Справа № 946/6022/20
Провадження № 2/946/1557/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Смокіної Г.І.,

за участю секретаря судового засідання - Кріпакової К.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання повнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

21.09.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн з подальшою індексацією, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23-х років, мотивуючи тим, що донька ОСОБА_3 навчається на заочній формі навчання у Придунайській філії ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія Управління» на платній основі, стипендію не отримує. Вартість навчання відповідно до довідки від 25.07.2020 складає 7392,00 грн на рік. Відповідач працює на судах закордонного плавання на посаді слюсаря з окладом 1800 доларів США на місяць та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки в заявленому розмірі.

Процесуальні дії суду

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.09.2020 відкрито спрощене позовне провадження та справу призначено до розгляду.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.06.2021 витребувано докази по справі.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.09.2021 витребувано докази по справі.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.2021 витребувано докази по справі.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2022 витребувано докази по справі.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.06.2022 витребувано докази по справі.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.11.2022 витребувано докази по справі.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.10.2023 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 .

Аргументи учасників справи

Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяви представника від 13.12.2023 позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили розглядати справу за їх відсутності. Згідно відповіді на відзив від 15.02.2021(а.с. 49) забезпечити себе самостійно донька можливості не має, крім того, дитина має суттєві проблеми із зором, на лікування якого у січні-лютому 2021 витрачено 27180 грн, відповідач продовжує працювати на судах іноземних власників та отримує заробітну плату щонайменше 1800 доларів США на місяць, приховує свої доходи. Раніше у судовому засіданні представник позивачки - адвокат Кобак Р.М. пояснив, що дитина працювала, оскільки мала потребу у коштах на навчання та лікування вадів зору, окрім цього, дитина потребувала кошти на харчування, одяг тощо, відповідач працював моряком, після став військовослужбовцем та отримував достатній заробіток на утримання доньки. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви представника від 01.12.2023 просить справу розглядати за їх відсутності на підставі доказів, наявних у матеріалах справи. Згідно відзиву на позов від 12.01.2021 (а.с. 33-37), відповідач постійно допомагає доньці в добровільному порядку, купує одяг, подарунки, щомісячно перераховує на карту ОСОБА_1 кошти на утримання повнолітньої дочки. Загалом відповідачем було перераховано ОСОБА_1 за п`ять місяців 20163,53 грн. На теперішній час ОСОБА_2 не працює, офіційно працевлаштуватися можливості не має, стабільного доходу не має, постійно знаходиться у пошуках роботи, підробляє. З урахуванням того, що працювати в морі не може, часто змушений кошти на своє утримання та на утримання своєї доньки позичати у друзів, родичів. Відповідач мешкає в одній кімнаті в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 . Повнолітня донька мешкає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , у п`яти хвилинах руху від закладу, в якому навчається, таким чином, кошти на проїзд до місця навчання не витрачає, з урахуванням заочної форми навчання значних коштів на канцелярські прилади також не витрачає, має можливість працювати та заробляти собі на життя. Доказів витрат на навчання доньки у розмірі 10000 грн з огляду на рівність батьків у обов`язку по утриманню дитини позивачкою не надано. Не надано і доказів щодо отримання відповідачем заробітної плати у розмірі 1800 доларів США. Раніше у судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_4 проти задоволення позову заперечувала у повному обсязі з тих підстав, що донька сторін за час навчання була працевлаштована та отримувала достатню заробітну плату, мала можливість самостійно сплачувати вартість навчання, проживає із матір`ю, додаткових витрат не несе, крім того, відповідач перераховував на утримання доньки аліменти у добровільному порядку, відповідач працював моряком до 2020 року, після втратив документи та у рейси не ходив, з серпня 2022 року відповідач мобілізований. Позивачка не обґрунтувала витрати на навчання дитини, не довела потребу дитини у матеріальній допомозі у заявленому розмірі.

В судове засідання третя особа не з`явилась, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, згідно письмових пояснень від 13.12.2023 батько участі у її утриманні майже не приймав, тому вона знаходилась на повному утриманні матері. Окрім цього у неї були суттєві проблеми із зором, а проведення відповідних діагностичних процедур та в подальшому оперування потребувало значних коштів. Враховуючи вказане, вона вирішила навчатися на заочній формі навчання та працевлаштуватися. Навчалася у Придунайській філії ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія Управління» на заочній формі навчання на платній основі, стипендію не отримувала. Лише на лікування зору було витрачено більше 30000 грн. Окрім цього були витрати, пов`язані з навчанням та оплатою контракту, а також витрати для нормального існування (їжа, одяг тощо). Натомість батько, працюючи спочатку на судах закордонного плавання, а зараз проходячи військову службу, отримував значний дохід, за рахунок якого міг би забезпечити належне утримання дочки. Просить позов задовольнити, а справу розглянути за її відсутності.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 05.06.2010 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 64, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 3).

Від шлюбу сторони мають повнолітню дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 05.12.2002 Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 38 (а.с. 5).

Згідно свідоцтву про шлюб серії НОМЕР_3 від 13.01.2015, 13.01.2015 позивачка зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 , прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 (а.с. 4).

Згідно довідки Придунайської філії ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія Управління» від 25.07.2020, ОСОБА_3 здала повний комплект документів до вступу у заклад ІІІ курс на спеціальність «Облік і оподаткування» за освітньо-кваліфікаційним рівнем - бакалавр. Абітурієнт сплатив 7392 грн (що підтверджено квитанцією від 25.07.2020 № 8) за рік навчання зі знижкою 20 % в День відкритих дверей та рекомендований до наказу про зарахування 21.09.2020 на заочну форму навчання (а.с. 6, 7).

Згідно довідки Придунайської філії ПрАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія Управління» від 12.10.2020 № 146, ОСОБА_3 навчається на ІІІ курсі на спеціальності «Облік і оподаткування» за освітньо-кваліфікаційним рівнем - бакалавр, на заочній формі навчання, на контрактній основі, стипендію не отримує. Термін навчання 2 роки 6 місяців, закінчення навчання 21.02.2023 (а.с. 51).

Відповідачем ОСОБА_2 на рахунок ОСОБА_1 перераховано аліменти: 03.08.2020 - 5000 грн, 12.09.2020 - 3774,03 грн, 08.10.2020 - 5025,13 грн, 08.10.2020 - 5025,13 грн, 27.11.2020 - 1706,40 грн, 27.11.2020 - 4632,00 грн (а.с. 38-43).

Відповідно до наказу № 1 від 16.09.2021 ОСОБА_2 з 17.09.2021 призначено різноробочим СФГ ОСОБА_7 із заробітною платою 6000 грн (а.с. 95), що підтверджено даними трудової книжки відповідача (а.с. 96).

Згідно трудового договору № 21 від 26.10.2020 та даних трудової книжки, ОСОБА_3 працювала у ФОП ОСОБА_8 з 26.10.2020 по 31.08.2022 з оплатою праці 7000 грн (а.с. 146-149).

Наказом ФОП ОСОБА_8 від 30.08.2022 № 44 ОСОБА_3 звільнена за угодою сторін з 31.08.2022, трудовий договір від 26.10.2020 № 21 розірвано (а.с. 141).

Відповідно до відповіді ФОП ОСОБА_8 від 30.06.2022 № 23, ОСОБА_3 працює у ФОП ОСОБА_8 з 26.10.2020, отримувала заробіток з жовтня 2020 року по травень 2022 року, який станом на травень 2022 року становив 5796 грн (а.с. 125).

Згідно відповіді на запит ГУ ДПС в Одеській області від 07.07.2022 № 7714/5/15-32-54-05, ОСОБА_3 за 4 квартал 2020 отримала від ТОВ «Вєдо Лайн» 1243 грн - дохід за цивільно-правовою угодою, від ТОВ «Таласа Трейд» 2237,98 - заробітну плату (а.с. 129-130).

Згідно відповіді на запит ГУ ДПС в Одеській області від 28.11.2022 за період з 01.0.2022 по 30.09.2022 (а.с. 156), від 03.04.2023 за період з 24.02.2022 по 31.12.2023 (а.с. 169), від 29.08.2023 за І квартал 2022 по ІІ квартал 2023 (а.с. 182) ОСОБА_2 до 28.02.2022 отримував заробітну плату у СФГ ОСОБА_7 - 6500 грн, з 02.08.2022 отримував виплати військовослужбовцю з Військової частини НОМЕР_4 : за серпень 2022 року - 15647,14 грн, за вересень 2022 року - 46045,76 грн, за жовтень 2022 року - 47576,70 грн, за листопад 2022 року - 61922,86 грн, за грудень 2022 року - 80431,63 грн, січень 2023 року - 15983,20 грн, лютий 2023 року - 53111,20 грн, березень 2023 року - 74462,40 грн, квітень 2023 року - 56912,15 грн, травень 2023 року - 53386,60 грн, червень 2023 року - 49671,59 грн.

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста медкарта № 2021.000190 від 14.01.2021, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рекомендована лазерна корекція зору методом Lasek (а.с. 52).

29.01.2021 між ОСОБА_3 та ТОВ «Ексім Одеса» укладено договір № 188663, згідно якого вартість проведення процедури лазерної корекції зору складає 23000 грн, що сплачено ОСОБА_3 відповідно до рахунку на оплату 60255 від 28.01.2021 та підтверджено квитанцією від 29.01.2021 № 0.0..1 (а.с. 59, 60).

Згідно відповіді ДПСУ від 11.06.2022, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.01.2019 по 13.07.2021 періодично виїжджав за межі України, останній виїзд 23.08.2020 (а.с. 81).

Згідно відповіді ДПСУ від 04.07.2022, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 13.07.2021 по 04.07.2022 періодично виїжджав за межі України, останній в`їзд 22.02.2022 (а.с. 127, 134).

Згідно з податковими деклараціями платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця, ОСОБА_1 за 2021 рік отримала дохід у розмірі 75000 грн, за 2022 рік - 80000 грн.

Позиція суду

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права.

Згідно з частинами другою, третьою статті 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права та пропорційність.

Згідно ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України).

Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку.

Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Отже, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Судом встановлено, що повнолітня ОСОБА_3 у період навчання була працевлаштована у ФОП ОСОБА_8 з 26.10.2020 по 31.08.2022 з оплатою праці 7000 грн, фактично отримувала заробітну плату, яка станом на травень 2022 року становила 5796 грн.

Крім того, згідно відповіді ГУ ДПС в Одеській області від 07.07.2022 ОСОБА_3 за 4 квартал 2020 отримала від ТОВ «Вєдо Лайн» дохід в сумі 1243 грн, від ТОВ «Таласа Трейд» заробітну плату в сумі 2237,98 грн.

Відповідач у період з 17.09.2021 по 28.02.2022 був працевлаштований у СФГ ОСОБА_7 та отримував заробітну плату 6000-6500 грн, з 02.08.2022 отримував виплати військовослужбовцю з В/ч НОМЕР_4 , належних та допустимих доказів отримання відповідачем будь-яких доходів за період до 17.09.2021, в тому числі від працевлаштування на судах іноземних власників, суду не надано.

Таким чином, повнолітня ОСОБА_3 у період з 26.10.2020 по 31.08.2022 мала самостійний дохід, доказів того, що остання мала потребу у матеріальні допомозі на навчання у вказаний період, окрім оплати за контрактом у розмірі 7392 грн на рік, суду не надано.

Однак повнолітня ОСОБА_3 потребувала матеріальної допомоги після звільнення з ФОП ОСОБА_8 31.08.2022, оскільки після цього не працювала та самостійного доходу не мала, а відповідач мав матеріальну можливість надавати таку допомогу, оскільки з 02.08.2022 отримував щомісячні виплати як військовослужбовець.

Докази, надані позивачкою у підтвердження витрат на лікування дитини, суд до уваги не приймає, оскільки такі не відносяться до витрат, пов`язаних із навчанням дитини.

Приймаючи до уваги надані суду докази у їх сукупності, з урахуванням принципу розумності та справедливості, рівного обов`язку батьків в утриманні дитини, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягають стягненню аліменти щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн щомісячно, починаючи з 01.09.2022 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, за період з дня пред`явлення позову з 21.09.2020 до 31.08.2022 у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у зв`язку з недоведеністю передбачених ст. 198 СК України підстав для стягнення аліментів на навчання повнолітньої дитини у вказаний період.

Судові витрати

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 420,40 ( 50%) грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 141, 258, 263-268, 273, 430 ЦПК України, ст. 141, 166, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на період навчання повнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП - НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП - НОМЕР_6 ), аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн щомісячно, починаючи з 01 вересня 2022 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП - НОМЕР_5 ) судовий збір в сумі 420,40 грн, зарахувавши до спеціального фонду Державного бюджету України.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено протягом п`яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Суддя: Г.І.Смокіна