Справа № 177/1311/23
Провадження № 2/177/596/23
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

16 жовтня 2023 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Березюк М. В.

за участі секретаря судового засідання Авдєєвої В.В., Ференц Я.З.

позивача ОСОБА_1

представника третьої особи Горбачової А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Лозуватської сільської ради в особі Служби у справах дітей Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

06.07.2023 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі в період з 21.09.2013 по 28.10.2019. Їх шлюб було розірвано за рішенням суду. В період шлюбу, у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 матір`ю якого є ОСОБА_2 . Після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , їх малолітній син ОСОБА_4 залишився проживати з матір`ю, а батько забирав його на вихідні до свого дому. Однак у цей період син часто скаржився на те, що мати кричить на нього, ображає та не піклується про нього та інших дітей від попереднього шлюбу. В березні 2021 позивач був змушений їхати вночі до сина, оскільки він повідомив, що в їх будинку мати розпиває алкогольні напої з невідомими людьми, вони сваряться між собою. З 18.03.2021 забравши сина на вихідні, він побачив, що дитина вся в синцях, тому з того часу, а саме з 18.03.2021 ОСОБА_4 проживає без реєстрації з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Матері не чиниться жодних перешкод у спілкування з сином, але до цього часу вона не проявляє ніякого бажання до піклування про сина та його утримання. Відповідач фактично зникла з життя сина, протягом останніх років взагалі не цікавиться станом його життя та здоров`я, не проявляє материнської уваги та піклування відносно нього, чим фактично ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

В ході судового засідання позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що син проживає з ним та його цивільною дружиною, її донькою. Житло в якому вони проживають, належить його цивільній дружині, але він у ньому зареєстрований та після вирішення питання щодо позбавлення відповідача батьківських прав, планує зареєструвати місце проживання сина ОСОБА_5 з собою. З сином має доброзичливі, довірливі стосунки, займається його вихованням, привчає до самостійного життя, передає свій життєвий досвід. Більше двох років дитина не бачила матір, оскільки вона зникла з його життя, дитину не відвідує та навіть не телефонує, хоча дитина має свій власний номер телефону, який відомий відповідачу. Він з`ясовував у сина, чи бажає він побачити маму, можливо бажає її розшукати, але дитина відповіла, що не бажає цього. Тому позивач вважав, що позбавлення матері батьківських прав відносно ОСОБА_5 , відповідатиме інтересам дитини.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлялася судом про дату, час та місце розгляду справи в порядку визначеному законом, за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 13, 25, 43, 55), але до суду не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не надала, заяви з процесуальних питань від відповідача не надходили.

Представник третьої особи служби у справах дітей Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області заяв по суті справи не надала, однак в ході судового засідання позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, вважаючи, що задоволення позову відповідатиме інтересам дитини. Пояснила, що відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків не лише відносно ОСОБА_5 , а й відносно інших своїх дітей, у зв`язку з чим старші діти та ОСОБА_5 були передані на проживання та вихованням своїм батькам - чоловікам ОСОБА_2 , які є їх законними представниками. Представник вказала, що поведінка матері відносно дітей неодноразово була предметом розгляду служби у справах дітей, з ОСОБА_2 прохолодилися профілактичні бесіди, але позитивних результатів це не мало, мати не змінювала відношення до виховання дітей. В період проживання з матір`ю ОСОБА_5 був занедбаною дитиною, часто залишався на сторонніх людей, його підгодовувала сусідка. З часу проживання дитини з батьком, дитина є доглянутою, розвинутою, їй забезпечені належні умови проживання.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Саксаганської районної у м. Кривий Ріг ради, до суду не з`явився, хоча третя особа повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи в порядку визначеному законом.

З урахуванням думки учасників провадження, суд вважав недоцільним опитування в судовому засіданні малолітнього ОСОБА_3 , оскільки як вказували учасники, вказане може травмувати дитину, враховуючи його вік.

Зі згоди позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника служби у справах дітей Лозуватської сільської ради, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності, виходячи з принципу забезпечення найкращих інтересів малолітньої дитини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в період часу з 21.09.2013 по 28.10.2019 сторони перебували у шлюбі, який за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 28.10.2029 розірвано. Рішення суду 20.12.2019 набрало законної сили ( а.с.9).

В період шлюбу, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син - ОСОБА_3 , батьками якого в свідоцтві про народження зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 10).

Дитина - ОСОБА_3 проживає з батьком, позивачем по справі, на протязі 2 років без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Актом від 28.06.2023, складеним майстром ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» за підписом сусідів позивача - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ( а.с.7). Вказаний акт також містить інформацію про те, що матір ОСОБА_3 - ОСОБА_2 за вказаною адресою, протягом 2 років, сина не відвідує.

Відповідно до довідки № 02.1-15/59 від 28.06.2023, виданої Криворізькою гімназією № 21 КМР ОСОБА_3 , 29.11.2014 року навчається у 3-Б класі Криворізької гімназії № 21 КМР і протягом періоду навчання мати не бере участі у вихованні сина, не відвідує батьківські збори, не цікавиться навчанням дитини та впродовж всього навчання жодного разу не відвідувала гімназію (а.с. 8).

Згідно висновку органу опіки та піклування Лозуватської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітнього сина - ОСОБА_3 , який затверджений рішенням №136 від 02.08.2023 Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно її сина - ОСОБА_3 , оскільки за період проживання в Лозуватській громаді ОСОБА_2 , як мама чотирьох дітей, зарекомендувала себе з негативної сторони, батьківські обов`язки не виконувала належним чином, не сприяла розвитку дітей та не приймала участі у їх вихованні, не допомагала фінансово. На зауваження комісії із захисту прав дітей остання не реагувала, у зв`язку із чим судом розглядалося питання про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно старшої доньки (а.с. 26, 27).

Відповідно до висновку Саксаганської районної у місті ради виконавчого комітету від 11.09.2023 за вих. №10/02.2.01-18-3995 при вирішенні питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 покладалися на розсуд суду. При цьому, у висновку зазначили, що під час перевірки умов проживання дитини було встановлено, що ОСОБА_4 з 18.03.2021 проживає разом із батьком, його співмешканкою - ОСОБА_9 та дитиною співмешканки - ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 . Дорослі приділяють велику увагу самореалізації дітей, залучають їх до участі у громадських, шкільних та позашкільних заходах, допомагають дітям розвинути їх інтереси. Рідна мати дитини - ОСОБА_2 не цікавиться життям сина, його навчанням та не бере участі у його вихованні, що вбачається із інформації з навчального закладу, який відвідує дитина, а також з інформації зі служби у справах дітей Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. ( а.с.44-45)

Свідок ОСОБА_11 , рідна сестра позивача по справі в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 є її племінником, а позивач рідним братом. Вони тісно спілкуються, вона часто проводить час з племінником, є його хрещеною мамою, а тому добре обізнана з тим, що останні роки дитина проживає з батьком, ОСОБА_5 забезпечений всім необхідним, батько приділяє увагу його вихованню, забезпечує побут, харчування, в їх сім`ї доброзичливі стосунки. Мати дитини нею не цікавиться, дитині не телефонує, фактично зникла з життя ОСОБА_5 , хоча жодних перешкод у спілкуванні з сином не має.

Відповідно до ст. 150, 151 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Статтею 152 СК України передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 зазначено: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення».

Як слідує з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, у разі ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3 (далі - Постанова) роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач по справі ОСОБА_2 , будучи повнолітньою, фізично здоровою та дієздатною жінкою, доказів протилежного суду не надано, усвідомлюючи свій обов`язок щодо належного виховання дитини, прийняття участі у її житті та вихованні, самоусунулася від реалізації своїх батьківських прав та свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки проживає окремо від дитини, не приймає участі у його вихованні, не спілкується з дитиною, не проявляє материнської турботи та піклування, участі в житті сина не приймає, долею дитини не цікавить. В період проживання дитини з матір`ю, ОСОБА_2 не виконувала свої батьківські обов`язки, у зв`язку з чим дитина була передана для проживання в сім`ю батька. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне, виходячи з інтересів дитини, позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Беручи до уваги викладене, з метою забезпечення найкращих інтересів дитини, в тому числі в питанні її матеріального забезпечення, належного утримання, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.07.2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Питання розподілу судових витрат суд не вирішує, оскільки позивач просив суд віднести витрати по сплаті судового збору на його рахунок та не вирішувати питання щодо їх розподілу.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Лозуватської сільської ради в особі Служби у справах дітей Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки РНОКПП НОМЕР_2 ), аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.07.2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 18.10.2023.

Суддя М.В. Березюк