Справа №336/2194/23
Провадження №2-др/336/47/23
30 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Звєздової Н.С., за участі секретаря судового засідання Іванченко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву адвоката Вишнякова Дмитра Олександровича про ухвалення додатково рішення,-
Адвокат Вишняков Д.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просив ухвалити додаткове рішення у справі №336/2194/23 (провадження №2/336/1336/2023) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 7 000,00 гривень.
Заяву обґрунтовано тим, що ним під час перебування вказаної справи на розгляді у суді надавалися юридичні послуги відповідачці ОСОБА_1 , які було оцінено у сумі 7 000,00 гривень та які остання сплатила йому, що підтверджується долученими до заяви копіями Договору про надання правової допомоги від 31.03.2023, Акту приймання-передачі виконаних робіт від 13.10.2023, Довідки про отримання грошових коштів від 13.10.2023.
30.10.2023 від представника позивача надійшло заперечення на подану заяву, в якій, посилаючись на позиції постанов Верховного суду за 2017-2019 років (щодо належного доведення наданих/отриманих правничих послуг, а також сплати їх вартості Клієнтом) просив відмовити в задоволенні заяви. Окремо зазначив, що матеріальне та процесуальне законодавство судом першої інстанції при прийнятті рішення по цивільній справі №336/2194/23 не порушувалось, а доводи відповідача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Заперечень, чи будь-яких пояснень на подану заяву від представника позивача не надійшло.
Дослідивши подану заяву, матеріали цивільної справи №336/2194/23, суд дійшов до наступних висновків.
Згідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Положеннями ч.1 ст.270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Учасники справи в судове засідання не викликалися.
Судом встановлено, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебувала вказана цивільна справа.
Рішенням суду від 09.10.2023 частково задоволені позовні вимоги, а саме: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЄАПБ» заборгованість у сумі 23 225 (двадцять три тисячі двісті двадцять п`ять) гривень 00 копійок, з яких заборгованість:

за кредитним договором №09158-07/2021 від 15.07.2021 у сумі 8 700,00 гривень, з яких: 7 500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 1 200,00 гривень - заборгованість по відсотках;

за договором №/448475, укладеним 18.07.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «ГОУФІНГОУ» - 7 100,00 гривень, з яких: 4 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 100,00 гривень - сума заборгованості за відсотками;

за договором №/709402, укладеним 22.07.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «ЄАПБ» - 7 425,00 гривень, з яких: 5 400,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 025,00 гривень - сума заборгованості за відсотками.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Інтереси відповідачки ОСОБА_1 протягом перебування цивільної справи в провадженні суду, представляв адвокат Вишняков Д.О.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна особа має право на свободу та особисту недоторканність до положень Конституції України (254к/96-ВР), зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків, ч. 2 п.1 вказаної статті відносить витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: (1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; (2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Положеннями п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі відмови у позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст.59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Приписами частини першої статті 26 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно зі статтею 30 Закону № 5076-VІ гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною (Постанова Верховного Суду у справі №648/1102/19 від 12.02.2020р).

Адвокат Вишняков Д.О. у заяві просив стягнути з ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь відповідачки витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7 000 гривень, на підтвердження чого надав копії: Договору про надання правової допомоги від 31.03.2023, Акту приймання-передачі виконаних робіт від 13.10.2023, Довідки про отримання грошових коштів від 13.10.2023.

Як обґрунтованість того, що ним як доказ того, що відповідачка сплатила витрати на правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн., було надано Довідку про отримання грошових коштів від 13.10.2023, адвокат посилався на правовий висновок Верховного суду, зазначений у постанові від 16.04.2020 у справі №727/4597/19, відповідно до якого «адвокат може видавати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта».

З матеріалів справи вбачається, що правничі послуги адвокатом Вишняковим Д.О. надавалися на підставі укладеного 31.03.2023 між ним та відповідачкою ОСОБА_1 . Договору про надання правничої (правової) допомоги, Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП №0001154 від 29.06.2023 та Ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 02.04.2023 серії АР №1119527.

Відповідно до пункту 1.1. Договору, Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правовому допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені Сторонами.

У пункті 3 Договору, сторони погодили, що вартість послуг за цим договором складає: за складання та подачу відзиву на позовну заяву - 3 000,00 грн., представництво інтересів у судових засіданнях - 2 000,00 грн. / судодень. За результатами надання правничої допомоги, складається Акт, що підписується сторонами, в якому вказується обсяг наданої адвокатом правничої допомоги та загальну суму винагороди адвоката.

Відповідно до Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до Договору від 31.03.2023, адвокатом було надано послуги у сумі 7 000,00 грн., які складаються з: підготування та подання відзиву - 3 000,00 грн., двічі участь у судовому засіданні 2 000,00 х2 = 4 000,00 грн.

Відповідно до наданої адвокатом та посвідченої ним особисто Довідки про отримання грошових коштів від 13.10.20232, адвокат Вишняков Д.О. отримав від ОСОБА_1 грошові кошти, сплачені за надання правової допомоги відповідно до Договору про надання правової допомоги від 31.03.2023 (судова справа №336/2194/23), загальною сумою у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень.

З огляду на надані документи, суд приходить до висновку, що підписаний сторонами акт приймання-передачі послуг та Довідка про отримання грошових коштів від ОСОБА_1 , підтверджують надання правничих послуг та сплату їх вартості.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19 зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 вересня 2020 року у справі № 910/4201/19 вказано, що: 1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 ЦК України; 3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; 4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту; 5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат. При цьому, договір про надання правової допомоги та подані на підтвердження його виконання докази, повинні бути пов`язаними з розглядом конкретної судової справи.

Системний аналіз норм ст. 137, 141 ЦПК дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.

При цьому принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

Зокрема, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № 826/15063/18.

В постанові Верховного Суду від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18, вказано, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності.

При цьому, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Представник позивача скористався вказаним правом, надавши заперечення на подану адвокатом заяву.

Суд також звертає увагу, що відповідно до висновків, висловлених у постанові КЦС ВС від 01.11.2022 у справі №757/24445/24-ц (провадження №61-9163св22), навіть відсутність доказів того, що сторона понесла такі витрати, а саме те, що до заяви не надано доказів, що особою фактично було сплачено заявлені до стягнення грошові кошти на правничу допомогу, суд вважає безпідставними, оскільки відсутність доказів оплати вартості наданих адвокатом послуг не може виступати самостійною підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.

Положеннями п.3 ч.1 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати (до яких відносяться витрати на правничу допомогу ст.137 ЦПК України), пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у сумі 61 350,00 грн., з яких:

27 375,00 гривень за договором №09158-07/2021, укладеним 15.07.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ»;

14 400,00 гривень - за договором №/448475, укладеним 18.07.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «ГОУФІНГОУ»;

19 575,00 гривень - за договором №/709402, укладеним 22.07.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «ЄАПБ».

Рішенням суду від 09.10.2023 позовні вимоги було задоволено частково, стягнуто 23 225 (двадцять три тисячі двісті двадцять п`ять) гривень 00 копійок, з яких заборгованість:

за кредитним договором №09158-07/2021 від 15.07.2021 у сумі 8 700,00 гривень, з яких: 7 500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 1 200,00 гривень - заборгованість по відсотках;

за договором №/448475, укладеним 18.07.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «ГОУФІНГОУ» - 7 100,00 гривень, з яких: 4 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 100,00 гривень - сума заборгованості за відсотками;

за договором №/709402, укладеним 22.07.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «ЄАПБ» - 7 425,00 гривень, з яких: 5 400,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 025,00 гривень - сума заборгованості за відсотками.

У відсотковому відношенні сума стягнутої судом заборгованості склала 37,86 % від суми, зазначеної у позовних вимогах.

З урахуванням вказаного, з відповідачки на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» було стягнуто судовий збір у сумі 1 016,16 гривень (2684,00*(23 225,00*100%/ 61 350,00)).

Отже, розмір витрат на правничу допомогу, які були надані адвокатом Вишняковим Д.О. відповідачці ОСОБА_1 та які підлягають стягненню з ТОВ «ФК «ЄАПБ», повинен вираховуватись відповідно до положень п.3 ч.1 ст.141 ЦПК України.

З огляду на те, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» були задоволені лише на 37,86%, то витрати ОСОБА_1 на правничу допомогу підлягають стягненню лише у розмірі 62,14% (100% - 37,86%) від заявленої адвокатом суми, що становить: 4 349,80 грн. = (7 000,00 грн. *62,14/100).

Отже, оцінюючи співмірність розміру витрат, заявлених на правову допомогу, судом враховується, що ця справа в силу ч.4 ст.19 ЦПК України є справою середньої складності, що зумовило її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження; предметом спору стягнення кредитної заборгованості, а також з огляду на часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що визначена адвокатом сума витрат, які повинен сплатити позивач на професійну правничу допомогу є доведеною та обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, досліджених та підготовлених доказів, обсягу нормативно-правових актів, використаних адвокатом та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг з розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню з вище наведених підстав.

Керуючись ст.ст. 133, 134, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,-

ХВАЛИВ:

Заяву адвоката Вишнякова Дмитра Олександровича про ухвалення додатково рішення - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 4 349 (чотири тисячі триста сорок дев`ять) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд.30, м. Київ, 01032, код. .

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання (зареєстроване): АДРЕСА_1 .

Суддя: Н.С. Звєздова