Єдиний унікальний номер судової справи: 487/8451/23
Провадження № 22-ц/812/1392/23 Доповідач апеляційного суду Самчишина Н.В.
Постанова

іменем України

25 грудня 2023 року м. Миколаїв справа № 487/8451/23

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Ковальським Є.В.,

без участі учасників справи, належним чином повідомлених про день, час і місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Михайленко Наталею Миколаївною, на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва, постановлену 17 листопада 2023 року (повний текст ухвали складено того ж дня), за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙН ПАК» про забезпечення позову до його подання, відповідач ОСОБА_1 ,

встановив:

16 листопада 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «РАЙН ПАК» (далі Товариство або ТОВ «РАЙН ПАК»), до пред`явлення позову, подало до суду заяву про його забезпечення.

Заявник зазначав, що основним видом діяльності товариства є виробництво тари та інших виробів з пластмас.

17 січня 2022 року з метою здійснення господарської діяльності Товариством було придбано за договором купівлі-продажу відповідне обладнання всього 8 станків та загальну суму 1513500 грн), а саме:

Плівковий екструдер SJ-P55, 1шт., 338 520,00грн;

Плівковий екструдер мінітипу МО-HM45, 1шт., 220 140,00грн;

Плівковий екструдер мінітипу SJ-A35, 1шт., 152 820,00грн;

Флексографічна машина LY-2080, 1шт.,193 500,99грн;

Машина для виробництва пакетів гарячої пайки/порізки DFR-500C, 1шт., 171050,00грн;

Пакеторобна машина з донною пайкою XG-5HAP1200, 1шт., 133 480,00грн;

Пакеторобна машина з донною пайкою SHXJ-A700, 1шт., 148 210,00грн;

Пакеторобна машина з донною пайкою з автоматичним пресом FQCT-500, 1шт., 155780,00грн.

Обладнання належним чином оприбутковано, взято на баланс підприємства згідно договору, акту прийому - передачі, видаткової накладної та наказом по підприємству внесено до оборотно-сальдової відомості.

Заявник вказував, що 01 лютого 2022 року між Товариством та ОСОБА_1 було укладено договір оренди нежитлових приміщень, згідно з умовами якого остання, як фізична особа та власник приміщень, надала в оренду нежитлове приміщення загальною площею 200 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , строком на один рік з правом пролонгації.

З метою розширення та збільшення обсягів виготовлення товару Товариством було прийнято рішення про пошук іншого міста для влаштування цеху. З цих причин, 08 листопада 2023 року на адресу ОСОБА_1 було надіслано поштою листа про відмову у майбутньому від її послуг щодо надання приміщення в оренду. Договір припинено.

Також в листі було зазначено, що Товариство буде здійснювати демонтаж та вивіз обладнання до 18 листопада 2023 року. Але після оголошення про закінчення договору та намір вивезти обладнання, ОСОБА_1 наказала своїм робітникам заблокувати вхідні ворота орендованого приміщення автопричепом.

На вимоги Товариства розблокувати ворота та надати можливість вивезти обладнання отримали усну відмову.

Заявник зазначав, що таким чином майно підприємства, власником якого він є, знаходиться фактично у розпорядженні ОСОБА_1 , доступ до майна частково заблоковано, фізична охорона майна не здійснюється, на територію підприємства відповідача є вільний доступ сторонніх осіб. ОСОБА_1 чине перешкоди у вільному доступі до майна, його демонтажу та вивезення. Такі протиправні дії можуть призвести до пошкодження майна, його розкрадання, фіктивного відчуження третім особам.

Товариство вказувало, що має намір подати до суду позов про витребування майна та відшкодування моральної шкоди.

Посилаючись на викладене, ТОВ «РАЙН ПАК» просило вжити заходів забезпечення позову до його подання, а саме:

1. Накласти арешт на майно Позивача, а саме:

Плівковий екструдер SJ-P55, 1шт., 338 520,00грн;

Плівковий екструдер мінітипу МО-HM45, 1шт., 220 140,00грн;

Плівковий екструдер мінітипу SJ-A35, 1шт., 152 820,00грн;

Флексографічна машина LY-2080, 1шт.,193 500,99грн;

Машина для виробництва пакетів гарячої пайки/порізки DFR-500C, 1шт., 171050,00грн;

Пакеторобна машина з донною пайкою XG-5HAP1200, 1шт., 133 480,00грн;

Пакеторобна машина з донною пайкою SHXJ-A700, 1шт., 148 210,00грн;

Пакеторобна машина з донною пайкою з автоматичним пресом FQCT-500, 1шт., 155780,00грн.

2. Заборонити ОСОБА_1 перешкоджати в користуванні цим майном.

3. Зобов`язати ОСОБА_1 , розблокувати вхід/вихід матеріальних воріт у приміщенні, яке орендує Позивач за адресою: АДРЕСА_1 ;

4. Заборонити будь-яким особам вчиняти відносно його майна дії, які пов`язані з його переміщенням, перевезенням, відчуженням, демонтажу.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2023 року заяву задоволено частково.

Вжито заходів забезпечення позову до подання позовної заяви ТОВ «РАЙН ПАК» до ОСОБА_1 про витребування майна.

Заборонено будь-яким особам вчиняти відносно майна ТОВ «РАЙН ПАК» дії пов`язані з його переміщенням, перевезенням, відчуженням, демонтажем, а саме щодо такого майна:

Плівковий екструдер SJ-P55, 1шт., 338 520,00грн.;

Плівковий екструдер мінітипу МО-HM45, 1шт., 220 140,00грн.;

Плівковий екструдер мінітипу SJ-A35, 1шт., 152 820,00грн.;

Флексографічна машина LY-2080, 1шт.,193 500,99грн.;

Машина для виробництва пакетів гарячої пайки/порізки DFR-500C, 1шт., 171050,00грн.;

Пакеторобна машина з донною пайкою XG-5HAP1200, 1шт., 133 480,00грн.;

Пакеторобна машина з донною пайкою SHXJ-A700, 1шт., 148 210,00грн.;

Пакеторобна машина з донною пайкою з автоматичним пресом FQCT-500, 1шт., 155780,00грн.

В іншій частині відмовлено.

Роз`яснено ТОВ «РАЙН ПАК» його обов`язок пред`явити позов протягом десяти днів, з дня постановлення ухвали про забезпечення позову (ч. 4 ст. 152 ЦПК України).

Частково задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд виходив з того, що позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно відповідача. Однак позивач просив накласти арешт на його майно, а тому цей захід забезпечення позову безперечно буде суперечити вимогам пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України, що є неприпустимим.

Вимога щодо заборони відповідачу перешкоджати в користування своїм майном позивачу та зобов`язання відповідача розблокувати вхід/вихід матеріальних воріт у приміщенні, яке орендує позивач, не відповідає заходам забезпечення позову, передбаченим ст. 150 ЦПК України.

На думку суду, заборона відповідачу перешкоджати в користуванні своїм майном позивачу та зобов`язання до вчинення дій є не заходом забезпечення позову, а способом захисту цивільних прав та інтересів.

Суд дійшов висновку, що такий захід як заборона будь-яким особам вчиняти відносно майна позивача дії пов`язані з його переміщенням, перевезенням, відчуженням, демонтажем, відповідає видам забезпечення позову, передбаченим ст. 150 ЦПК України, та ним буде цілком і в повній мірі досягнуто мети такого забезпечення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Михайленко Н.М., просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, апеляційну скаргу задовольнити та скасувати застосовані заходи забезпечення позову, посилаючись на її невідповідність нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ТОВ «РАЙН ПАК» не було надано жодних доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Крім того, представник ТОВ «РАЙН ПАК» у заяві вказав завідомо неправдиві відомості стосовно того, що майно належить Товариству та те, що ОСОБА_1 чинить будь-які перешкоди щодо звільнення орендованого приміщення. Судом не перевірено належність перерахованого обладнання саме ТОВ «РАЙН ПАК» та права третіх осіб на це майно, не надано належної оцінки договору купівлі - продажу вказаного обладнання, який фактично є удаваним правочином, укладений в інтересах однієї і тієї ж особи, в порушення вимог чинного законодавства з метою заволодіння протиправним шляхом майном.

Заявник вказувала, що власником арештованого майна є ФОП ОСОБА_2 , законним користувачем майна є ОСОБА_1 , а Товариство не має ніякого відношення до цього майна та взагалі підстав для подання заяви про забезпечення позову.

Відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «РАЙН ПАК» не подало.

В заяві від 12 грудня 2023 року представник ТОВ «РАЙН ПАК» - адвокат Гриненко І.І. просив розглядати справу у його відсутність та зазначив, що у ТОВ «РАЙН ПАК» відпала необхідність у поданні позову до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною першою статті 150 цього Кодексу, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) вказано, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 (провадження №14-88цс20) дійшла висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 травня 2021 року у справі №914/1570/20 зазначила про те, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову ТОВ «РАЙН ПАК» зазначало, що ОСОБА_1 незаконно утримує належне позивачу майно, тому Товариство має намір подати в майбутньому позов про витребування цього майна.

Тобто судом установлено, що між сторонами в подальшому буде існувати спір щодо законності утримання майна.

Отже, враховуючи суть позовних вимог та спосіб забезпечення позову, апеляційний суд приходить до висновку про те, що обраний судом захід забезпечення позову є співмірним з майбутніми позовними вимогами про витребування майна та вважає обґрунтованими посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову до вирішення справи по суті й набрання законної сили судовим рішенням, у разі задоволення позовних вимог може істотно ускладнити поновлення порушених прав або інтересів, за захистом яких він має намір звернувся до суду, та вплинути на виконання ймовірного рішення суду.

При цьому апеляційний суд вважає, що обґрунтованість позовних вимог, достатність наданих доказів, переконливість наведеного обґрунтування, та доводи, викладені в апеляційній скарзі щодо доведеності належності майна позивачу, не можуть бути предметом перевірки судом під час вирішення питання про забезпечення позову та ці питання підлягають з`ясуванню під час вирішення спору по суті.

За такого, аргументи заявника стосовно суті спору при вирішенні питання про доцільність забезпечення позову не заслуговують на увагу.

На думку колегії суддів, на час вирішення питання про забезпечення позову, взявши до уваги те, що між сторонами існує спір щодо належності вказаного майна, законності його утримання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам вчиняти дії щодо майна ТОВ «РАЙН ПАК», які пов`язані з його переміщенням, перевезенням, відчуженням та демонтажем. Такий захід забезпечення позову відповідає вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення вразі задоволення позову.

При цьому колегія суддів зауважує, що в заяві про розгляд справи судом апеляційної інстанції у відсутності заявника, представник ТОВ «РАЙН ПАК» зазначив, що необхідність подачі позову у справі відпала.

Неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 ЦПК України є підставою для скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом до подання позовної заяви, що передбачено пунктом 1 частини тринадцятої статті 158 ЦПК України. Тому у разі неподання позовної заяви ТОВ «РАЙН ПАК» вжиті заходи забезпечення позову скасовуються судом, що вжив такі заходи.

Отже, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції на час вирішення заяви про забезпечення позову норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому судове рішення підлягає залишенню без зміни відповідно до положень статті 375 ЦПК України.

За такого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Питання щодо стягнення судового збору за подачу апеляційної скарги на цій стадії апеляційним судом не вирішується, оскільки розглядається лише процесуальне питання, а не вирішується справа по суті позовних вимог.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Михайленко Наталею Миколаївною, залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: В.В. Коломієць

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 25 грудня 2023 року