УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/9274/23

Провадження №: 4-с/755/102/23

"03" жовтня 2023 р. м.Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Коваленко І.В.,

при секретарі судових засідань - Назаровій І.В.,

за участю:

представник заявника - адвокат Максимчук С.П.,

інші сторони до судового засідання не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, державний виконавець: Мар`їнський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,-

в с т а н о в и в:

03 жовтня 2023 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» надійшла скарга представника заявника Максимчука Сергія Павловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на дії/бездіяльність органу примусового виконання, державний виконавець: Мар`їнський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Представник заявника Максимчук Сергій Павлович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , просив суд:

1. Поновити ОСОБА_1 строк на подання скарги на постанову начальника Мар`їнського ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стружко О.А. від 24.04.2023 року про накладення арешту на грошові кошти боржника.

2.Скасувати Постанову начальника Мар`їнського ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стружко О.А. від 24.04.2023 року про накладення арешту на грошові кошти боржника в частині накладення арешту на кошти, що надходять як цільові (пенсійні) виплати на картковий рахунок НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за договором SAMDNWFC1 від 14.08.2018 року., відкритий на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт НОМЕР_4 , виданий Мар`їнським РВ УМВС 12.03.1998 року.

Скаргу обґрунтовано тим, що у травні 2023 року скаржнику через електронний додаток «Приват 24» стало відомо про накладення межах виконавчого провадження НОМЕР_5 арешту на його банківський рахунок, на який надходять пенсійні виплати. 19.05.2023 року на запит представника скаржника - адвоката Максимчука С.П., на електронну адресу, надійшла відповідь Мар`їнського ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції представника скаржника ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з постановою про відкриття виконавчого провадження. Отримавши доступ до автоматизованої системи виконавчих проваджень, 19.05.2023 року скаржник дізнався про наявність постанови начальника Мар`їнського ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стружко О.А. від 24.04.2023 року про арешт коштів боржника. Представник скаржника 27.05.2023 року подав скаргу до Дніпровського районного суду м. Києва, шляхом подання через "Електронний суд". Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31.05.2023 року у справі №755/7027/23 скаргу було повернуто, яку представником скаржника було отримано 02.06.2023. 02.06.2023 року представник скаржника повторно подав скаргу з усуненням причин її повернення. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.06.2023 року у справі № 755/7369/23 скаргу було повернуто стягувачу. За таких обставин представник скаржника вважав, що строк на подання скарги пропущений з поважних причин та вважав за можливим на його поновлення.

Щодо незаконності постанови ВП НОМЕР_5 начальника Мар`їнського ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стружко О.А. від 24.04.2023 року про арешт коштів боржника в частині арешту рахунку, на який надходять пенсійні виплати, представник скаржника зазначав наступне. З оскаржуваної постанови вбачається, що відділом ДВС накладено арешт на всі грошові кошти, які містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, що належать боржнику. На підставі вказаної Постанови КБ «ПриватБанк» блокує всі грошові кошти на всіх наявних рахунках в даному банку, які відкриті на ім`я ОСОБА_1 , у тому числі й кошти банківського рахунку № НОМЕР_2 , на який надходить пенсія. Відповідно до виданої АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» довідки № ODG34PSJH86UQUTG від 22.05.2023 року, ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , загальногромадянський паспорт НОМЕР_4 , виданий Мар`їнським РВ УМВС 12.03.1998 станом на 22.05.2023 має в АТ КБ «ПриватБанк» картку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), на яку отримує пенсійні виплати. Також, на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ). Відповідно до банківських виписок: № FSIKVJD1GHIT20JS від 22.05.2023 року за період з 01.01.2023 по 22.05.2023 року та № AU9JP9A4KO3SH3PA від 22.05.2023 року за період 01.01.2022 року по 31.12.2022 року скаржник отримує виключно пенсію на картку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на підставі укладеного з банком договору SAMDNWFC1 від 14.08.2018 року. Буд-яких інших зарахувань, окрім пенсії, на зазначений рахунок скаржник не отримує. Відтак, арешт 100 відсотків пенсійних коштів скаржника позбавляє його джерел до існування та порушує його право на соціальний захист. Згідно інформації АСВП, начальником Мар`їнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Стружко О.А. 22.02.2017 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка разом із супровідним листом від 22.02.2017 року скерована на адресу УПФУ в Мар`їнському районі. Відповідно до Постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, №1404-VIII не дозволяють здійснення стягнення з пенсійних виплат сум у розмірі, що перевищують 20%. Отже, на думку представника скаржник, постанова начальника Мар`їнського ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стружко О.А. від 24.04.2023 року про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , в межах загальної суми стягнення 422292,34 грн., підлягає скасуванню в частині накладення арешту на кошти, що надходять як цільові з Пенсійного фонду на картковий рахунок НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за договором SAMDNWFC1 від 14.08.2018 року.

05.07.2023 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, державний виконавець: Мар`їнський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» залишено без руху.

07.07.2023 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 поновлено строк на звернення зі скаргою на дії державного виконавця. Скаргу ОСОБА_1 прийнято до розгляду. Призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 17 липня 2023 року.

Зобов`язано Мар`їнський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) надати суду належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження ВП№ 43701702 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду міста Києва №755/7965/2014. Роз`яснити, що у разі неподання даних документів суд розглядатиме скаргу за наявними у справі доказами.

12.07.2023 року через систему «Електронний суд» від начальника Мар`їнського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Стружко Олени Анатоліївни надійшов «відзив на позовну заяву», в якому остання висловила свої заперечення проти задоволення скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, з посиланням на відповідні докази та норми права. Зазначала, що виконавчий лист від 11.04.2014 року, виданий Дніпровським районним судом м. Києва у справі 755/7965/2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 383657,58 грн., надійшов на виконання до відділу державної виконавчої служби 16.06.2014 року. Цього ж дня державним виконавцем відділу Грачіковим М.О., на виконанні якого перебувало виконавче провадження, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (з Ідентифікатором доступу і адресою для ознайомлення онлайн), копії якої надіслані сторонам виконавчого провадження за зазначеними у виконавчому документі адресами. У постанові про відкриття виконавчого провадження боржнику надано строк для самостійного виконання рішення до 23.06.2014, згідно положень ч.2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції 21.04.1999 року. У зв`язку з тим, що виконавчий документ знаходиться на виконання довгий час наразі неможливо встановити обставини отримання чи неотримання сторонами постанов про відкриття виконавчого провадження. Рішення ОСОБА_1 не виконано, документів, що підтверджують факт самостійного виконання рішення або скасування рішення, як такого, що не підлягає виконанню не надано. 24.06.2014 року державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення та винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 38365,76 грн. У зв`язку з початком активних бойових дій та проведенням АТО на території міста Мар`їнка у липні 2014 року працівникам відділу державної виконавчої служби було припинено доступ до Єдиного реєстру виконавчих проваджень-ЄДРВП (діяв до 2016 року). Примусове виконання виконавчого документа не здійснювалося. Відновлення доступу державних виконавців до ЄДРВП відбулося у вересні 2016 року. 25.01.2017 державним виконавцем здійснено запити в Автоматизованій системі виконавчого провадження (далі АСВП, діє з 2017 року) про встановлення джерел доходів боржника, про що отримано відповідь, що ОСОБА_1 отримує пенсію в Мар`їнському управлінні Пенсійного фонду у Донецькій області. 22.02.2017 року начальником відділу (в рамках надання методичної допомоги державному виконавцю після відновлення роботи відділу) сформовано та передано на відправку до Мар`їнського управління Пенсійного фонду у Донецькій області постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. В подальшому контроль за виконанням постанови органом Пенсійного фонду України повинен був здійснюватися державним виконавцем Грачіковим М.О. (звільнений 31.12.2021 року). У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та запровадженням воєнного стану з 24.02.2022 працівники відділу знаходилися в простої, а пізніше евакуювалися до більш безпечних областей та продовжили здійснювати свої функціональні обов`язки дистанційно. Станом на 24.04.2023 року перевіркою матеріалів виконавчого провадження в АСВП встановлено, що утримання з пенсії ОСОБА_1 певний час не здійснювалося, в розділі «кошти» відсутня інформація про надходження коштів виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Крім того, в постанові про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22.02.2017 року зазначені реквізити для зарахування стягнутих коштів на користь АТ «Укрсоцбанк», які були в розпорядженні державного виконавця на дату формування постанови. Враховуючи той факт, що ПАТ «Укрсоцбанк» реорганізовано шляхом злиття з АТ «Альфа Банк» та зміною розрахункових рахунків Управління Пенсійного фонду жодного разу не надіслано запит, про надання актуальних рахунків для перерахування коштів. На підставі цих фактів, зроблено висновок про те, що органом Пенсійного фонду отримано до виконання постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22.02.2017 року, а державним виконавцем Грачіковим М.О. не здійснювався контроль за утриманням та не вживалися додаткові заходи примусового виконання. Бездіяльність державного виконавця Грачікова М.О. призвела до невиконання рішення суду. Законом України Про внесення зміни до розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" 15 березня 2022 року № 2129-IX було припинено звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації), у зв`язку з цим не можливо було повторно прийняти рішення про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_1 .

З метою повного та своєчасного виконання рішення 24.04.2023 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми заборгованості у розмірі 422292,34 грн. з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження (а не на всі кошти на рахунках, як зазначається у скарзі ОСОБА_1 ), на підставі статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» якою було постановлено: «Накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 422292,34 грн.» Постанови направлені до банків-учасників електронного обміну в АСВП шляхом накладення КЕП. Згідно відповіді АСВП за наявності відкритих рахунків арешт накладено в АТ КБ «Приват Банк» та АТ «Ощадбанк». Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. Копії постанови про накладення арешту на кошти ОСОБА_1 сторонам виконавчого провадження, як того вимагає ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», не надсилались через умови правового режиму воєнного стану, введеного у країні з 24.02.2022 року, та внаслідок руйнування будівлі відділення Укрпошти за місцем проживання боржника, а саме - у м. Мар`їнка Покровського району Донецької області. Так, під час відправлення листів працівником відділу ДВС у відділені Укрпошти 49011 м. Дніпро оператором перевіряється територія отримувача листа і, у разі неможливої доставки лист повертається працівнику відділу. Відмітка про повернення не ставиться. Працівники відділу працюють дистанційно, відправлення поштової кореспонденції здійснюється за наявності актуальної діючої поштової адреси за власні кошти. На думку представника відділу виконавчої служби, з викладеної у скарзі інформації: «відповідно до довідки № ODG34PSJH86UQUTG від 22.05.2023 року виданої АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , загальногромадянський паспорт НОМЕР_4 , виданий Мар`їнським РВ УМВС 12.03.1998 станом на 22.05.2023 має в АТ КБ «ПриватБанк» картку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), на яку отримує пенсійні виплати. Також, на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ)» вбачається, що на зазначений рахунок ОСОБА_1 може отримувати інші надходження відмінні від пенсії, соціальних виплат тощо. Державний виконавець не може відокремити надходження за їх призначенням та застосувати арешт лише відносно коштів, що надійдуть від платників відмінних від органів Пенсійного фонду тощо. Якщо здійснити моніторинг відкриття громадянами України рахунків в установах банків, то переважну кількість складають поточні рахунки для отримання заробітної плати та соціальних виплат, меншу кількість складають депозитні рахунки. Згідно з умовами договору, що укладається при відкритті депозитного рахунку, заборонено його дострокове розірвання навіть у разі примусового списання коштів за рішенням суду або інших органів (посадових осіб). Таким чином, більшість боржників, мотивуючи зняття арешту з коштів на рахунках, на які надходять заробітна плата та будь-які соціальні виплати, єдиним джерелом доходів, намагаються уникнути виконання рішення суду (інших органів посадових осіб). При цьому, жоден боржник не намагається запропонувати альтернативне виконання ним рішення і не здійснює жодних дій направлених на добровільне виконання рішення. Таким чином, не зважаючи на те, що відповідно до статті 129-1 Конституції України, частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для виконання, а Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено виконання рішення «в розстрочку» після задоволення скарг боржників на дії державних виконавців щодо накладення арешту на кошти на рахунках та зняття арешту з цих коштів, рішення залишаються не виконуваними.

Також зазначає, що відповідно до пункту 10-2 Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» із змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану» від 11.04.2023 № 3048-IX, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX: 1) фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється.

06.07.2023 року на адресу відділу надійшла заява ОСОБА_1 про визначення рахунку для здійснення видаткових операцій, зареєстрована за вх.№ 1344. Цього ж дня, державним виконавцем винесена Загальна постанова про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій та 08.07.2023 рекомендованим листом 555) направлена на адресу АТ КБ «Приват Банк». Таким чином, після опрацювання банком зазначеної постанови ОСОБА_1 зможе здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року (на сьогоднішній день 13400 грн.), а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту. За змістом статті 451 ЦПК України обов`язковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав заявника. Посилаючись на викладені обставини, на позиції Верховного суду, викладені у постановах від 03.02.2021 року в рамках справи №756/1927/16-ц та від 01.09.2021 року в рамках справи №711/4732/16-ц, представник відділу виконавчої служби просив скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Представник заявника - адвокат Максимчук С.П. у судовому засіданні вимоги скарги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у самій скарзі. Представник заявника просив звернути увагу на правові висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 20.04.2022 року у цивільній справі №756/8815/20 з аналогічних правовідносин.

Заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» у судове засідання не з`явилась, про день, місце та час розгляду скарги повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Заінтересована особа: Мар`їнський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції просив розглядати скаргу у відсутність їхнього представника.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, тому суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності представника стягувача Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» та представника Мар`їнського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Вислухавши пояснення представника заявника - адвоката Максимчука С.П., дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, на примусовому виконанні Мар`їнського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження ВП НОМЕР_5, відкрите 16.06.2014 року постановою держаного виконавця Грачікова М.О. з примусового виконання виконавчого листа № 755/7965/2014, виданого 11.04.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 383657,58 грн., надійшов на виконання до відділу державної виконавчої служби 16.06.2014 року.

У зв`язку з початком активних бойових дій та проведенням АТО на території міста Мар`їнка у липні 2014 року працівникам відділу державної виконавчої служби було припинено доступ до Єдиного реєстру виконавчих проваджень-ЄДРВП. Примусове виконання виконавчого документа не здійснювалося. Відновлення доступу державних виконавців до ЄДРВП відбулося у вересні 2016 року.

25.01.2017 державним виконавцем здійснено запити в Автоматизованій системі виконавчого провадження, яка почала діяти з 2017 року, про встановлення джерел доходів боржника, про що отримано відповідь, що ОСОБА_1 отримує пенсію в Мар`їнському управлінні Пенсійного фонду у Донецькій області.

22.02.2017 року начальником Мар`їнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Стружко О.А. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку передано до Мар`їнського управління Пенсійного фонду у Донецькій області.

В подальшому контроль за виконанням постанови органом Пенсійного фонду України повинен був здійснюватися державним виконавцем Грачіковим М.О., який 31.12.2021 року був звільнений.

З 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та запровадженням воєнного стану, працівники відділу знаходилися у простої, а пізніше евакуювалися до більш безпечних областей та продовжили здійснювати свої функціональні обов`язки дистанційно.

Згідно пояснень начальника Мар`їнського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, станом на 24.04.2023 року перевіркою матеріалів виконавчого провадження в АСВП встановлено, що утримання з пенсії ОСОБА_1 певний час не здійснювалося, в розділі «кошти» відсутня інформація про надходження коштів виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Бездіяльність державного виконавця Грачікова М.О. призвела до невиконання рішення суду.

Законом України Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» 15 березня 2022 року № 2129-IX було припинено звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

24.04.2023 року державним виконавцем, на підставі статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про арешт коштів боржника, якою: накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 422292,34 грн.

Постанови направлені до банків-учасників електронного обміну в АСВП шляхом накладення КЕП. Згідно відповіді АСВП за наявності відкритих рахунків арешт накладено в АТ КБ «Приват Банк» та АТ «Ощадбанк».

Копії постанови про накладення арешту на кошти ОСОБА_1 сторонам виконавчого провадження не надсилались через умови правового режиму воєнного стану, введеного у країні з 24.02.2022 року, та внаслідок руйнування будівлі відділення Укрпошти за місцем проживання боржника, а саме - у м. Мар`їнка Покровського району Донецької області.

Як убачається з довідки АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» № ODG34PSJH86UQUTG від 22.05.2023 року, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , загальногромадянський паспорт НОМЕР_4 , виданий Мар`їнським РВ УМВС 12.03.1998) станом на 22.05.2023 має в АТ КБ «ПриватБанк» картку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), на яку отримує пенсійні виплати. Також, на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ)». (а.с.15).

06.07.2023 року старшим державним виконавцем Мар`їнського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Курусь Наталею Ігорівною винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій.

Постанова мотивована тим, що відповідно до пункту 10-2 Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX: фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Реєстраційний номер виконавчого провадження: .07.2023 на адресу відділу надійшла заява боржника ОСОБА_1 про визначення поточного рахунку № НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк» для здійснення видаткових операцій.

08.07.2023 вказану постанову рекомендованим листом 555) направлено на адресу АТ КБ «Приват Банк».

У судовому засіданні представник заявника - адвокат Максимчук С.П. не заперечував проти того, що на даний час поточний рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк» визначений для здійснення видаткових операцій в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, однак вважав, що дані обставини не впливають на безпідставне накладення державним виконавцем арешту на поточний рахунок ОСОБА_1 , оскільки даний рахунок використовується останнім виключно для отримання пенсії, що порушує його право на соціальне забезпечення та належний рівень життя.

Відповідно до ч.1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно положення ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У свою чергу, відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Звертаючись до суду з даною скаргою, заявник, як на підставу для її задоволення, посилається на неправомірність дій державного виконавця щодо накладення арешту на кошти боржника, які містяться на банківському рахунку, оскільки даний рахунок використовується останнім виключно для отримання пенсії, яка є єдиним засобом для існування, що в свою чергу порушує його право на соціальне забезпечення та належний рівень життя, а тому вважає, що вказаними діями державного виконавця порушуються його права.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно зі статтею 3 Закону України від 02 червня 2016 року «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЗУ «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

Згідно положення ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Так, 16.06.2014 року з метою примусового виконання рішення суду державним виконавцем Грачіковим М.О. органу державної виконавчої служби Мар`їнського районного управління юстиції на підставі виконавчого листа № 755/7965/2014, виданого 11.04.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва за заявою стягувача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_5. Боржнику запропоновано добровільно виконати рішення суду в строк до 23.06.2014 року.

Згідно із ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Так, на підставі статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», 24.04.2023 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми заборгованості у розмірі 422292,34 грн. з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. В постанові про звернення стягнення на рахунки боржника державний виконавець визначив банківським установам порядок виконання зазначеної постанови, із застереженням щодо неможливості накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення, на які заборонено законом.

Згідно статті 68 Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Не підлягають арешту кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до абзацу 12 пункту 3 Інструкції про порядок відкриття та закриття рахунків користувачам надавачами платіжних послуг з обслуговування рахунків, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 162, поточний рахунок - рахунок (уключаючи рахунок із спеціальним режимом використання), що відкривається банком клієнту для зберігання коштів і виконання платіжних операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Законодавством України не передбачено відкриття рахунків зі спеціальним режимом для фізичних осіб.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу.

Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24 червня 2015 року у справі N 6-535цс15.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постановах Верховного Суду від 19.05.2020 р. у справі № 905/361/19 (провадження 12-28гс20), від 03 лютого 2021 року у справі № 756/1927/16-ц(провадження № 61-10611св20), від 24 лютого 2021 року у справі №756/1927/15 (провадження № 61-14725св20), від 02 серпня 2021 року у справі № 711/841/14-ц, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VІІІ повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Як убачається з довідки АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» № ODG34PSJH86UQUTG від 22.05.2023 року, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , загальногромадянський паспорт НОМЕР_4 , виданий Мар`їнським РВ УМВС 12.03.1998) станом на 22.05.2023 має в АТ КБ «ПриватБанк» картку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), на яку отримує пенсійні виплати. Також, на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ)». (а.с.15).

У вказаній довідці не зазначено, що вказаний рахунок є виключно для виплати пенсії, оскільки, як зазначено на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ).

З довідки вбачається, що картка/рахунок не свідчить про її віднесення до карток зі спеціальним чи обмеженим режимом використання.

Як вбачається зі змісту постанови про арешт коштів боржника, державний виконавець визначив банківським установам порядок її виконання, зазначивши про неможливість накладення арешту на коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які, заборонено законом. При цьому, АТКБ «Приватбанк», на яке нормами статті 52 Закону № 1404-VІІІ покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову державного виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку виконало. Зазначене свідчить про те, що банк не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Що стосується посилань представника скаржника про те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд повинен врахувати правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 20.04.2022 року у цивільній справі №756/8815/20, то суд не приймає їх до уваги, виходячи з наступного.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові, якою касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка Олексія Вікторовича залишила без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року - без змін, дійшла наступних висновків, зокрема:

«99. Так, судами встановлено, що 06 лютого 2019 року та 16 березня 2020 року на підставі постанов приватного виконавця звернуто стягнення на доходи боржника, які він отримує у ПАТ «Донецькоблгаз», шляхом здійснення відрахувань із доходів боржника у розмірі 20 % до повного погашення загальної суми боргу зі щомісячним звітом підприємства про здійснення цих відрахувань.

100. Постановою приватного виконавця у виконавчому провадженні накладено арешт на грошові кошти боржника, які знаходяться на рахунку в АТ «Ощадбанк», призначеного для виплати заробітної плати.

101. Відповідно до довідки ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» від 22 червня 2020 року № 07/04-1527 на підставі виконавчих проваджень із заробітної плати боржника щомісячно проводяться утримання на підставі виконавчих документів в розмірі 20 % заробітної плати і лише після проведення утримань на картковий рахунок боржника в АТ «Ощадбанк», перераховується заробітна плата.

102. Божник надав приватному виконавцю підтверджуючі документи про те, що арешт було накладено на кошти, які є його заробітною платою, яка розміщена на рахунку призначеному для зарахування заробітної плати, однак приватний виконавець в порушення пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII арешту з грошових коштів не зняв.

103. При цьому державний виконавець у касаційній скарзі не посилається і судами не було встановлено, що на підставі матеріалів виконавчого провадження та звітів, повідомлень банку про здійснені банківські операції за зазначеним боржником рахунком було перевірено та встановлено, що зазначені суми не є заробітною платою. Залишення арешту на кошти, які складають заробітну плату боржника, та звернення на них стягнення унеможливлює отримання боржником будь-яких коштів заробітної плати, як єдиного джерела та порушує його право на отримання винагороди за працю.»

Таким чином, приймаючи до уваги правові позиції, викладені Верховним Судом щодо вказаних правовідносин, судом встановлено, що відкритий боржником рахунок у АТКБ «Приватбанк», на який він отримує пенсійні виплати, не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, при цьому кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо) та набули статусу вкладу.

З установлених судом обставин вбачається, що рахунок № НОМЕР_2 не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо), та набули статусу вкладу.

Крім того, як зазначено в довідці банку на вказані рахунки може бути зарахована не тільки заробітна плата, а й всі інші виплати (перекази).

Окрім того, відповідно до пункту 10-2 Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» із змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану» від 11.04.2023 № 3048-IX, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX: 1) фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється. Для визначення такого поточного рахунку у банку фізична особа - боржник звертається до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який наклав арешт на кошти фізичної особи - боржника, із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій. Заява може бути подана в паперовій формі (нарочно або засобами поштового зв`язку) або в електронній формі з дотриманням вимог, встановлених Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». У заяві зазначаються номер поточного рахунку, який фізична особа - боржник просить визначити для здійснення видаткових операцій, та найменування банку, в якому відкрито такий рахунок. Фізична особа - боржник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві інформації.

ОСОБА_1 скористався таким правом та 06.07.2023 року звернувся до відділу державної виконавчої служби із заявою про визначення рахунку для здійснення видаткових операцій, зареєстрована за вх.№ 1344.

06.07.2023 року, державним виконавцем винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій та 08.07.2023 рекомендованим листом 555) направлено на адресу АТ КБ «Приват Банк».

Таким чином, ОСОБА_1 має право на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року (на сьогоднішній день 13400 грн.), а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту.

Оцінюючи доводи і аргументи учасників справи, а також надані учасниками справи докази, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», відповідно до якої хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "РуїзТорія проти Іспанії" (RuizToriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог та правомірність дій державного виконавця щодо відмови у знятті арешту з коштів боржника ОСОБА_1 .

Згідно абзаців першого та другого пункту 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, оскільки під час вчинення дій у виконавчому провадженні № 43701702, яке оскаржується, начальник Мар`їнського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стружко Олена Анатоліївна діяла у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та в межах своїх повноважень, тому суд вважає, що з боку державного виконавця права чи свободи заявника вказаними діями порушені не були, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, державний виконавець: Мар`їнський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 09.10.2023 року.

Суддя: І.В.Коваленко