу.
Згідно з довідкою КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії»№ 269 від 25.01.2021 р., ОСОБА_1 02.10.2020 року звертався до ортопедо-травматологічного відділення поліклінки за медичною допомогою, з його слів, травму отримав при ДТП. Діагноз: ДТП.Забій грудної клітини зліва; була рекомендована консультація лікаря- хірурга та лікаря-фізіотерапевта.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. А згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди`передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.
Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч.3 ст.12, та 81 ЦПК України.
ОЦІНКА СУДУ
Позивач в обґрунтування моральної шкоди в позовній заяві зазначив, що зазнав фізичного болю та нервового потрясіння, був вимушений звертатися до лікарні, де йому був встановлений діагноз забій грудної клітини зліва; була рекомендована консультація лікаря- хірурга та лікаря-фізіотерапевта. Протягом певного періоду позивач був вимушений проходити обстеження та лікування, приймати знеболювальні та заспокійливі препарати. До цього часу ОСОБА_1 мучать головні болі, він став знервованим, дратівливим, швидко втомлюється, відчуває страх та дискомфорт щоразу, коли сідає до автомобіля. Навіть поїздки у громадському транспорті нагадують йому про події, що мали місце 30 вересня 2020 року, та тримають у напрузі під час будь-якої подорожі.
Значного нервового потрясіння позивач зазнав також оглянувши власний автомобіль після ДТП. До цього часу він залишається без власного транспортного засобу, чим порушується його звичний життєвий уклад. Зазначені обставини призвели до втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагають від ОСОБА_1 докладання додаткових зусиль для організації свого життя.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справи «Войтенко протии України», «Науменко протии України»).
При наявності встановленого факту порушення прав позивача, моральна шкода наявна та констатується судом.
Суд приймає до уваги доводи позивача про завдання йому моральної шкоди, що виразилася в душевних стражданнях, яких він зазнав внаслідок отриманої травми та пошкодження майна, як безумовні і враховуючи ступінь їх глибини.
Вина відповідача в заподіянні моральної шкоди позивачу повністю підтверджується матеріалами справи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Між тим, розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 50 000 грн., на думку суду, достатніми доказами не обґрунтований та не відповідає фактичним обставинам справи.
Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.
Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученнмя свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Згідно ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
До правової (правничої) допомоги належать, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру тощо.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Понесення позивачем витрат на правову допомогу підтверджено належними і допустимими доказами, які наявні в матеріалах справи, а тому, суд вважає за необхідне стягнути ці витрати з відповідача на користь позивача.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судові витрати підлягають стягненню пропорційно задоволеним вимогам розмірі 726,40 грн. (1816,00 грн./100х40%), що відповідає ст.141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 280, 282-284, 289 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 04 жовтня 2023 року.

Учасники:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , (адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 );

Представник позивача: ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА