Дата документу 25.10.2023 Справа № 334/8468/21
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 334/8468/21 Пр. № 22-ц/807/1324/23 Головуючий у 1-й інстанції Баруліна Т.Є. Повний текст рішення складено 28.04.2023 року. Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Камалової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КЕЙ-КОЛЕКТ» (надалі ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Національний банк України, про захист прав споживачів та про зобов`язання провести обов`язкову реструктуризацію за кредитним договором № 25/1-242-К/Р від 17.04.2006 року

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом (т.с. 1 а.с. 2-9), в якому просив зобов`язати відповідача провести реструктуризацію заборгованості за договором кредиту №25/1-242-К/Р 0) від 17.04.2006р., укладеним між ОСОБА_3 та АКІБ «УКРСИББАНК», правонаступником якого є ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» згідно із вимогами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-IX, із здійсненням всіх обчислень, необхідних для проведення реструктуризації.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що 17.04.2006р. між ОСОБА_3 та між АКІБ «УКРСИББАНК» (що після перейменування стало ПАТ «УКРСИББАНК») було укладено кредитний договір №25/1-242-К/Р 0) від 17.04.2006р., згідно якого позичальнику було надано кредит у розмірі 24000,00 доларів США, термін повернення якого не пізніше 23.03.2013р. Відповідно до умов кредитного договору за користування кредитними коштами позичальник сплачує 13% річних. Кредит є споживчим, в іноземній валюті, спрямований на придбання житла, яке є єдиним у позивача. В якості забезпечення зобов`язань за даним кредитним договором між банком та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки №0, згідно з яким іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа предмету іпотеки становить 41,42 кв. м. У подальшому через девальвацію гривні до долара США виникла заборгованість за кредитним договором. Кредит було отримано позивачем як фізичною особою на споживчі цілі на придбання єдиного нерухомого майна, яке позичальником було передано в іпотеку Банку, отже кредит підпадає під визначення споживчого кредиту.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Позивач, ОСОБА_1 є спадкоємцем свого батька позичальника ОСОБА_3 .

22.07.2021 року ОСОБА_1 подав заяву до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» про реструктуризацію зобов`язань за іпотечним кредитом № 25/1-242-К/Р 0) від 17.04.2006 року на строк не менше 10 років, та сплачувати суму заборгованості рівними частинами щомісяця протягом 10 років. Заява була подана у відповідності до Законів №4475, №4398 і №4399 які набули чинності 23.04.2021 року «Про реструктуризацію валютних кредитів» згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-ІХ від 13.04.2021 та пункту 7 розділу ІV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування».

Листом-відповіддю від 05.08.2021 року ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» відмовило у проведенні реструктуризації кредитного зобов`язання, з таких підстав: станом на 01 січня 2014 року за ОСОБА_3 обліковується прострочена заборгованість за кредитним договором № 25/1-242-К/Р від 17.04.2006 року у сумі 7602,52 доларів США, що в силу приписів Закону №1381-IX, виключає право позивача на проведення реструктуризації кредитних зобов`язань, та такий кредит не підлягає обов`язковій реструктуризації.

Позивач не погоджується із наведеної відмовою відповідача у проведенні реструктуризації кредитних зобов`язань. Зазначає, що 23.04.2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-IX від 13.04.2021 року, яким доповнено п. 7 розділу IV Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» спрямованих на захист та відновлення платоспроможності позичальників (фізичних осіб), які отримали споживчі кредити в іноземній валюті, шляхом їх реструктуризації». Вважає, що даний пункт №1381-IX надає право боржнику на подання заяви про проведення реструктуризації, відповідно до Закону №1381-IX, а не обмежує його у праві звернення до кредитора із заявою про проведення реструктуризації. Позивач дотримався строку на подання заяви на проведення реструктуризації. На час подання заяви на проведення реструктуризації, відповідно до Закону 1381-IX, порушених судових справ, в яких предметом спору є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотеко держателя не було, проте відповідач неправомірно обмежив позивача у передбаченому законом праві на проведення реструктуризації. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі № 2-4491/11 від 12.03.2012 року, встановлений борг позичальника разом з поручителями по кредитному договору, за договором про іпотечний кредит № 25/1-242-К/Р від 17.04.2006 року, проте Закон №1381-IX має на меті пом`якшення відповідальності боржника та, відповідно, можливість поновити платоспроможність боржника перед кредитором. Звертає увагу суду на те, що дія Закону №1381-IX за своєю юридичною природою націлена на пом`якшення відповідальності боржника перед кредитором, таким чином Закон №1381-IX повинен застосовуватись у даних правовідносинах.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Баруліну Т.Є. (т.с. 1 а.с. 61). Ухвалою суду першої інстанції (т.с. 1 а.с. 79) провадження у цій справі відкрито в порядку загального позовного провадження.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2023 року (т.с. 1 а.с. 166-170) у задоволенні позову ОСОБА_1 у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (т.с. 1 а.с. 172-181) просив рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов позивача задовольнити.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (т.с. 1 а.с. 194). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 26 травня 2023 року (а.с. 198), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (а.с. 199), з урахуванням відповідного навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, та з урахуванням штату суддів апеляційного суду взагалі, а також відпустки судді-доповідача у період з 19 червня 2023 року по 19 липня 2023 року включно (т.с. 1 а.с. 205).

Ухвалою апеляційного суду (т.с.1 а.с. 218) розгляд цієї справи призначено в режимі відеоконференції в порядку задоволення клопотання сторони відповідача (т.с. 1 а.с. 212-217).

Учасники цієї справи не скористалась своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В порядку ст. 81 ч. 7 ЦПК України на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України апеляційним судом отримано: - підтвердження реєстрації в установленому законом порядку позивача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (т.с. 1 а.с. 219), - витяг рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.02.2019 року у справі ЄУН № 334/4764/16-ц із зазначенням ПІБ учасників справи (т.с. 1 а.с. 220-226), копія якого вже міститься у матеріалах цієї справи без зазначення ПІБ учасників справи (т.с. 1 а.с. 41-47) - із Єдиного реєстру нотаріусів інформацію відносно приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Буцикіної Л.О. про те, що остання на теперішній час не працює у м. Запоріжжі, а працює у м. Києві та, відповідно, всі її нотаріальні мали бути передані до Запорізького обласного державного нотаріального архіву (т.с. 1 а.с. 227).

У судовому засіданні 16 серпня 2023 року апеляційним судом було розпочато розгляд цієї справи по суті за присутністю представників сторін: заслухано доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін (т.с. 1 а.с. 232-237), у розгляді цієї справи оголошено перерву у зв`язку із витребуванням із Запорізького обласного державного нотаріального архіву фотокопію чи належним чином завірену копію спадкової справи № 40/2018, яка була відкрита 26.12.2018 року (витяг від 26.12.2018 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі наявний у матеріалах цієї справи), приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Буцикіною Л.О. (яка припинила свою нотаріальну діяльність у м. Запоріжжі та у зв`язку із чим нотаріальні справи мали бути передані до державного нотаріального архіву) після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про смерть наявна у матеріалах цієї справи) позичальника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , м. Оріхів Запорізької області для долучення до матеріалів цієї справи.

На виконання вищезазначеної ухвали апеляційного суду державним обласним нотаріальним архівом надано для долучення до матеріалів цієї справи фотокопію вищезазначеної спадкової справи (т.с. 2 а.с. 1-46), із якої апеляційним судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті спадкодавця позичальника ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є 3 (три) особи, а саме:

1) дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка своєчасно подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_5 (копія т.с. 2 а.с. 2)

2) малолітня дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в інтересах якої подала заяву мати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 (копія т.с. 2 а.с. 12 зворот), батьківство відносно якої визнав померлий ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження т.с. 2 а.с. 4-зворот -5 зворот), та яка, крім того, в силу вимог ст. 1268 ч. 4 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки не відмовилась від неї,

3) син - позивач у цій справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_2 , якій своєчасно подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини 04.03.2019 року (копія т.с. 1 а.с. 12).

Позивач через свого представника подав апеляційному суду заяву про долучення до матеріалів цієї справи копій документів, а саме: - договору іпотеки № 0/З від 13.02.2009 року квартири за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором договором про надання споживчого кредиту № 25/1-242-К/Р 0) від 17.04.2006 року, укладеного між ОСОБА_3 , - договору міни від 13.02.2009 року квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_3 , - додаткової угоди № 1 від 13.02.2006 року до кредитного договору договору про надання споживчого кредиту №25/1-242-К/Р 0) від 17.04.2006 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 прийняття у забезпечення застави нерухомості (квартири за адресою: АДРЕСА_1 , поруки ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (т.с. 2 а.с. 54-64).

У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом (т.с. 1 251, т.с. 2 а.с. 65), у тому числі позивач ОСОБА_1 через свого представника, що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України, всі учасники цієї справи не з`явились, окрім представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ускової І.І., про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом. Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи, що не з`явились, за присутністю представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ускової І.І. (т.с. 1 а.с. 228-231).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши у даному судовому засіданні доповідь судді-доповідача, додаткові пояснення представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ускової І.І., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали цієї справи та матеріали спадкової справи № 40/2018, заведеної 26 грудня 2018 року після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальника ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Буцикіною Л.О. (копія т.с. 2 а.с. 1-46), апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п.1).…змінити рішення (п.2).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 376 ЦПК України підставами для …зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ст. 376 ч. 4 ЦПК України).

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд, першої інстанції, правильно відмовляючи у задоволенні позову позивача у цій справі, правильно керувався ст.ст. 4, 10, 12 -13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України.

Проте, мотивувальна частина рішення суду першої інстанції у цій справі підлягає зміні з викладенням її в редакції цієї постанови з таких підстав.

Так, хоча судом першої інстанції було правильно встановлено, що між померлим позичальником ОСОБА_3 та між АКІБ «УкрСиббанк» (що після перейменування стало ПАТ «УкрСиббанк») було укладено кредитний договір №25/1-242-К/Р від 17.04.2006 року, згідно якого позичальнику було надано кредит у розмірі 24000,00 доларів США. Відповідно до умов кредитного договору за користування кредитними коштами позичальник сплачує 13% річних. Кредит надавався зі строком погашення не пізніше 23 березня 2013 року зі сплатою 13% річних, та ОСОБА_3 був зобов`язаний щомісячно до 10 числа повертати кредитні кошти і проценти за користування кредитом відповідно до графіку погашення кредиту, який є невід`ємною частиною договору (т.с. 1 а.с. 21-23).

Також між ОСОБА_3 та між АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір іпотеки №25/1-242-К/Р/З від 17.04.2006 року, відповідно до якого ОСОБА_3 , передав в іпотеку нерухоме майно, трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , яка є власністю Іпотекодавця та за даною адресою зареєстрований іпотекодавець (т.с. 1 а.с. 48-53).

02.03.2012 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя (справа № 2-4491/11) достроково стягнуто в солідарному порядку з позичальника ОСОБА_3 , поручителів за окремими договорами поруки ОСОБА_1 та ОСОБА_7 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за вищезазначеним кредитним договором станом на 26.10.2011 року у сумі 8899,73 доларів США, що становить 70939,75 грн. (т.с. 1 а.с. 38-39).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у … цивільній … справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі договору факторингу № 4 від 11.06.2012р., укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», відбулося відступленням прав вимоги за зобов`язанням кредитного договору № 25/1-242-К/Р від 17.04.2006 року укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.04.2014 року замінено стягуюча ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя по справі №2-4491/2011 (т.с. 1 а.с. 18-20).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 - позичальник за вищезазначеним кредитним договором №25/1-242-К/Р від 17.04.2006 року (т.с. 1 а.с. 17).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, № 266605257 від 20.07.2021 р., ОСОБА_3 на праві приватної власності належить 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 (т.с. 1 а.с. 12-15).

22.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» із заявою щодо проведення реструктуризації за кредитним договором № 25/1-242-К/Р від 17.04.2006 року укладеного між АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_3 , зазначивши в заяві, що він є спадкоємцем позичальника ОСОБА_3 та додавши до заяви додатки зазначені в заяві (а.с. 29-34).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, № 265885863 від 14.07.2021 р., за ОСОБА_1 відсутнє зареєстроване майно (т.с. 1 а.с. 10-11).

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Листом-відповіддю від 05.08.2021 року ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» відмовив ОСОБА_1 у проведенні реструктуризації, посилаючись на те, що станом на 01 січня 2014 року за ОСОБА_3 обліковується прострочена заборгованість за кредитним договором № 25/1-242-К/Р від 17.04.2006 року у сумі 7602,52 доларів США, що за курсом НБУ становить 60766,96 грн., що в силу приписів Закону №1381-IX, виключає право позивача на проведення реструктуризації кредитних зобов`язань, та такий кредит не підлягає обов`язковій реструктуризації, згідно Закону України №1381-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» (т.с. 1 а.с. 35-36).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що метою цього Закону є захист прав та законних інтересів споживачів і кредитодавців, створення належного конкурентного середовища на ринках фінансових послуг та підвищення довіри до нього, забезпечення сприятливих умов для розвитку економіки України, гармонізація законодавства України із законодавством Європейського Союзу та міжнародними стандартами.

Ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування» визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.

13 квітня 2021 року Верховною Радою України прийнято Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-IX, який набрав законної сили 23 квітня 2021 року (далі Закон №1381-IX).

Цим законом внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування», а саме Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 7 згідно із Законом від 13 квітня 2021 року №1381-IX.

Відповідно до підпунктів 1-2 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом:

1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі:

наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника;

відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації;

2) виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом «г» частини першої статті 121 Земельного кодексу України.

Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:

предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі).

Відповідно до підпункту 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків:

- у разі смерті позичальника (або особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) протягом строку, передбаченого абзацом першим цього підпункту, спадкоємець, до якого перейшли права та обов`язки позичальника, може подати заяву про проведення реструктуризації протягом двох місяців з дня одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину;

- у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі;

- у разі залучення позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) у встановленому законодавством порядку до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у період, що припадає на тримісячний строк з дня набрання чинності цим пунктом, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня завершення такого залучення.

У разі пропуску позичальником строків, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом.

Відповідно до підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», у заяві про проведення реструктуризації зазначаються:- прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) позичальника; - найменування кредитодавця (повне або скорочене); - інформація про дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява; - інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника); - інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса); - інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), - у разі наявності майнового поручителя; - документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя).

У разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом.

Заявник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві про проведення реструктуризації інформації. У разі якщо заявник не зазначив у заяві про проведення реструктуризації об`єкт нерухомого майна, віднесений до об`єктів житлового фонду, що на момент підписання заяви належав на праві власності позичальнику (особі, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майновому поручителю, або заявник зазначив недостовірну інформацію про зареєстроване на момент підписання заяви місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, або заявник зазначив недостовірну інформацію про фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, то в разі встановлення однієї з цих обставин судом або в разі підтвердження однієї з таких обставин наявними у кредитора офіційними документами (виданими суб`єктами, уповноваженими відповідно до закону видавати такі документи), це є підставою для відмови у проведенні передбаченої цим пунктом реструктуризації. Якщо реструктуризацію відповідно до цього пункту проведено, це є підставою для відновлення грошових зобов`язань позичальника, які існували станом на день, що передував дню проведення такої реструктуризації, із зменшенням таких грошових зобов`язань на суми сплачених з дня проведення реструктуризації платежів.

Ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, суд першої інстанції, оскільки не сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України, не витребувавши у порядку ст. 81 ч. 7 ЦПК України спадкової справи № 40/2018, яка була відкрита 26.12.2018 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 позичальника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Буцикіною Л.О. та витяг про наявність якої позивач надавав суду першої інстанції у цій справі ще до свого позову (витяг від 26.12.2018 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі т.с. 1 а.с. 28), помилково не встановив, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом після смерті позичальника (батька) ОСОБА_3 , який своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, є належним суб`єктом звернення до кредитора ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», що останній не заперечував у своїй відповіді, відмовляючи у задоволенні останньої по суті (ст. 82 ч.1 ЦПК України - т.с. 1 а.с. 35-36) та, відповідно, є належним позивачем за вищезазначеним позовом у цій справі, (оскільки в силу вимог ст. 1268 ч. 5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, у даному випадку з 17.09.2018 року), але лише в частині 1/3 частини вищезазначеної заборгованості за кредитним договором.

Оскільки, окрім позивача ОСОБА_1 , такими, що прийняли спадщину після смерті позичальника ОСОБА_3 , є ще 2 (два) спадкоємці першої черги за законом, а саме: дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка своєчасно подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_5 (копія т.с. 2 а.с. 2) та малолітня дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в інтересах якої подала заяву мати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 (копія т.с. 2 а.с. 12 зворот), батьківство відносно якої визнав померлий ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження т.с. 2 а.с. 4-зворот -5 зворот), та яка, крім того, в силу вимог ст. 1268 ч. 4 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки не відмовилась від неї (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні).

А в силу вимог ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Також, матеріали цієї справи не містять доказів того, що інші вищезазначені спадкоємці позичальника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та малолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в інтересах якої діє її мати - ОСОБА_4 , у будь-якій спосіб (довіреність тощо) уповноважували позивача ОСОБА_1 подавати до кредитора ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» вищезазначену заяву від 14.07.2021 року про реструктуризацію вищезазначеної заборгованості (копія т.с. 1 а.с. 29-33) чи вищезазначений позов у цій справі.

Разом із тим, суд першої інстанції правильно встановив, що у цій справі відсутні правові підстави для задоволення вищезазначеного позову позивача ОСОБА_1 про зобов`язання ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» провести обов`язкову реструктуризацію вищезазначеної заборгованості за кредитним договором № 25/1-242-К/Р від 17.04.2006 року (але вже з урахуванням встановленої апеляційним судом у цій справі обставини, а саме: в частині отриманої спадщини - 1/3 частини цієї заборгованості).

Також, суд першої інстанції правильно встановив, що відповідно до наданої ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» довідки вих. №732475/1 від 01.01.2014 року заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором №25/1-242-К/Р від 17.04.2006 року станом на 01.01.2014 року становить 7602,52 доларів США, що за курсом НБУ становить 60766,96 грн. (т.с. 1 а.с. 147).

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем ОСОБА_1 не надано у цій справі належних, допустимих доказів на підтвердження того, що в силу приписів Закону №1381-IX він має право саме в такий спосіб шляхом подачі позову у цій справі на проведення реструктуризації кредитних зобов`язань (але вже з урахуванням встановленої апеляційним судом у цій справі обставини, а саме: в частині отриманої спадщини - 1/3 частини цієї заборгованості), після померлого ОСОБА_3 , враховуючи наявність у позичальника ОСОБА_3 на 01.01.2014 року вже простроченої заборгованості за кредитним договором №25/1-242-К/Р від 17.04.2006 року, оскільки остання вже була достроково стягнута з позичальника ОСОБА_3 за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 березня 2012 року у справі ЄУН 2-4491/11 (копія рішення т.с. 1 а.с. 38-39), яке набрало законної сили та підлягає примусовому виконанню, та строк для сплати якої спливав не після 01.01.2014 року, а 23.03.2013 року (п. 1.2.2 вищезазначеного кредитного договору (т.с. 1 а.с. 21) та, відповідно, свідчить про наявність станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник ОСОБА_3 зобов`язаний був сплатити не пізніше 1 січня 2014 року.

Решта обставин, на яких наполягав позивач ОСОБА_1 в обґрунтування свого позову у цій справі вже носять вже додатковий (похідний) характер.

Так,

предмет іпотеки квартири за договором іпотеки це квартира АДРЕСА_2 (п.1.4.2 договору іпотеки з АКІБ «УкрСиббанк» та позичальником ОСОБА_3 від 17.04.2006 року № 25/1-242-К/Р/З, копію якого було додано позивачем до його позову цій справі - т.с. 1 а.с. 48-53, який за доказами сторони позивача, наданими вперше лише в апеляційному суді та може бути прийнятий апеляційним судом до уваги на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги позивача як доказ, передбачений ст. 367 ч. 3 ЦПК України, начеб - то було змінено на інший предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_3 (копія договору іпотеки від 13.02.2009 року № 0/З відносно іпотеки цієї квартири в цілому т.с. 2 а.с. 55-57, хоча у матеріалах цієї справи наявний доказ позивача до позову, що померлому позичальнику на час подачі позову належить лише частина вказаної квартири, яка і перебуває в іпотеці у відповідача (інформація з Державного реєстру речових прав т.с. 1 а.с. 12) (як житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника ОСОБА_3 та позивача ОСОБА_1 , як одного із 3-х спадкоємців позичальника, або майнового поручителя за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна тощо),

могли досліджуватись судом у цій справі та отримувати відповідну оцінку лише за відсутності вищезазначеної встановленої судом заборгованості позичальника ОСОБА_3 за вищезазначеним рішенням суду станом на 01.01.2014 року, оскільки Закон №1381-IX вимагає наявність одночасно вищезазначених підстав для проведення відповідної реструктуризації заборгованості позичальника ОСОБА_3 .

Разом із тим, апеляційний суд вважає за доцільне роз`яснити учасникам цієї справи, що учасники цієї справи не позбавлені права у подальшому вирішувати питання реструктуризації вказаної заборгованості позичальника у будь-який спосіб у позасудовому порядку чи вже у відповідному виконавчому провадженні з приводу виконання вищезазначеного рішення суду 2012 року про стягнення вищезазначеної заборгованості за кредитним договором, але після заміни боржника (позичальника) ОСОБА_3 його всіма вищезазначеними правонаступниками тощо.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 слід задовольнити частково, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2023 року у цій справі слід змінити, виклавши мотивувальну частину останнього в редакції цієї постанови.

При цьому, апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції правильно, з додержанням вимог ст. 141 ЦПК України було вирішено питання про судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судом першої інстанції.

Також, в разі лише часткового задоволення апеляційної скарги позивача при вищевикладених обставинах, позивач не має права в порядку ст. 141 ч. ч. 1, 13 ЦПК України права на компенсацію за рахунок відповідача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 12, 81-82, 89, 367-368, 371 372, 374 - 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2023 року у цій справі змінити, виклавши мотивувальну частину останнього в редакції цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 01.11.2023 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.