Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - Зарева Н.І., за участю:

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , до

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

про стягнення аліментів після досягнення дитиною повноліття, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів після досягнення дитиною повноліття, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що ОСОБА_3 є їх спільним з відповідачем сином, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , та проживає з позивачкою. Восьмого листопада 2012 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області було стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 650,00 грн щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Після досягнення ОСОБА_3 повноліття було припинено стягнення аліментів.

На час звернення до суду ОСОБА_3 досягнув 18 років та продовжує навчання в Львівському фаховому коледжі транспортної інфраструктури Національного університету «Львівська політехніка». Під час навчання ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги а саме витрати на проїзд з м. Чопа до м. Львова один раз на тиждень, витрати на харчування, витрати на проживання в гуртожитку в розмірі 7 800 грн в рік, витрати на учбові матеріали та одяг. Відповідач працює у Виробничому структурному підрозділі «Локомтивне депо Мукачево» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця». Відомості про доходи відповідача у позивача відсутні. Позивачка ж працює в КНП ЧМР «Чопська міська лікарня» на посаді медична сестра хірургічного кабінету. Проте коштів на утримання сина позивачці не вистачає.

У зв`язку з наведеним, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання, у розмірі усіх доходів щомісячно до досягнення нею 23 років.

Чотирнадцятого вересня 2023 року від відповідача надійшов відзив, у якому відповідач повідомив про те, що не заперечує щодо задоволення позову. Просив задовольнити позов.

У судове засідання позивачка не з`явилась, однак, її представник подав заяву, в якій просив розглянути справу за їх відсутності, позов підтримує повністю.

Відповідач у судове засідання не з`явився, однак, у відзиві просив розглянути справу без його участі та задовольнити позов. У відзиві просив задовольнити позов.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Як встановлено з позовної заяви та відзиву відповідача, сторони дійшли згоди щодо розміру аліментів на утримання спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання. Відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог про стягнення з нього аліментів на час навчання у розмірі усіх доходів щомісячно до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку, що суд приймає як визнання позову.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , про що 21.07.2005 складено відповідний актовий запис № 10, батьки: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 , місце державної реєстрації: Стеблівська сільська рада, про що вищевказаною радою 21 липня 2005 року видано свідоцтво серії НОМЕР_3 .

Чотирнадцятого липня 2023 року ОСОБА_3 виповнилося 18 років.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є повнолітнім та продовжує навчатися у м. Ужгороді, що підтверджується довідкою відокремленого структурного підрозділу «Львівський фаховий коледж транспортної інфраструктури національного університету «Львівська політехніка» Міністерства освіти та науки України від 25.07.2023 б/н, згідно з якою ОСОБА_3 навчається в даному навчальному закладі в групі 4Т-82 з 01.09.2020 по 30.06.2024.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 листопада 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 24 травня 2012 року.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У ході судового розгляду справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про неможливість відповідача утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчатись.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач є працездатним, отримує дохід та, відповідно, має можливість надавати матеріальну допомогу своїй дитині. Вказане відповідач не заперечив та визнав позовні вимоги.

Суд також враховує матеріальне становище повнолітнього сина, стан здоров`я відповідача, який є молодим, працездатним чоловіком.

Відповідно ст. 200 СК України, розмір аліментів на повнолітню дитину визначається без зазначення мінімального розміру для дитини відповідного віку.

Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

З огляду на викладене, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

Крім того, беручи до уваги висновок про задоволення позовних вимог позивачки, яка відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, з відповідача, на підставі ст. 141 ЦПК України, належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 10, 81, 89, 141, 263-265, 272-279, 354, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 55, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період його навчання в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 03.08.2023 року та до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

3. Стягнути з ОСОБА_2 , в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн (тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.І. Зарева