ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

20 жовтня 2023 року

м. Харків

справа № 645/1517/23

провадження № 22-ц/818/1729/23

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЛК «Пілот» про стягнення заборгованості по заробітній платі, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 червня 2023 року, ухвалене суддею Шарко О.П., -

В С Т А Н О В И В :

У квітн 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЛК «Пілот» про стягнення заборгованості по заробітній платі.

В обгрунтування позову зазначає, що 05 квітня 2021 року вона прийнята офіційно на роботу до ТОВ «ДЛК «Пілот» на посаду кондитера, на повний робочий день, з оплатою праці згідно штатного розкладу. 24 березня 2023 року її було звільнено з займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із скороченням чисельності працівників. Вказує, що перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем їй не нараховувалась та нею не отримувалась заробтна плата за період з 24 лютого 2022 року по 23 березня 2023 року. У день звільнення їй було виплачено 10 207 грн. Зазначає, що вона неодноразово зверталася до відповідача зі зверненнями з приводу не виклику її на роботу у вказаний період та не виплати їй заробтіної плати у воєнний стан. Однак, відповіді вона не отримувала.

З урахуванням викладеного просить суд стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату за період з 24 лютого 2022 року по 23 лютого 2023 року у загальній сумі 96 000 з розрахунку 8000 гривень на місяць.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 червня 2023 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що після 24 лютого 2022 року її на роботу ніхто не викликав, повідомлень про необхідність явки на роботу вона не отримувала. Відповідач протягом тривалого часу не викликав та не допускав її на роботу, не виплачував заробітну плату, безпідставно утримував її трудову книжку.

Жодних листів відподповідача з пропозиціє з`явивитися на роботу вона не отримувала. Доказів надходження листів на які посилається відповідач останнім не надано та матеріали справи не містять.

Навпаки, вона особисто зверталася до відповідача, в тому числі із листами від 24 вересня 2022 року, 25 листопада 2022 року, 21 січня 2023 року, 15 березня 2023 року. Також, вона зверталася із листами до Фрунзенського районного суду м. Харкова, правоохороннних органів, офісу Президента України.

Після отримання трудової книжки вона почала працювати у КП «Об`єднання праків культури та відпочинку м. Харкова» де їй виплачувалась заробітна плата.

Вважає, що суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, у зв`язку з чим допустив порушення норм матеріального права та ухвалив незаконне рішшення.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ДЛК «Пілот» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що докази долучені позивачем до апеляційної скарги не надавалися останнім в суді першої інстанції, а тому не можуть бути прийняті під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції.

Вказують, що листи, на які вони посилаються, були направлені позивачем через оператора поштового зв`язку ФОП ОСОБА_2 , через нестабільну роботу, з 24 лютого 2022 року відділень поштового зв`язку «Укрпошта».

Зазначають, оскільки позивач була відсутня на робочому місце без поважних причин з 24 лютого 2022 року по день звільнення 24 березня 2023 року, останній за зазначений переіод не нараховувалась заробітна плата.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 11 серпня 2023 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач була відсутня на робочому місці та на підприємстві у період з 01 березня 2022 року по 23.03.2023 року, не надала суду доказів поважності причин відсутності на робочому місці, відповідачем обгрунтовано не нараховувалась заробітна плата позивачу за зазначений період.

Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що роботодавцем у день звільнення не були виплачені всі суми, що належать їй від підприємства. Натомість представником відповідача підтверджена відсутність заборгованості перед позивачем.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до положень частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 05 квітня 2021 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу до ТОВ «ДЛК «ПІЛОТ» на посаду кондитера за основним місцем роботи на повний робочий день з режимом роботи згідно Правилами внутрішнього трудового розпорядку та оплатою праці згідно Штатного розкладу, що підверджується наказом по особовому складу №297-П від 02 квітня 2021 року ТОВ «ДЛК «ПІЛОТ» (а.с.15).

Згідно наказу ТОВ «ДЛК «Пілот» по особовому складу №150-П віж 24 березня 2023 року ОСОБА_1 звільнено з посади кондитера з 24 березня 2023 року за скороченням чисельності працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП.

У позовній заяві, як на підставу позову, ОСОБА_1 посилається на те, що у період з 24 лютого 2022 року по 24 березня 2023 року відповідачем безпідставно не нараховувалась та не виплачувавалась заробітна плата.

Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з частиною першою статті 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до положень ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата

Частиню 1 статті 47 КЗпП України передбачено, щовласник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Як вбачається з наданих представником відповідача актів з 01 березня 2022 року ОСОБА_1 була відсутня як на робочому місці, так і на підприємстві в цілому. Про причини відсутності на робочому місці працівниця не повідомила роботодавця жодним з доступних засобів зв`язку, у зв`язку з чим, за період відсутності на робочому місці та на підприємстві, позивачці не нараховувалась та не виплачувалась заробітна плата.

01 березня 2022 року помічником менеджера виробничого відділу на адресу директора ТОВ «ДЛК «Пілот» подано доповідну записку про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці, в цей же день комісією у складі менеджера виробничого відділу, помічника виробничого відділу, менеджера з персоналу складено акт про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці.

З 01 березня 2022 року у табелі обліку використання робочого часу ОСОБА_1 зазначено «НЗ» (неявки з нез`ясованих причин) та на адресу проживання ОСОБА_1 , вказану у особовій справі (яка співпадає із адресою зазначеною у позовній заяві) надіслано лист (із описом вкладеного) із вимогою надати письмові пояснення про причини відсутності на робочому місці та пропозицією з`явитись на робоче місце для виконання своїх посадових обов`язків.

01 квітня 2022 року, 02 травня 2022 року, 01 липня 2022 року, 01 вересня 2022 року, 01 листорада 2022 року на адресу ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , було надіслано листи з пропозицією з`явитись на робоче місце для виконання своїх посадових обов`язків, що підтверджується відповідними повідомленнями.

Докази направлення зазначених звернень відповідачем на адресу позивача містяться в матеріалах справи.

Позивачем не надано суду доказів, що вона надавала відповідні відповіді на пропозиції ТОВ «ДЛК «Пілот» надати пояснення відсутності на робочому місці та з`явитись на підприємство для виконання посадових обов`язків не надійшло.

20 січня 2023 року наказом по підприємству №2-К «Про скорочення чисельності працівників та внесення змін до штатного розкладу підприємства» вирішено з 27 березня 2023 року зі штатного розкладу ТОВ «ДЛК «Пілот» вивести посаду (професію кондитера - 1 посада та внести відповідні зміни до штатного розпису; створити комісію по розгляду питань щодо скорочення чисельності працівників та внесення змін до штатного розкладу підприємства (надалі комісія); зобов`язано менеджера з персоналу ОСОБА_3 підготувати порівняльну таблицю для роботи комісії; ОСОБА_4 , менеджеру з персоналу, виконати вимоги ст.п.1 ст.40, 42, 49-2 КЗпП.

Наказом по підприємству від 20 січня 2023 року №2/2-К «Про створення комісії по розгляду питань щодо скорочення чисельності працівників та внесення змін до штатного розкладу підприємства» створено відповідну комісію у складі голови комісії ОСОБА_4 , членів комісії ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 . Зобов`язано комісію в своїх роботі визначити осіб, які мають право на залишення на роботі або щодо яких встановлено обмеження на звільнення, а також надати обгрунтоване рішення щодо можливості звільнення осіб за переліком посад згідно наказу 2-К від 20 січня 2023 року.

Як вбачається з протоколу засідання комісії від 20 січня 2023 року визначено кондитера ОСОБА_1 , як таку, що може бути скорочена згідно п.1 ст.40, ст.42 КЗпП. Вирішено запропонувати уповноваженим посадовим особам підприємства вручити ОСОБА_1 , посада якої підлягає скороченню, повідомлення про наступне звільнення згідно ст.49-2 КЗпП, а також запропонувати ОСОБА_1 роботу в ТОВ «ДЛК «Пілот» на інших вакантних посадах (за наявності).

У відповідності до наказу ТОВ «ДЛК «Пілот» від 20 січня 2023 року №2-К 23 січня 2023 року, ОСОБА_1 та на підставі ст.49-2 КЗпП надано попередження про скорочення посади кондитера та звільнення з 24 березня 2023 року, а також пропозицію переведення на вакантні посади кухонного робітника або прибиральника виробничих приміщень.

23 січня 2023 року у зв`язку з відмовою від підпису в одержанні попередження від 23 січня 2023 року про скорочення посади кондитера та звільнення з 24 березня 2023 року, а також пропозиції переведення на вакантні посади кухонного робітника або прибиральника виробничих приміщень, менеджером з персоналу ОСОБА_8 , заступником начальника охорони ОСОБА_9 та бухгалтером Наталією Хлопенко було складено акт №1 про відмову від підпису. Крім того, назване попередження від 23 січня 2023 року направлене на адресу проживання ОСОБА_1 , вказану у особовій справі.

23 січня 2023 року менеджером персоналу ОСОБА_8 повторно було запропоновано надати пояснення відсутності ОСОБА_1 на робочому місці з 01 березня 2022 року по 23 січяня 2023 року (вимога про надання пояснень направлялась 01 березня 2022 року). У зв`язку з відмовою від надання пояснень менеджером з персоналу ОСОБА_8 , заступником начальника охорони ОСОБА_9 та бухгалтером Наталією Хлопенко складено акт №2 про відмову надати пояснення.

Згідно наказу ТОВ «ДЛК «Пілот» по особовому складу №150-П 24 березня 2023 року ОСОБА_1 звільнена з посади кондитера з 24 березня 2023 року за скороченням чисельності працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП.

24 березня 2023 року ОСОБА_1 отримала повний розрахунок при звільненні, в тому числі вихідну допомогу та компенсацію за невикористану відпустку, ознайомившись та отримавши при цьому розрахунковий листок за березень 2023 року, що підтверджується трудовою книжкою серія НОМЕР_1 , копію наказу про звільнення №150-П від 24 березня 2023 року.

Таким чином, з викладеного вбачається, що у період з 01 березня 2022 року по 23 березня 2023 року позивач ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці та не приступала до виконання своїх турдових обов`язків, без поважних причин, а отже відповідачем обгрунтовано не нараховувалась та не виплачувалась позивачу заробітна плата за зазначений період часу.

Доказів поважності своєї відсутності на робочому місці у зазначений період позивачем також не надано.

Посилання позивачки на те, що вона вживала заходів для виходу на роботу, але відповідач її не допускав та безпідставно утримував її трудову книжку є недоведеними.

Що стосується доказів які долучені позивачем до апеляційної скарги, а саме: листів (відповідей) ГУ Держпраці у Харківській області та Північно-східного Міжрегіонального управління Державної сліжби з питань праці, заяв позивача на адресу відповідача, правоохоронних органів та офісу Президента України, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, ст. 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Матеріали справи свідчать, що розгляд справи проводився в судовому засіданні за участі позивача. Натомість, матеріали справи не містять доказів неможливості подання зазначених доказів в судів першої інстанції, а тому колегія суддів не вбачає підстав для їх прийняття на стадії апеляційного перегляду справу.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та суттєвими не являються, колегія суддів не вбачає правових підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, яке ухвалено з дотримання вимог закон.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 жовтня 2023 року.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова