Провадження № 2-о/752/1140/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.10.2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Солодовник Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Києві цивільну справу за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

у вересні 2023 року заявники звернулись в суд із спільною заявою про розірвання шлюбу.

Посилаються на те, що спільне життя у них не склалось. Проживають окремо, сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважають неможливим.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 вересня 2023 року відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні заявники підтримали заяву, просили розірвати шлюб.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 жовтня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

11 вересня 2023 року 09 листопада 2022 року сторони уклали договір щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання неповнолітніх дітей, умов їх утримання та участь у їх вихованні, посвідчений приватним нотаріусом Кивського міського нотаріального округу Заган М.А.

Зі спільної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер.

Частиною 1 ст. 109 СК України встановлено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

При укладенні шлюбу ОСОБА_2 змінила своє прізвище.

З заяви вбачається, що ОСОБА_2 прізвище при розірванні шлюбу змінювати не бажає.

За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішувати питання про зміну прізвища заявника на дошлюбне не вбачається за необхідне.

З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112, 109 СК України, статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 20 жовтня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції за актовим записом № 1938, розірвати.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: