КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/4848/23
УХВАЛА

25.10.2023 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Торгонської В.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» адвоката Брагарчук Ольги Русланівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИВ:

10.10.2023 року ТОВ «Порше Мобіліті» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій просить звернути стягнення на предмет застави.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 25.102.23 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Разом з позовною заявою від представника позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить забезпечити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» шляхом накладення арешту на автомобіль марки VW, модель Golf VI, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1390 куб. см., рік випуску 2011 та шляхом передачі автомобіля марки VW, модель Golf VI, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1390 куб. см., рік випуску 2011 на зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті».

В обгрунтування заяви представник позивача посилається на те, що ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед TOB «Порше Мобіяіті», факт наявності якої встановлено рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 04.11.2010 у справі № 242/3826/16-ц. яке не виконана нею ані в добровільному, ані в примусовому порядку.

Крім того, виконання зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором забезпечується заставою майна, і відповідно до укладеного сторонами Договору застави транспортного засобу №50002931 від 20.01.2012 р, за яким з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором ОСОБА_1 було передано у заставу автомобіль марки VW, модель Golf VI, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1390 куб. см., рік випуску 2011, реєстраційний номер НОМЕР_2 заставною вартістю 244 317,50 грн.

Представник позивача вказує на те, що в подальшому 11.04.2017 без згоди застоводержателя (ТОВ «Порше Мобіліті»), ігноруючи зареєстровані публічні обтяження предмету застави. ОСОБА_1 відчужила зазначений транспортний засіб та перереєструвала його на ОСОБА_2 .

На думку представника позивача, наразі існує велика ймовірність подальшої перереєстрації предмета застави чи вчинення відносно нього будь-яких інших правочинів. що призведуть до унеможливлення виконання основною завдання цивільного судочинства, а саме ефективного захисту та відновлення порушених прав та законних інтересів позивача. Зокрема, у випадку перереєстрації предмета застави, факт задоволення цього позову не призведе до поновлення прав позивача, оскільки предмет застави перебуватиме у інших осіб і необхідно буде подавати новий позов до нового власника. Це ж стосується і випадку користування Предметом застави третіми особами. У зв`язку з зазначеним, у позивача в подальшому виникнуть труднощі або ж взагалі буде відсутня можливість відновити порушені права.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України сторони у судове засідання не викликалися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

За змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Тобто в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для ефективного захисту прав або інтересів позивача. При цьому відповідно до вимог частини 3 статі 12, частини 1 статті 81 ЦПК України обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

В силу вимог ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність заходів забезпечення позову передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Крім цього, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір, предметом позову у цій справі є наступні матеріально-правові вимоги:

В рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (за кредитним договором № 50002931 від 17.01.2012, розмір якої станом на 25.01.2016 становить 484 459,07 гри 07 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 334 454,10 грн; заборгованість за додатковим договором 72 175,06 грн; збитки у розмірі 9 390,00 грн, інфляційні витрати у розмірі 68 439,91 грн, звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки VW. модель Golf VI, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1390 куб. см.. рік випуску 2011, що належить на праві власності ОСОБА_2 шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», встановивши його початкову вартість на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Ціна позову, про забезпечення якого просить заявник становить 484 459,07 гри..

Розглянувши заяву про забезпечення позову, враховуючи, що у даному випадку між сторонами дійсно виник спір з приводу рухомого майна, яке є предметом спору у даній справі, суд вважає, що захід забезпечення у виді накладення арешту на спірний транспортний засіб буде співмірним із позовними вимогами, достатньо ефективним та таким, що не призведе до утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Щодо вжиття заходів забезпечення позову, шляхом вилучення транспортних засобів та передачу їх зберігання іншим особам, слід відмовити, оскільки законодавством не передбачено забезпечення вказаним шляхом.

З врахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що вказану заяву, слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 153, 154, 247, 260, 261, 263 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» адвоката Брагарчук Ольги Русланівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити частково.

Накласти арешт на рухоме майно - автомобіль марки Volkswagen, модель Golf VI, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1390 куб. см., рік випуску 2011.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Копію ухвали невідкладно надіслати сторонам для відома, Регіональному сервісному центру МВС в Одеській області (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5) для виконання.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності в момент її підписання суддею, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцятиднів з дня її складення, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Петренко В. С.