Справа №521/8755/23
Провадження №2/521/2810/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Бодрухіної К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з 15.05.2015 року по 01.03.2023 року у розмірі 56171,47 гривень.

Позов обґрунтований наступними обставинами.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16.11.2015 року, справа №521/7805/15-ц, стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі 1000,00 гривень щомісячно. Представник позивача вказує, що боржник з дати ухвалення рішення про стягнення аліментів та по день звернення до суду не виконує свій батьківський обов`язок, та не забезпечує своїх дітей. Згідно з розрахунком заборгованості, виконаним державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеський області заборгованість відповідача по аліментах станом на 01.08.2019 року складала 51503,64 гривень. Згідно з довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 06 лютого 2023 року, виданої Першим Малиновським відділом державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), станом на лютий 2023 року заборгованість відповідача становить 56261,52 гривень. Враховуючи наведене, позивач вимушена звернутися до суду із відповідним позовом про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Загальний розмір неустойки (пені) за період з 15.05.2015 року по 01.03.2023 року, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 56171,47 гривень.

11.07.2023 року представник відповідача подав до суду клопотання в якому просив долучити до матеріалів справи розрахунок заборгованості по сплаті аліментів від 10.07.2023 року, відповідно до якого заборгованість зі сплати аліментів станом на 10.07.2023 року становить 25665,28 гривень. Вказав, що із наданого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 10.07.2023 року чітко вбачається, що відповідач сплачував аліменти впродовж багатьох років, втім, з лютого 2022 року, з початком повномасштабного вторгнення, він втратив постійну роботу, та відповідно і джерело доходу, тому не мав можливості сплачувати аліменти з об`єктивних причин. Крім того, 18.09.2023 року та 11.10.2023 року ОСОБА_2 надав до суду квитанції про часткову сплату заборгованості.

У відкрите судове засідання, призначене на 18 жовтня 2023 року учасники справи та їх представники не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином

Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли в зв`язку із обов`язком батьків утримувати дитину, а тому регулюються Главою 15 СК України.

Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16.11.2015 року, справа №521/7805/15-ц, стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі 1000,00 гривень на кожну дитину щомісячно.

На виконання вищевказаного рішення було видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Як вбачається з матеріалів справи, аліменти за рішенням суду від 16.11.2015 року відповідач сплачував не у повному розмірі, у зв`язку з чим, станом на станом на 01.08.2019 року заборгованість відповідача у твердій грошовій сумі складала 51503,64 гривень.

Згідно з довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 06 лютого 2023 року, виданої Першим Малиновським відділом державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), станом на лютий 2023 року заборгованість відповідача у твердій грошовій сумі становить 56261,52 гривень.

Згідно з наданим представником позивача розрахунком, розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з 15.05.2015 року по 01.03.2023 року склав 56171,47 гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а в разі спору судом.

Спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець, у разі надходження виконавчого документа, повинен підрахувати розмір заборгованості по аліментах і повідомити про нього стягувача і боржника.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ у перше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках.

З наданого представником відповідача розрахунку заборгованості від 10.07.2023 року, складеного державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_1 станом на 10.07.2023 року встановлена у твердій грошовій сумі 25665,28 гривень.

Як встановлено судом, та не заперечувалось сторонами, розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 10.07.2023 року, складений державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не оспорювався в порядку, встановленому законом (ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначеної ст.196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Суд враховує доводи сторони відповідача щодо часткового погашення ОСОБА_2 заборгованості зі сплати аліментів, що підтверджується наданими копіями квитанцій. Однак, часткове погашення зі сторони відповідача заборгованості перед позивачем зі сплати аліментів, не позбавляє права отримувача аліментів на стягнення з боржника неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення.

Разом з тим, щодо наданого представником позивача розрахунку пені за несвоєчасну сплату аліментів, суд вважає його необґрунтованим, оскільки проведений за відмінною формою, визначеною Постановою КЦС ВС від 19.01.2022 у справі № 711/679/21.

Так, відповідно до позиції КЦС ВС, викладеної в постанові від 19.01.2022 року у справі № 711/679/21, розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

При здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць.

Ізнаданого представником позивача розрахунку пені за несвоєчасну сплату аліментіввбачається, що для проведення розрахунків взято за основу показник «заборгованість за місяць» у розмірі 2000,00 гривень, що є помилковим, оскільки фактична заборгованість за конкретний місяць за період з 15.05.2015 року по 01.03.2023 року, відповідно до наданогорозрахунку заборгованості від 10.07.2023 року, складеного державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) різниться.

Таким чином, шляхом проведення розрахунку пені за несвоєчасну сплату аліментів, проведеного за формою, визначеною Постановою КЦС ВС від 19.01.2022 у справі № 711/679/21 (заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %) встановлено, що пеня за несвоєчасну сплату аліментів становить: за 2015 рік 3990,00 гривень, за 2016 рік 2440,46 гривень, за 2017 рік 98,13 гривень, за 2018 рік 119,92 гривень, за 2019 рік 240,66 гривень, за 2020 рік 728,15 гривень, за 2021 рік 388,76 гривень, за 2022 рік 3542,56 гривень, за 2023 рік (станом на 01.03.2023) 998,10 гривень. Загальний розмір пені становить 12546,74 гривень.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Суд не приймає доводи представника відповідача про те, що відповідач з початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на Україну втратив постійну роботу, тому не мав змоги сплачувати аліментів, оскільки заборгованість зі сплати аліментів виникла ще з 2015 року та доказів того, що відповідач з початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на Україну втратив постійну роботу суду не надано. Тому відповідачем не доведено суду тієї обставини, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з його вини.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судовий збір по справі складає 1073,60 гривень, який підлягає стягненню, з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 194-197 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 267, 268, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з 15.05.2015 року по 01.03.2023 року у розмірі 12546 (дванадцять тисяч п`ятсот сорок шість) гривень74 копійки.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 23 жовтня 2023 року.

Суддя: Ю.В. Тополева