Номер провадження № 2/521/382/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Громіка Д.Д.,

при секретарі - Котигорох Н.С.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), третя особа - Орган самоорганізації населення «Троїцький» (адреса місцезнаходження: 65098, м. Одеса, вул. Ст. Разіна, буд. 72), про зміну відповідача та стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - Орган самоорганізації населення «Троїцький» в якому, після уточнення позовних вимог, просила визнати ОСОБА_3 відповідачем по справі про відшкодування шкоди заподіяної пожежею, а також стягнути зі ОСОБА_3 суму завданої матеріальної шкоди, інфляційні втрати та 3% річних в загальному розмірі 93741,52 грн.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 , належить на праві приватної спільної власності частина житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Інша частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_4 . 25.03.2018 в житловому будинку АДРЕСА_3 в частині, яка належить ОСОБА_4 , сталася пожежа. Відповідно до акту про пожежу від 25.03.2018 року причиною пожежі стало необережне поводження з вогнем невстановленою особою. Відповідно до висновку №011/2018 судової будівельно-технічної експертизи від 12.06.2018 виявлено, що дійсно є пошкодження в частині житлового будинку, яка належить ОСОБА_1 , розташованого за адресою АДРЕСА_3 . Вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір заподіяної матеріальної шкоди), які необхідно виконати для усунення виявлених пошкоджень в частині житлового будинку, яка належить ОСОБА_1 , розташованого за адресою АДРЕСА_3 , частина якого постраждала в результаті гасіння пожежі 25 березня 2018 року другої частини житлового будинку АДРЕСА_3 , становить (з урахуванням ПДВ) - 70 401 грн. Крім цього внаслідок пожежі було знищено одяг, частину взуття, зіпсовані диван та меблі, а також з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних загальна сума збитків склала 93741,52 грн. ОСОБА_4 помер у листопаді 1987 року, однак за життя продав належну йому частину житлового будинку сестрі відповідача по справі. Після смерті сестри відповідача, у частині будинку, де сталася пожежа, залишився проживати онук померлої, ОСОБА_5 , який також помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_5 відповідач ОСОБА_3 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 . Малиновською державною нотаріальною конторою м. Одеси заведена спадкова справа №841/2019. Позивач вважає, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 виявив бажання прийняти спадщину після померлого ОСОБА_5 , тому саме він повинен відшкодовувати шкоду заподіяну внаслідок пожежі, яка сталась в частині будинку де проживав ОСОБА_5 .

Відповідачем було подано відзив, відповідно до якого він просив суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, аргументуючи свою позицію тим, що після смерті ОСОБА_5 він, як особа, що не проживала із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, звернувся з заявою про прийняття спадщини до Малиновської державної нотаріальної контори м. Одеси, де було заведено спадкову справу № 841/2019, яка на даний час не вирішена в зв`язку з тим, що ним ще не повністю надані підтверджуючі документи про право власності на спадкове майно і на даний час він ще не є спадкоємцем, спадщину не приймав, свідоцтво про право на спадщину йому не видавалось, отже, взагалі не може бути відповідачем в даній справі. Також ОСОБА_3 наголошував на тому, що на сьогоднішній день право власності на вищевказану частину житлового будинку зареєстровано за ОСОБА_4 , який помер у листопаді 1987 року. Крім цього вина ОСОБА_5 у виникненні пожежі жодними доказами не встановлена. В Акті від 25.03.2018 року був встановлений факт пожежі через необережне поводження із вогнем невстановленою особою. З урахуванням викладеного ОСОБА_3 категорично заперечує той факт, що саме він повинен відшкодовувати шкоду позивачу.

Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 10.01.2022 року було постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощенного позовного провадження.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити з урахуванням викладених у позові обставин.

Крім цього представник позивача зазначила, що на сьогоднішній день частина житлового будинку де сталася пожежа зареєстрована за померлим ОСОБА_4 . Однак, на період пожежі у цій частині проживав ОСОБА_5 , який зловживав спиртними напоями, його постійно відвідували сумнівні особи та взагалі житлове приміщення було більше схоже на притон. Тому представник позивача вважає, що саме з вини ОСОБА_5 сталася пожежа. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_5 відповідач ОСОБА_3 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 . Малиновською державною нотаріальною конторою м. Одеси заведена спадкова справа №841/2019. Оскільки ОСОБА_3 виявив бажання прийняти спадщину після померлого ОСОБА_5 , тому саме він повинен відшкодовувати шкоду заподіяну внаслідок пожежі, яка сталась в частині будинку де проживав ОСОБА_5 .

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, наголошував на тому, що ні він, ні ОСОБА_5 не є і не були власниками частини житлового будинку у якому сталася пожежа, свідоцтво про право на спадщину він не отримував. Крім цього вина ОСОБА_5 у виникненні пожежі жодними доказами не встановлена, що у свою чергу виключає підстави для стягнення з нього матеріальної шкоди.

Третя особа про час та місце розгляду справи була сповіщена належними чином, проте до судового засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, з будь якими клопотаннями не зверталась.

Вислухавши у судовому засіданні представника позивача, позивача, відповідача, вивчивши у судовому засіданні доводи заяви, розглянувши надані заявником документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що відсутні обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, що згідно із витягом про державну реєстрацію прав №36672209 від 11 грудня 2012 року ОСОБА_1 на підставі договору дарування №697 від 24 листопада 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Рогатіним В.О. належить на праві спільної часткової власності частина будинку АДРЕСА_3 .

Відповідно до виписки з рішення виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих від 05 червня 1953 року ОСОБА_4 відведено земельну ділянку для індивідуального будівництва у АДРЕСА_4 , запланований масив.

11 липня 1953 року між Житловим управлінням виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих в особі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було укладено договір на право будівництва та безстрокового користування земельною ділянкою у АДРЕСА_4 .

22 червня 1953 року ОСОБА_4 видано акт визначення меж ділянки площею 435 кв.м. у районі АДРЕСА_5 , запланований масив №5.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер.

З 1993 року у належній ОСОБА_4 1/2 частині будинку АДРЕСА_3 мешкала рідна сестра відповідача ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після її смерті у даному будинку залишився проживати її онук ОСОБА_5 (двоюрідний онук ОСОБА_3 ), який був зареєстрованим у вказаному приватному будинку разом із бабою.

25.03.2018 року в житловому будинку АДРЕСА_3 в частині, яка належить ОСОБА_4 , сталася пожежа.

Актом від 25 березня 2018 року, складеного комісією у складі посадової особи Малиновського РВ ГУ ДСНС України в Одеській області та громадян ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , виходом за адресою: АДРЕСА_3 , було встановлено факт пожежі через необережне поводження із вогнем невстановленою особою.

Згідно із Актом від 25 березня 2018 року складеного комісією у складі голови комітету самоорганізації населення «Дзержинський» Пантюхіної О.В., громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , виходом за адресою: АДРЕСА_3 , було встановлено, що внаслідок залиття пожежі були залиті стеля та стіни, деформовані дерев`яна підлога, двері зламані, ремонту не підлягають, коридор та санвузол без електроенергії, меблі пошкоджені, взуття не підлягає ремонту.

Відповідно до висновку №011/2018 судової будівельно-технічної експертизи від 12 червня 2018 року, складеного судовим експертом Мазуровою І.С. у результаті проведеного візуально-інструментального обстеження, експертом було виявлено, що дійсно є пошкодження в частині житлового будинку, яка належить ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , а саме в приміщеннях: 1-3 - комора, 1-4 - житлова, 1-5 - санвузол, а також пошкоджені: електропроводка, дах та покрівля над вищевказаною частиною житлового будинку АДРЕСА_3 , частина якого постраждала в результаті гасіння пожежі від 25 березня 2018 року другої частини житлового будинку АДРЕСА_3 за вказаною адресою.

Вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір заподіяної матеріальної шкоди), які необхідно виконати для усунення виявлених пошкоджень в 1/4 частині житлового будинку, яка належить ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , частина якого постраждала в результаті гасіння пожежі від 25 березня 2018 року другої частини житлового будинку АДРЕСА_3 , визначена відповідно до вимог ДСТУ, становить (з урахуванням ПДВ) - 70 401,00 гривень.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер.

Після смерті ОСОБА_5 , відповідач ОСОБА_3 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та за наслідками звернення Малиновською державною нотаріальною конторою м. Одеси заведена спадкова справа до майна ОСОБА_12 №841/2019.

Станом на день розгляду справи ОСОБА_3 свідоцтво про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 не отримував.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди у позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за завдану шкоду.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

Особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14 та постановах Верховного Суду: від 11 грудня 2018 року у справі № 759/4781/16-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 203/2378/14-ц, від 28 серпня 2019 року у справі № 638/20603/16, від 27 грудня 2019 року у справі № 686/11256/16-ц.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Розглядаючи спір про відшкодування завданої шкоди, суд повинен з`ясувати наявність у діях відповідача складу цивільного правопорушення, що включає неправомірність поведінки, наявність матеріальних втрат та їх розміру (збитків), причинного зв`язку між неправомірною поведінкою та заподіяними збитками.

До істотних обставин, що підлягають з`ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення; позивач зобов`язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, а відповідач має спростувати наявність своєї вини.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Між тим, матеріали справи не містять належних, достатніх та допустимих доказів того, що саме відповідач має нести відповідальність за заподіяну шкоду.

Так, акт про пожежу від 25.03.2018р. не підтверджує наявність вини ОСОБА_5 у спричиненні шкоди, оскільки містить лише інформацію щодо факту пожежі, обсягу пошкоджень, а також щодо ймовірної її причини.

Під час судового розгляду справи представник позивача зазначила, що дійсно частина житлового будинку, де сталася пожежа зареєстрована за ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Доводи позивача щодо наявності всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення: протиправності поведінки відповідача, розміру заподіяної шкоди, причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, ґрунтуються на припущеннях.

У матеріалах справи відсутні належні докази доведеності вини саме відповідача або особи, після смерті якої відповідач має намір прийняти спадщину у вчиненні дій, якими завдано шкоду позивачу, причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та завданою пожежею шкодою.

Доводи позивача, що причиною завданої їй шкоди є пожежа, яка виникла внаслідок необережного поводження з вогнем ОСОБА_13 , який зобов`язаний забезпечити дотримання норм у сфері пожежної безпеки, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки обов`язковою умовою для покладення цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду є причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою, проте суд не встановив, що саме внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_13 завдана шкода позивачу.

Більш того, як встановлено у судовому засіданні та не заперечувалося позивачем, що відповідач не є власником частини житлового будинку, в якому, як зазначено в акті про пожежу, вона виникла.

За таких обставин, правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди відсутні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені ОСОБА_1 слід залишити за нею.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 82, 95, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), третя особа - Орган самоорганізації населення «Троїцький» (адреса місцезнаходження: 65098, м. Одеса, вул. Ст. Разіна, буд. 72), про зміну відповідача та стягнення матеріальної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 17 жовтня 2023 року.

Суддя: Д.Д. Громік