Справа №: 343/1818/23
Провадження №: 2/0343/500/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2023 року м. Долина
Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
судді Монташевич С. М.,
з участю: секретаря судового засідання Шикор Г. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 343/1818/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди,
за участю: позивача - ОСОБА_1 ,
Стислий виклад позицій сторін:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 348 гривень і 6950 доларів США, що в еквіваленті, відповідно до курсу НБУ (при курсі 36,70 грн за 1 долар) на сьогоднішній день, становить 255065 гривень, та 150000 гривень моральної шкоди, а також витрати по сплаті судового збору.
Свої вимоги мотивує тим, що 13.10.2022 Долинським районним судом Івано-Франківської області розглядалося кримінальне провадження № 343/1778/21 про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_2 , працюючи на посаді провідного економіста Долинського відділення ПАТ "Банк "Київська Русь" в період з 2014 по 2015 роки, виконуючи неналежним чином свої посадові обов`язки, зловживаючи довірою вкладників і працівників банку, з корисливим мотивом та метою, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки - робочого комп`ютера із встановленим на ньому програмно-технологічним комплексом "Банківська операційна система "ProFIXтм/BANK" з метою заволодіння грошовими коштами клієнтів банку, діючи умисно, в порушення вимог Закону України "Про банки і банківську діяльність", підробляв документи на переказ коштів та, користуючись довірою клієнтів і касира банку, яких ввів в оману, заволодів чужими грошовими коштами вкладників банку.
У висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи в рамках кримінального провадження № 747/21-28/985-1011/21-28 від 27.04.2021 вказано, що ОСОБА_1 завдано збитки на суму 348 гривень та 6950 доларів США.
Обвинувачений під час розгляду кримінального провадження частково відшкодував завдану йому шкоду в розмірі 700 доларів США.
Однак з моменту ухвалення вироку, ОСОБА_2 більше жодних коштів йому не повертав. Він звертався до нього із вимогою відшкодувати завдані йому збитки, проте така залишилась без задоволення.
Оскільки вина відповідача повністю встановлена вироком суду від 13.10.2022, останній зобов`язаний відшкодувати на його користь завдану шкоду в повному обсязі, яку він оцінює в розмірі 348 гривень та 6950 доларів США.
Крім того вказав, що неправомірними діями ОСОБА_2 йому завдано моральних страждань. Він чесно та спокійно працював вчителем музичної школи м. Долина. Більшу частину свого життя приділяв школі та навчанню молоді, аж допоки не вийшов у 1998 році на пенсію. Пізніше він почав займатися ремонтом годинників, завдяки чому мав додатковий дохід. Все своє життя зароблені кошти він відкладав, щоб забезпечити собі та дружині старість та мати змогу в майбутньому допомагати своїм дітям. У 2014 році він уклав депозитний договір. Кожного разу він поповнював рахунок і жодного разу не змінав кошти. У 2015 році він дізнався, що гроші з його рахунку зникли. З цього часу він шукав можливість їх повернути, регулярно відвідував банк, переживав сильне душевне хвилювання і тільки в 2021 році матеріали за вказаним фактом були внесені до ЄРДР. Протягом цього періоду, а це 6 років, він не міг емоційно-розумово сприйняти зникнення коштів, які він збирав протягом свого життя. На фоні цих переживань у 2017 році в нього відбулася дисцикуляторна енцефалопатія, яка в подальшому призвела до інсульту.
Коли за вищевказаним фактом було відкрите кримінальне провадження відповідач активно сприяв слідству, частково відшкодував йому завдану шкоду, однак після ухвалення вироку перестав виконувати свій обов`язок, що сильно повпливало на його здоров`я. Він змушений все частіше звертатися до медиків, приймати медикаментозне лікування, у нього знову почалися проблеми з гіпертонією. Розмір завданої шкоди оцінює в 150000 гривень і вважає, що навіть вказана сума не зможе покрити всіх понесених душевних і фізичних страждань, які він пережив з 2015 по 2023 роки.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Додатково пояснив, що з часу неправомірного заволодіння його грошовим коштами пройшло вже більше 8 років. З цього часу відповідач повернув йому тільки 700 доларів США. При цьому вказані кошти були йому повернуті ще до закінчення розгляду кримінального провадження. Після ухалення ж вироку ніяких грошей відповідач йому не повертав, на зв`язок не виходить, матеріальну шкоду не відшкодував, тому він заявив її до стягнення. Звернув увагу, що фактично значно більша сума пропала з його рахунку, однак, оскільки за висновком експертизи доведено, що ОСОБА_2 заволодів його коштами на суму 6950 доларів США, тому заявляє до стягнення з нього саме таку суму. Щодо завдання моральної шкоди додатково заначив, що після вчинення відносно нього кримінального правопорушення він пережив інсульт, не міг розмовляти, його ледь повернули до життя. Він був годинникарем, музикантом, але після інсульту втратив можливість продовжувати свою діяльність у рамках вказаних професій. На даний час йому важко розмовляти, тому передати все пережите не має можливості, але просив врахувати його вік, незадовільний стан здоров`я, який стався саме через сильне душевне хвилювання у зв`язку з викраденням всіх коштів, які він накопичував все своє життя, ставлення до цього відповідача, який бачачи його стан, необхідність у ліках, не повертає викрадених ним грошей, уникає розмов та зустрічей з ним, а також тривалість слідства, розгляду кримінального провадження, а відповідно і час затрачаний ним для з`ясування де ділися його збереження та їх повернення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, шляхом надсилання рекомендованих поштових відправлень (а.с. 59, 70, 74) за місцем реєстрації (а.с. 57), які отримано, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 62, 71). Відзиву на позов та будь-яких заяв та клопотань суду не подавав.
Спір між сторонами не вирішений.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії суду:
ухвалою суду від 31 липня 2023 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розглядати справу в порядку цивільного судочинства за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвалою суду від 29 серпня 2023 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду.
Відповідач відзиву, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача та будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань суду не подавав.
Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідач у встановленому законом порядку повідомлявся про місце, день і час судового засідання, клопотань про відкладення судового засідання чи відзиву на позов не подавав, позивач не заперечив проти заочного розгляду справи, суд вважає за доцільне здійснити судовий розгляд за відсутності відповідача та ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів справи, про що постановив протокольну ухвалу від 26 вересня 2023 року, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Після постановлення вищевказаної ухвали в судовому засіданні оголошено перерву для витребування матеріалів кримінального провадження № 343/1778/21 для їх огляду в судовому засіданні.
В судовому засіданні 09.10.2023 оглянуто матеріали кримінального провадження № 343/1778/21.
Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин:
вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13.10.2022, який набрав законної сили 15.11.2022, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування основного призначеного судом покарання з іспитовим строком 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України (а.с. 6-38).

Як встановлено з оглянутих в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження № 343/1778/21, а саме з висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи № 747/21-28/985-1011/21-28 від 27.04.2021, внаслідок здійснення незаконних дій (операцій) працівниками банківського відділення - зняття грошових коштів з депозитних та поточних рахунків вкладників за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, клієнту (вкладнику) Долинського відділення Івано-Франківського регіону ПАТ "Банк "Київська Русь" ОСОБА_1 нанесено збитки в розмірі 348 гривень та 6950 доларів США. Зі змісту вказаного висновку вбачається, що предметом дослідження у тому числі були заяви ОСОБА_1 на переказ та на видачу готівки, виписки з особових рахунків, які з врахуванням висновків судових почеркознавчих експертиз, руху коштів по особистих рахунках, укладених депозитних договорів (оригінали яких наявні в матеріалах кримінального провадження № 343/1778/21) та матеріалів кримінального провадження, дали змогу експерту дійти висновку про суму завданої матеріальної шкоди (збитків) ОСОБА_1 (а.с. 78-83).

Згідно з долученими позивачем до матеріалів справи розписками (а.с. 39, 40), оригінали яких містяться у матеріалах кримінального провадження № 343/1778/21, відповідач відшкодував позивачу 21.12.2021 та 14.06.2022 відповідно 500 та 200 доларів США.

ОСОБА_1 скеровував ОСОБА_2 лист, в якому просив повернути йому решту суми завданого збитку, який направив рекомендованим відправленням (а.с. 41, 41), однак, як вказав позивач, його вимога залишилась без задоволення.

Як вказав позивач, він зберігав свої грошові вклади на рахунках ПАТ "Банк "Київська Русь" у доларах, уклавши відповідні договори з банком про банківський вклад в іноземній валюті (а.с. 84-87).

Таким чином, між сторонами виник спір щодо завдання позивачу майнової та моральної шкоди неправомірними діями відповідача.

Оцінка суду:

вислухавши позивача, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, оглянувши матеріали кримінального провадження 343/1778/21, 1-кп/0343/146/21 про обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 1, 2 ст. 200, ч. 190 КК України, у п`яти томах, в яких містяться оригінали вищеописаних документів, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

В силу положень ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вищеописаним вироком суду, який набрав законної сили, встановлено, що внаслідок злочинних дій відповідача позивачу було завдано матеріальні збитки.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами даної справи й оглянутими матеріалами кримінального провадження, розмір завданої ОСОБА_2 матеріальної шкоди ОСОБА_1 становить 348 гривень та 6950 доларів США, який останній заявляє до стягнення з відповідача на його користь.

При цьому суд звертає увагу на те, що ОСОБА_2 під час розгляду кримінального провадження було добровільно сплачено ОСОБА_1 700 доларів США. Цивільний позов останній до обвинуваченого не заявляв. Як вказав позивач, з часу ухвалення вироку, будь-яких інших грошових коштів він від відповідача не отримував, хоча звертався до нього з вимогою про повернення таких, доказів протилежного під час розгляду даної справи не здобуто, відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог в частині завдання позивачу матеріальної шкоди внаслідок злочинних дій відповідача знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, а відтак наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача завданої матеріальної шкоди. Проте до стягнення підлягає матеріальна шкода в розмірі 348 гривень та 6250 доларів США, оскільки 700 доларів США із підтердженої суми у валюті в розмірі 6950 доларів США відповідач позивачу відшкодував, що останній підтвердив в судовому засіданні. При цьому суд звертає увагу на те, що позивач, прохаючи стягнути матеріальну шкоду в доларах США, зазначає її в еквіваленті, що відповідно до курсу НБУ, становить 255065 гривень, однак як вказала Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 у справі № 14-134цс18, у разі визначення зобов`язання в іноземній валюті суд не вправі змінювати грошовий еквівалент зобов`язання і в резолютивній частині рішення має зазначити розмір і вид іноземної валюти, що підлягає стягненню. Гривневий еквівалент іноземної валюти, що підлягає стягненню, визначається за офіційним курсом НБУ на момент виконання грошового зобов`язання, яким є дата зарахування коштів на рахунок стягувача або видачі йому готівки. У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. З урахуванням вищевказаного та зважаючи на те, що позивачем було укладено депозитні договора в іноземній валюті, з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 348 гривень та 6250 доларів США, а позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині стягнення майнової шкоди задовольнити частково.

В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 150 000 гривень суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з положеннями ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як роз`яснено в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у принижені честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

В п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Як встановлено вище, відповідач ОСОБА_2 вчинив відносно позивача ОСОБА_1 неправомірні дії, у чому вина першого повністю доведена, що підтверджується вироком суду від 13.10.2022.

Як вказав позивач, внаслідок неправомірних дій відповідача, він зазнав моральних страждань, які полягають в переживаннях внаслідок вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, що спричинило душевні хвилювання за фінансове благополуччя сім`ї, його здоров`я похитнулося та виразилось у перенесенні в 2017 році дисцикуляторної енцефалопатії (а.с. 43), яка призвела до інсульту, погіршення зору (а.с. 63-65), що призвело до необхідності прикладення значних зусиль для його відновлення та стало причиною втрати професійних якостей як музиканта, так і годинникаря.

Враховуючи те, що факт заподіяння неправомірними діями відповідача моральної шкоди позивачу знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, зважаючи на характер вчиненого кримінального правопорушення, глибину й тривалість завданих ОСОБА_1 душевних страждань, значне погіршення його стану здоров`я, ставлення до цього відповідача, який тривалий час не повертає кошти, якими неправомірно заволодів, розуміючи потребу у них позивача, суд, визначаючи розмір шкоди, крім вищевказаного, керується також принципами рівності, поміркованості, виваженості, розумності, справедливості, та, визнаючи, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення, вважає за доцільне визначити розмір моральної шкоди, завданої позивачу, в сумі 100 000 гривень, а вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Даний розмір відшкодування завданої злочином моральної шкоди, на думку суду, враховує всі обставини, досліджені в судовому засіданні та відповідає вимогам розумності і справедливості та є співмірним і доцільним у даному провадженні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди слід задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 348 гривень та 6250 доларів США, а також 100 000 гривень моральної шкоди.

Розподіл судових витрат:

відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовна вимога позивача в частині стягнення матеріальної шкоди задоволена частково, а в силу вимог п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він був звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у вказаній частині в сумі 2286,25 гривень, розмір якого визначено пропорційно до задоволених позовних вимог та з врахуванням курсу долара США на час ухвалення рішення суду (а.с. 88).

Щодо заявленої вимоги в частині стягнення моральної шкоди, то за таку позивачем сплачено 1500 гривень судового збору, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 53), тому, оскільки вона задоволена частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1000 гривень сплаченого судового збору, що є пропорційним до задоволеної позовної вимоги про стягнення моральної шкоди.

На підставі викладеного, ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1177, 1192 ЦК України, ст. 128 КПК України, керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 282, 289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 348 (триста сорок вісім) гривень та 6250 (шість тисяч двісті п`ятдесят)доларів США, 100 000 (сто тисяч) гривень моральної шкоди, а також 1000 (одну тисячу) гривень сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2286 (дві тисячі двісті вісімдесят шість) гривень 25 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований у АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний зміст рішення буде складено до 19 жовтня 2023 року.

Суддя Долинського районного суду С.М. Монташевич

Повний зміст рішення складено 19 жовтня 2023 року.