Справа №367/4206/22 Головуючий в суді І інстанції Мерзлий Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(у порядку письмового провадження)

26 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Матвієнко Ю.О. та Гуля В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Виробничого кооперативу «Кооператив «Асфальтобетонщик» на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 23 червня 2023 року про повернення заяви у справі за заявою Виробничого кооперативу «Кооператив «Асфальтобетонщик» про скасування судового наказу у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2023 року ВК «Кооператив «Асфальтобетонщик» звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу від 19 жовтня 2022 року в справі № 367/4206/22, виданого Ірпінським міським судом Київської області про стягнення з ВК «Кооператив «Асфальтобетонщик» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з травня 2018 року по січень 2022 року в розмірі 221 600 грн.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23 червня 2023 року заяву повернуто заявнику без розгляду на підставі ч. 2 ст. 171 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ВК «Кооператив «Асфальтобетонщик» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує зокрема на те, що суд першої інстанції не врахував, що замість боржника копію наказу отримала невстановлена особа. Більш того, в графі підпис у поштовому повідомленні про вручення (форма №119), стоїть прізвище « ОСОБА_1 », тому вважає, що копію судового наказу та заяви про видачу судового наказу отримано стягувачем, а не боржником.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Ковальов В.М. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, як таку, що постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повертаючи без розгляду заяву про скасування судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що копія судового наказу була одержана належним представником боржника 01 листопада 2022 року, а тому подання заяви про скасування судового наказу у лютому 2023 року здійснено з пропуском строку, встановленого ст.170 ЦПК України, що є самостійною підставою для повернення заяви про скасування судового наказу без розгляду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, судовий наказ від 19 жовтня 2022 року отримано боржником 01 листопада 2022 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.14).

Також, в матеріалах справи міститься клопотання представника Виробничого кооперативу «Кооператив «Асфальтобетонщик» Омельченко О.В. від 14 листопада 2022 року про видачу нарочно копії судового наказу (а.с.15).

Крім цього, в матеріалах справи міститься заява представника Виробничого кооперативу «Кооператив «Асфальтобетонщик» Омельченко О.В. від 28 грудня 2022 року про видачу копії наказу та визнання його таким, що не набрав законної сили (а.с.19).

Відповідно до акту приватного виконавця від 01 грудня 2022 року, приватним виконавцем, помічником приватного виконавця, за участю двох свідків було здійснено виїзд до боржника та вручено представникам Виробничого кооперативу «Кооператив «Асфальтобетонщик» постанову про відкриття виконавчого провадження, яка містить всі реквізити і текст судового наказу від 19 жовтня 2022 року (а.с.55-56).

Згідно з ч.1 ст.169 ЦПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За приписами ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно постанови Верховного Суду від 25.10.2022 року у справі № 510/280/21 та постанови Верховного Суду від 28.01.2021 року у справі № 820/1400/17 - процесуальний документ, направлений на юридичну адресу сторони справи, яка зазначена в ЄДРПОУ, вважається належним чином врученим. Суд не наділений правом перевіряти повноваження представника, який отримує кореспонденцію.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а тому не може свідчити про неправомірність його дій.

Близькі за змістом правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11- 268заі18), постановах Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-6, а також від 23.06.2022 року у справі № 914/2265/20.

Верховний Суд у постанові від 03.05.2023 року по справі № 580/4989/23 зазначив, що загальний порядок фіксації та оформлення вручення рекомендованого поштового відправлення передбачає встановлення особи одержувача та зазначення на бланку повідомлення інформації (прізвища), яка дозволяє ідентифікувати особу отримувача. Тобто цей обов`язок покладено на оператора поштового зв`язку (постанова Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі № 911/2523/20).

У постанові Верховного Суду від 06.07.2023 року у справі № 910/15120/20 зазначено: у силу принципу диспозитивності на особу, що не вчинила вчасно відповідні процесуальні дії покладається ризик несприятливих наслідків такої бездіяльності. Юридична особа зобов`язана забезпечувати своєчасне отримання кореспонденції за адресою свого місцезнаходження, а наявність поважних підстав для не вчинення відповідних дій має доводитись учасником в загальному порядку. Створення при цьому судом штучних умов, які б надавали одній зі сторін спору більш сприятливі умови для реалізації її процесуальних прав, виходить за межі повноважень суду, передбачених законодавством, та є порушенням статей 6, 19 Конституції України та принципу змагальності сторін (статті 13 ГПК України).

Враховуючи встановлені обставини справи та вищевикладені правові норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рекомендований лист з судовим наказом отримано уповноваженим представником Виробничого кооперативу «Кооператив «Асфальтобетонщик» 01.11.2022 року, а відтак заява про скасування судового наказу від 01.02.2023 року подана з пропуском п`ятнадцятиденного строку, який визначений ч.1 ст.170 ЦПК України, поважних причин для поновлення цього строку заявник у заяві не навів і належних доказів на їх підтвердження не надав, а відтак висновок суду першої інстанції про залишення заяви про скасування судового наказу без розгляду є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги ВК «Кооператив «Асфальтобетонщик» не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції та зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції і власного тлумачення скаржником норм законодавства.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виробничого кооперативу «Кооператив «Асфальтобетонщик» залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 23 червня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді: