Справа № 520/9851/18
Провадження № 2/522/2252/23
У Х В А Л А

24 жовтня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

при секретарі судового засідання Купцова С.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі матеріали справи за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 про знесення самочинно збудованого житлового будинку та скасування рішень про державну реєстрацію прав,

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2018 року до Київського районного суду м. Одеси надійшов позов Одеської міської ради до ОСОБА_1 про знесення самочинно збудованого житлового будинку та скасування рішень про державну реєстрацію прав.

Звертаючись до суду, позивач просив:

1. Зобов`язати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), знести за власний рахунок самовільно побудований житловий будинок загальною площею 175,1 кв.м., житловою площею 99,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 та знести житловий будинок загальною площею 56,2 кв.м., житловою площею 37,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

2. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте державним реєстратором Одеської філії державного підприємства Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравцем Олександром Володимировичем, від 04.03.2017 року, індексний номер рішення: 34144102, за яким право власності на будинок АДРЕСА_3 належить ОСОБА_2 , РНОКГТП: НОМЕР_1 .

3. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте державним реєстратором Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних і .сліджень» Кравцем Олександром Володимировичем, від 04.03.2017 року, індексний номер рішення: 34144181, за яким право власності на квартиру АДРЕСА_4 належить ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

06 серпня 2018 року справу передано до Приморського районного суду м. Одеси для розгляду за підсудністю.

Провадження у справі відкрито суддею Приморського районного суду м. Одеси Науменком А.В. 17 вересня 2018 року.

24 жовтня 2018 року провадження у справі закрито.

Постановою Одеського апеляційного суду від 06 червня 2019 року, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

19 червня 2019 року за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа надійшла в провадження судді Чернявської Л.М.

Ухвалою суду від 20 червня 2019 року прийнято до свого провадження справу за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 про знесення самочинно збудованого житлового будинку та скасування рішень про державну реєстрацію прав. Продовжено розгляд справи за правилами загального провадження зі стадії судового розгляду.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 27 січня 2020 року по справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 про знесення самочинно збудованого житлового будинку та скасування рішень про державну реєстрацію прав задоволено клопотання представника Одеської міської ради та призначена судово будівельно-технічна та оціночно-будівельна експертиза, провадження по справі зупинено.

Матеріали справи були направлені до експертної установи, а 09 червня 2020 року справу повернено до суду без виконання, оскільки вартість проведення експертизи не сплачено.

Ухвалою суду від 11 червня 2020 року поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 26 серпня 2020 року витребувано у ОСОБА_1 акт технічного стану квартири АДРЕСА_5 на момент її руйнування. Зобов`язано ОСОБА_1 надати відомості про стан квартири АДРЕСА_5 на момент її руйнування.

Ухвалою суду від 07 грудня 2020 року клопотання представника Одеської міської ради задоволено. Призначено у справі судову будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу.

06 липня 2021 року до суду надійшли матеріали справи та Висновок експерта № 21/253 від 23.06.2021 року.

Розгляд справи неодноразово відкладався з підстав процесуальної поведінки сторін по справі.

06 жовтня 2023 року від представника Позивача до суду надійшла заява про зміну предмету позову, у відповідності до якої просять стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Одеської міської ради (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку (МФО) 899998; Отримувач: ГУДКСУ в Одеській області; код отримувача (ЄДРПОУ) 37607526; рахунок №UA0015744, код класифікації доходів бюджету: 24060300 «Інші надходження») майнову шкоду у сумі 1081265,00 (один мільйон вісімдесят одна тисяча двісті шістдесят п`ять) гривень та витрати зі сплати судового збору.

В судове засідання 24 жовтня 2023 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Надали заяви про проведення судового засідання за відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Процесуальні права та обов`язки сторін визначені ст. 49 ЦПК України, тож відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Зі змісту норми вказаної статті, вбачається, що змінити підставу або предмет позову позивач може тільки до початку розгляду справи по суті.

Станом на 24 жовтня 2023 року перехід до судового розгляду даної справи по суті не здійснювався.

Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог.

Верховний Суд у постанові від 09 липня 2020 року по справі N 922/404/19 зазначив, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Отже зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Така позиція висловлена у висновках Верховного Суду викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 922/2575/19, у постанові Верховного суду від 22 липня 2021 року по справі № 910/18389/20.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: заміна одних позовних вимог іншими; доповнення позовних вимог новими; вилучення деяких із позовних вимог; пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем саме змінюється предмет позовних вимог, при цьому підстава заявленого позову є незмінною.

Згідно із частиною 1 статті 222 ЦПК України, головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (№.2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» від 12 березня 2009 року (остаточне 12 червня 2009 року) за заявою №20347/03 у §35 зазначено, що, «… якщо доступ до суду обмежено внаслідок дії закону або фактично, Суд має з`ясувати, чи не порушило встановлене обмеження саму суть цього права і, зокрема, чи мало воно законну мету, і чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою (див. рішення у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, №93, сс. 2425, п. 57)».

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формальногоставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛу справі «Жоффр де ляПрадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Системний аналіз наведених норм права, правових положень Європейської конвенції з прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи та наявні у справі докази, свідчить, що суд повинен з`ясувати, чи не порушує обмеження саму суть цього права і, зокрема, чи мало воно законну мету, і чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою, з дотриманням принципів «рівності вихідних умов», дотримання балансу сторін при розгляді справи в суді.

Дотримуючись балансу «рівності вигідних умов» суд приходить до висновку про необхідність прийняття заяву про зміну предмету позовних вимог.

Разом з цим, у відповідності до ч. 3 ст. 83 ЦПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно ст. 189 ЦПК України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Визначений строк для проведення підготовчого засідання закінчився, сторони не звертались з заявами про продовження строку.

Підстави для ухвалення рішення, закриття провадження у справі, залишення позовної заяви без розгляду чи укладення мирової угоди відсутні.

За таких обставин, в порядку ст. 200 ЦПК України, суд робить висновок, що підготовче провадження по даній справі підлягає закриттю з призначенням справи до судового розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 49, 51, 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Прийняти заяву представника Одеської міської ради про зміну предмету позову.

Заяву представника Одеської міської ради про зміну предмету позову задовольнити.

Розглядати цивільну справу за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, за наступними позовними вимогами:

-Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Одеської міської ради (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку (МФО) 899998; Отримувач: ГУДКСУ в Одеській області; код отримувача (ЄДРПОУ) 37607526; рахунок № UA0015744, код класифікації доходів бюджету: 24060300 «Інші надходження») майнову шкоду у сумі 1081265,00 (один мільйон вісімдесят одна тисяча двісті шістдесят п`ять) гривень.

-Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Одеської міської ради (одержувач - Юридичний департамент Одеської міської ради, , рахунок № UA0034995, Державна казначейська служба України, м. Київ) витрати зі сплати судового збору.

Визначити відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідачу, роз`яснюємо, що відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України, у строк для подання відзиву має право пред`явити зустрічний позов.

Закрити підготовче провадження по справі.

Призначити справу за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди до розгляду по суті на 17 листопада 2023 року о 12 год. 30 хв. у залі суду № 221 у приміщенні суду за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 33.

Про місце, дату і час судового засідання повідомити учасників справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Л.М.Чернявська