ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8278/23 Справа № 199/3225/23 Суддя у 1-й інстанції - Авраменко А.М. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», ОСОБА_2 про стягнення суми недоплаченого страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат, 3% річних, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 через свого представника звернулась до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувала тим, що 02 листопада 2022 року в м. Дніпро на пр. Мануйлівський біля буд.№5 сталася ДТП з вини водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом «DAF FT XF 105.410», внаслідок якого було пошкоджено належний позивачу автомобіль «Honda HR-V» д.н.з. НОМЕР_1 .

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «DAF FT XF 105.410» перед третіми особами за шкоду, завдану внаслідок ДТП, була застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО», якою 29 грудня 2022 року позивачу було виплачено страхове відшкодування в розмірі 43 878,38 грн.

В той же час відповідно до висновку експерта №0212/22 від 05 грудня 2022 року вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та за вирахуванням ПДВ складає 68 621,96 грн., а тому розмір страхового відшкодування за вирахуванням франшизи мав би становити 66 621,96 грн.

Просила стягнути з ПрАТ «СК «ВУСО» суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 22 743,58 грн., нараховану пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 2 025,11 грн., а також на підставі ст.625 ЦК України інфляційні втрати в розмірі 181,95 грн. та 3% річних в розмірі 121,51 грн., а з відповідача ОСОБА_2 франшизу в розмірі 2 000 грн.; а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат..

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2023 року задоволено клопотання представника відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» та закрито провадження у цивільній справі №199/3225/23 в частині позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення суми недоплаченого страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат, 3% річних у зв`язку із виплатою страхової суми. Крім того в порядку розподілу судових витрат по справі стягнуто з ПрАТ «СК «ВУСО» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 994,29 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 019,8 грн., а всього 7 014,09 грн.

В апеляційній скарзі ПрАТ «СК «ВУСО» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині стягнення із них на користь ОСОБА_1 понесених судових витрат у розмірі 7 014,09 грн.. В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Зазначає, що немає підстав у розумінні норм ЦПК України для стягнення з них судових витрат у вигляді судового збору та правничої допомоги, оскільки таке рішення ухвалюється судом за результатами розгляду справи по суті та формулюється у вигляді додаткового рішення. Також наголошує, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано доводи їх заяви про зменшення судових витрат та не наведено, в чому полягає пропорційність його розрахунку по відношенню до обсягу задоволених позовних вимог .

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов, що відповідно до ч.3 ст. 360 ЦПК України не є перешкодою для перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 -адвокат Негробов О.В. Від представника ПрАТ «СК «ВУСО» надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 17 травня 2023 року.

17 та 18 травня 2023 року від представника відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» до суду надійшли клопотання про закриття провадження у справі на підставі ст.255 ч.1 п.2 ЦПК України, мотивовані тим, що відповідачем ПрАТ «СК «ВУСО» здійснено донарахування суми страхового відшкодування та виплачено позивачу суму, яку остання просить стягнути з ПрАТ «СК «ВУСО» за даним позовом в повному обсязі. Крім того, просив заяву представника позивача про покладення на ПрАТ «СК «ВУСО» судових витрат по справі залишити без розгляду або відмовити у задоволенні, або зменшити їх розмір. В цій частині клопотання представника відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» мотивовано тим, що витрати на професійну правничу допомогу є непропорційними складності справи, обсягом витраченого представником позивача часу для надання такої допомоги та є несправедливими. Витрати на проведення експертного дослідження не можуть бути стягнуті, оскільки згідно усталеної практики суду касаційної інстанції вони не вважаються саме судовими витрати по справі, так як понесені ще до звернення до суду із даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні 12 червня 2023 року і в заяві від 17.05.2023 року не заперечував проти задоволення клопотання ПрАТ «СК «ВУСО» про закриття провадження у справі з підстав відсутності предмету спору, визнавши факт врегулювання спору між позивачем та ПрАТ «СК «ВУСО» шляхом сплати останнім позивачу всіх сум, які позивач просить стягнути зі страхової компанії у своєму позові та просив стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1073,60грн.,оплату експертизи в сумі 4300 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 8000 грн..

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2023 року задоволено клопотання представника відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» та закрито провадження у справі в частині позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення суми недоплаченого страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат, 3% річних та в порядку розподілу судових витрат по справі стягнуто з ПрАТ «СК «ВУСО» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 994,29 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 019,8 грн., а всього 7 014,09 грн.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду регламентується статтею 142 ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Стягуючи з ПрАТ «СК «ВУСО» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені нею під час звернення із позовом, суд першої інстанції, виходив із того, що позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову і за заявою позивача розподілив судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Висновок суду узгоджується з положеннями ч.3 ст.142 ЦПК України.

Посилання на те, що немає підстав у розумінні норм ЦПК України для стягнення з відповідача судових витрат у вигляді судового збору та правничої допомоги, оскільки таке рішення ухвалюється судом за результатами розгляду справи по суті та формулюється у вигляді додаткового рішення є безпідставним. Статтею 255 ЦПК України передбачено підстави закриття провадження у справі, в тому числі і якщо відсутній предмет спору .

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Питання щодо розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду регламентується положеннями чст.142 ЦПК України

Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано доводи їх заяви про зменшення судових витрат та не наведено, в чому полягає пропорційність його розрахунку по відношенню до обсягу задоволених позовних вимог. Проте при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, судом першої інстанції стягнуто судовий збір пропорційно до суми заявлених позивачем вимог та визнання їх відповідачем.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн, виходячи із позовних вимог до ПрАТ «СК «ВУСО» в сумі 25072,15 грн. та до ОСОБА_2 в розмірі 2 000 грн..Стягуючи судовий збір з ПрАТ «СК «ВУСО» на користь позивача в сумі 994,29 грн,суд першої інстанції врахував, що ще залишився відповідач ОСОБА_2 ,позовні вимоги до якого розглядаються.

Представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати по правовій допомозі в розмірі 8000 грн. Стягуючи з ПрАТ «СК «ВУСО» на користь позивача витрати по

правовій допомозі в розмірі 6 019,8 грн., суд першої інстанції врахував заяву представника відповідача щодо зменшення такої суми за співмірністю та те, що вимоги в цій частині є доведеними належними доказами.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат відповідає нормам процесуального права, підстави для її скасування чи зміни в оскаржуваній частині відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при вирішенні питання щодо відшкодування судових витрат норм процесуального права, то підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2023 року.

Судді: