Справа № 2-8901/10
Провадження № 4-с/161/65/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Гриня О. М.,

за участю секретаря судового засідання Жежерун Д. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо скасування арешту майна

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд зі скаргою на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо скасування арешту майна.

Скаргу обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області № 2-8901/10 від 27 березня 2012 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» боргу за кредитним договором у розмірі 303 356,89 гривень, а також 850 гривень судового збору, 60 гривень витрат за інформаційно-технічне забезпечення. При відкритті вказаного виконавчого провадження державним виконавцем постановою від 03 травня 2012 року на її майно було накладено арешт: реєстраційний номер обтяження 12456780, а також постановою державного виконавця від 21 грудня 2015 року, реєстраційний номер обтяження 12672514.

Постановою державного виконавця Ніколайчука Т. В. від 27 червня 2017 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідь на письмове звернення, листом від 23 серпня 2023 року ВДВС у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скаржника проінформовано, що виконавчі провадження відносно неї закінчені у зв`язку з поверненням виконавчих документів стягувачу, підстав для зняття арешту з майна боржника органом ДВС законодавством не передбачено, а тому скаржнику рекомендовано звернутись до суду.

Скаржник вказує, що наявність упродовж тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

На підставі наведеного скаржник просить визнати дії ВДВС у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо відмови у скасуванні арешту неправомірними, скасувати арешт майна ОСОБА_1 , накладений державним виконавцем Першого ВДВС у місті Луцьку Шевчук О. Ю. (номер запису обтяження - 12456780), а також накладений постановою державного виконавця Першого ВДВС у місті Луцьку Ніколайчуком Т. В. (номер запису обтяження - 12672514).

Ухвалою судді від 05 вересня 2023 року прийнято до розгляду скаргу та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, заявою від 10 жовтня 2023 року просить розгляд скарги здійснювати без її участі, вимоги скарги підтримує та просить її задовольнити.

Представник оскаржуваної особи Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник стягувача ПАТ КБ «Надра» в судове засідання не з`явився, хоча належним повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Суд установив, що майно скаржника ОСОБА_1 перебуває під обтяженням, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Зокрема, за ОСОБА_1 зареєстровано обтяження:

-номер запису обтяження 12672514 (спеціальний розділ), дата та час державної реєстрації 22 грудня 2015 року о 13:47:16, вид обтяження арешт нерухомого майна, підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 49382158 від 21 грудня 2015 року, видавник: Перший відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції;

-номер запису обтяження 12456780, дата та час державної реєстрації 03 травня 2012 року о 11:01:20, тип обтяження арешт нерухомого майна, підстава обтяження постанова про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження, 32409557 від 03 травня 2012 року, Перший відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, державний виконавець Шевчук О. Ю.

Установлено, що на виконанні Першого ВДВС Луцького МУЮ перебувало виконавче провадження № 49382158 та виконавче провадження № 32409557, в яких боржником є ОСОБА_1 .

Щодо виконавчого провадження № 49382158 встановлено, що вказане виконавче провадження перебувало на примусовому виконанні Першого ВДВС Луцького МУЮ та стосувалось виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 березня 2012 року № 2-8901/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором в сумі 303 356,09 гривень.

Постановою державного виконавця Першого ВДВС Луцького МУЮ (ВП № 49382158) від 21 грудня 2015 року на майно боржника ОСОБА_1 накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. В подальшому постановою державного виконавця Першого ВДВС Луцького МУЮ Ніколайчука Т. В. від 28 березня 2016 року виконавчий документ повернуто стягувачу, в зв`язку з чим виконавче провадження закінчене.

В провадженні Першого ВДВС Луцького МУЮ також перебувало виконавче провадження № 32409557 з примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області № 2-8901/10 від 27 березня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості в розмірі 304 266,09 гривень. Вказане виконавче провадження 29 грудня 2014 року повернуте стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

На підтвердження відсутності матеріальних вимог стягувача ПАТ КБ «Надра» скаржник надає копію рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 липня 2018 року, яким ухвалено визнати недійсним договір поруки № 6 М/2008/980-МК/819/1 від 05 червня 2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра».

У відповідь на письмове звернення, листом від 23 серпня 2023 року ВДВС у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скаржника ОСОБА_1 проінформовано, що виконавчі провадження відносно неї закінчені у зв`язку з поверненням виконавчих документів стягувачу, підставою для зняття арешту з майна боржника в такому випадку може бути лише рішення суду (а. с. 7).

Крім того, ВДВС у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомляє, що інших відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 немає.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-ХІV в редакції, чинній на час вчинення виконавчих дій.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 30 Закону № 606-XIV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 48 цього Закону.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 47 Закону № 606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Схожі за змістом положення містились у редакціях Закону України «Про виконавче провадження», чинних на час накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до положень частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент звернення заявника до суду із цією скаргою) підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19).

Згідно з частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене права заявника).

Отже, оскільки на виконанні органів ДВС відсутні виконавчі провадження, в яких боржником є ОСОБА_1 , в матеріалах справи відсутні відомості про наявність майнових претензій стягувача ПАТ «КБ «Надра» до боржника ОСОБА_1 , то наявні підстави для зняття арешту, накладеного на все майно скаржника, оскільки надалі у застосуванні арешту відсутня необхідність.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення скарги в повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.257, 447, 450, 451 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт майна ОСОБА_1 , а саме:

-номер запису обтяження 12672514 (спеціальний розділ), дата та час державної реєстрації 22 грудня 2015 року о 13:47:16, вид обтяження арешт нерухомого майна, підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 49382158 від 21 грудня 2015 року, видавник: Перший відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції;

-номер запису обтяження 12456780, дата та час державної реєстрації 03 травня 2012 року о 11:01:20, тип обтяження арешт нерухомого майна, підстава обтяження постанова про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження, 32409557 від 03 травня 2012 року, Перший відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, державний виконавець Шевчук О. Ю.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повної ухвали суду 16 жовтня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області О.М. Гринь