Провадження № 2/761/1422/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Габунії Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

30.06.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «АСК «Омега», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.01.2021 р. о 06 год. 55 хв. на вул.Братиславській, 44/2 в м.Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «АСК «Омега», згідно полісу № АР/4252357, та транспортного засобу «Kia Soul», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу. Зазначена ДТП мала місце з вини ОСОБА_2 , внаслідок якої були пошкоджені транспортні засоби. Позивач звернувся до ПрАТ «АСК «Омега» та надав усі необхідні документи, передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у тому числі заяву про страхове відшкодування. Станом на дату подання позовної заяви ПрАТ «АСК «Омега» було здійснено на користь позивача виплату страхового відшкодування у розмірі 65671,08 грн. Позивач зазначає, що відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власникові колісного транспортного засобу № 47/01-21 від 27.01.2021 р., вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Kia Soul», д.н.з. НОМЕР_2 , у результаті його пошкодження внаслідок ДТП складає 95470,56 грн. Враховуючи вищезазначене, позивач вважав, що з ПрАТ «АСК «Омега» на користь його підлягає стягненню несплачена частина страхового відшкодування у розмірі 29799,48 грн., а також пеня, три проценти річних та інфляційні втрати у загальному розмірі 555,98 грн.

Ухвалою від 05.07.2021 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 13.12.2021 р. задоволено клопотання представника позивача та призначено судову автотоварознавчу експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено.

Ухвалою від 02.06.2022 р. поновлено провадження у справі, оскільки на адресу суду від експертної установи надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи разом з матеріалами справи, оскільки не здійснено попередньої оплати за її проведення.

Ухвалою від 04.07.2022 р. задоволено клопотання представника позивача та направлено матеріали справи до експертної установи для проведення призначеної судом судової автотоварознавчої експертизи, на час проведення якої провадження у справі зупинено.

Ухвалою від 16.11.2022 р. поновлено провадження у справі.

Ухвалою від 01.03.2023 р. прийнято до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог, а також встановлено сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив.

Так, у новій редакції позовної заяви позивач просить стягнути з ПрАТ «АСК «Омега» на користь ОСОБА_1 несплачену частину страхового відшкодування у розмірі 31768,06 грн., пеню у розмірі 13246,86 грн., три проценти річних у розмірі 1682,00 грн., інфляційні втрати у 10252,19 грн., а також стягнути з ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 8000,00 грн.

Ухвалою від 27.03.2023 р. прийнято відмову представника позивача від позову в частині вимог до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди та закрито провадження у справі в даній частині.

Ухвалою від 27.03.2023 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, разом з тим в матеріалах справи міститься його відзив на позов, у якому він вимоги позивача не визнає, просить відмовити у їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 01.01.2021 р. о 06 год. 55 хв. на вул.Братиславській, 44/2 в м.Києві мала місце ДТП за участю транспортного засобу «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу «Kia Soul», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивача, що також належить останньому, який у свою чергу проїхав вперед та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Деснянського районного суду в м.Києві від 15.02.2021 р. у справі № 754/548/21 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок чого трапилась зазначена ДТП, визнаний ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент вчинення ДТП була застрахована відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ № АР/4252357 у ПрАТ «АСК «Омега», дійсного на дату ДТП.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Керуючись нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач звернувся до ПрАТ «АСК «Омега» та надав усі необхідні документи, передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у тому числі заяву про страхове відшкодування.

За результатами розгляду заяви про страхове відшкодування ПрАТ «АСК «Омега» було замовлено складання оцінки збитку, за підсумками якої страховиком було розраховано та виплачено страхове відшкодування на користь позивача у розмірі 29799,48 грн.

Не погоджуючись із проведеною страховиком оцінкою збитків, позивач самостійно замовив проведення оцінки заподіяного матеріального збитку внаслідок ДТП.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власникові колісного транспортного засобу «Kia Soul», д.н.з. НОМЕР_2 , № 47/01-21 від 27.01.2021 р., вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу у результаті його пошкодження внаслідок ДТП складає 95470,56 грн.

04.07.2022 р. з метою усунення протиріч у наявних в справі оцінках різних суб`єктів оціночної діяльності судом за клопотанням представника позивача було призначено судову автотоварознавчу експертизу.

За результатами виконання ухвали суду експертами Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення експертизи складено й надано до суду висновок експерта № СЕ-19/111-22/25947-АВ від 28.10.2022 р.

Так, відповідно до вищезгаданого висновку експерта № СЕ-19/111-22/25947-АВ від 28.10.2022 р., вартість матеріального збитку, завданого власнику «Kia Soul», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження внаслідок ДТП склала 97439,14 грн.

Вирішуючи питання про надання одному доказу перед іншим, суд звертає увагу на те, що висновок судової експертизи з огляду на те, що експерти попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, має перевагу порівняно з наявними у справі звітами спеціалістів-оцінювачів.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Враховуючи, що в основу судового рішення судом покладається висновок експерта № СЕ-19/111-22/25947-АВ від 28.10.2022 р., недоплачена позивачеві сума страхового відшкодування становить 31768,06 грн. (97439,14 грн. (вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу позивача з врахуванням зносу) - 65 671 грн. 08 коп. (частково виплачене страхове відшкодування), а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Разом з тим, у відповідності до положень ч.2 ст. 625 ЦПК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 625 ЦК України, яка регулює відповідальність за порушення грошового зобов`язання, стягувана позивачем з відповідача сума інфляційних втрат та три проценти річних від несплаченої (неповернутої) суми страхового відшкодування є відповідальністю сторони за допущене нею правопорушення умов договору страхування.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Правовідношення, в якому у зв`язку із настанням страхового випадку у страховика виникло зобов`язання сплатити потерпілому суму страхового відшкодування у повному обсязі (тобто сплатити грошові кошти) є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та три проценти річних на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України.

В силу положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

При цьому у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

З огляду на юридичну природу правовідносин, які склалися між страховиком та потерпілою особою, як грошових зобов`язань, суд вважає, що на них поширюється дія положень ч.2 ст. 625 ЦК України, а тому з врахуванням наведених позивачем розрахунків, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційні втрати в сумі 10252,19 грн. та три проценти річних в сумі 1682,00 грн.

Відповідно до п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведения експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строку (термін).

Отже, стягуючи недоплачену суму страхового відшкодування, судом встановлено, що дії страховика щодо неповної сплати страхового відшкодування були неправомірними.

Положення п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказують на те, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Відтак страховик мав узгодити суму страхового відшкодування з позивачем та виплатити таке відшкодування у повному обсязі. Виплата страхового відшкодування у неповному обсязі є простроченням грошового зобов`язання на суму, яка залишилася несплаченою. А тому позивач має право на отримання виплат, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Згідно з п.36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Оскільки, судом встановлено, що страховик порушив строк виплати страхового відшкодування, тому суд, з врахування наведених позивачем розрахунків, вважає, що з відповідач на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 13246,86 грн.

Крім того, відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового бору в сумі 908,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн., а також витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи в сумі 7258,30 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» на користь ОСОБА_1 75115 (сімдесят п`ять тисяч сто п`ятнадцять) грн. 41 коп., з яких: 31768 (тридцять одна тисяча сімсот шістдесят вісім) грн. 06 коп. - страхове відшкодування; 13246 (тринадцять тисяч двісті сорок шість) грн. 86 коп. - пеня; 10252 (десять тисяч двісті п`ятдесят дві) грн. 19 коп. - інфляційні втрати; 1682 (одна тисяча шістсот вісімдесят дві) грн. 00 коп. - три проценти річних; 7258 (сім тисяч двісті п`ятдесят вісім) грн. 30 коп. - витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи; 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп. - витрати на професійну правничу допомогу; 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. - витрати по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: