РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:

судді Єрмічової В. В.,

за участі секретаря судового засідання Турченяк І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Барського районного суду Вінницької області з вказаним позовом, обґрунтовуючи тим, що 28 жовтня 2017 року вона зареєстравала шлюб із ОСОБА_2 , однак подружнє життя не склалося, тому заочним рішенням Голосіївського районного суду від 13 лютого 2023 року шлюб між сторонами розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася спільна дитина син ОСОБА_3 , який протягом тривалого часу проживає з позивачем. Батько дитини ОСОБА_2 не бере участі в житті своєї дитини, в добровільному порядку не надавав матеріальної допомоги, тому вона зверталася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Крім того, ОСОБА_2 вчиняв щодо неї насильство фізичного та психологічного характеру, погрожував щодо відібрання дитини та позбавлення батьківських прав, що негативно впливає на психічний розвиток дитини. Позивач має житло, де зареєстрована дитина, стабільний дохід, завдяки чому може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання, відпочинку та нормального фізичного та психічного розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові, поваги, спокою, моральної та матеріальної забезпеченості. За таких підстав, позивач ОСОБА_1 просить визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 разом з нею.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, розглянути справу у її відсутності.

У судове засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Начальник Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації Н. Ніколаєнко подала до суду клоптання про розгляд справи у відсутності представника, при прийнятті рішення просила врахувати висновок органу опіки та піклування № 100-8760 від 27 липня 2023 року, складений на виконання ухвали Барського районного суду Вінницької області від 17 травня 2023 року, яким рекомендовано визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 з його матір`ю ОСОБА_1 .

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився повторно, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, подав до суду заяву про те, що не заперечує щодо задоволення позову, просив розглянути справу у його відсутності.

Враховуючи заяви, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками записано сторони по справі: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , видано 17 жовтня 2018 року Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 11).

Згідно з копією заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2023 року, яке набрало законної сили 16 березня 2023 року, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28 жовтня 2017 року Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві (а.с. 23-25).

Відповідно до копії витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 8024-1 від 11 квітня 2018 року та довідки про реєстрацію місця проживання особи № 69118314 від 08 вересня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8, 12).

Згідно відомостей про реєстрацію, які надані відділом "Центр надання адміністративних послуг" Барської міської ради Жмеринського району Вінницької області від 04 травня 2023 року, місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 31).

Згідно з копією характеристики № 06, видано 09 січня 2023 року закладом дошкільної освіти № 312 Управління освіти Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує заклад дошкільної освіти № 312 з 01 вересня 2021 року, дитина охайна, доглянута, чиста, володіє культурно-гігієнічними навичками (а.с. 14).

Відповідно до копії декларації № 0001-4РМО-ХЕ00 від 23 жовтня 2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на медичному обліку в Комунальному некомерційному підприємстві "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 Голосіївського району міста Києва", законний представник - ОСОБА_1 (а.с. 13).

Згідно з копією довідки № 68, видано 20 січня 2023 року Управлінням освіти Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_1 працює в закладі дошкільної освіти № 312 на посаді помічника вихователя за трудовим договором, зазначено дохід за її місцем роботи (а.с. 22).

Згідно з копією характеристики № 07, видано 09 січня 2023 року закладом дошкільної освіти № 312 Управління освіти Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_1 за місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 20).

16 січня 2023 року Голосіївським районним судом міста Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 (а.с. 21).

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 15 грудня 2022 року, яка набрала законної сили 27 грудня 2022 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашнє насильство, вчинене відносно дружини ОСОБА_1 (а.с. 19).

Згідно з копією висновку експертного дослідження № 041-1647-2022 від 21 листопада 2022 року, видано судово-медичним експертом Київського міськогоклінічного бюро судово-медичної експертизи на підставі направлення дізнавача ВД Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, в ОСОБА_1 встановлено легкі тілесні ушкодження; обставини справи: 19 листопада 2022 року чоловік ОСОБА_2 наніс тілесні ушкодження (а.с. 15-18).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації № 100-8760 від 27 липня 2023 року про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , складено на виконання ухвали Барського районного суду Вінницької області від 17 травня 2023 року, рекомендовано визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 з його матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 64-66).

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно із ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Крім того, згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відтак, суд звертає увагу на ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, у тому числі обов`язків по вихованню дитини, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини та виходить із якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Ухвалюючи рішення в справі "М. С. проти України" від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ наголосив, що основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Вказане узгоджується із постановою Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 215/4452/16-ц, провадження № 61-1145 св 19.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16 зазначила, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага, в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини, приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не бере участь в забезпеченні повноцінного виховання та розвитку дитини.

Ця обставина має суттєве значення для правильного вирішення спору.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18, провадження № 61-44680св18, вказано, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) зазначено, що положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей.

Суд ураховує ставлення позивача ОСОБА_1 до виконання своїх батьківських обов`язків, яка дбає про духовний та фізичний розвиток малолітнього сина ОСОБА_3 , який проживає разом із матір`ю, вік дитини ОСОБА_3 , який є малолітнім, та інші обставини, що мають істотне значення, а саме те, що позивач працевлаштована, має стабільний дохід, житло, позитивно характеризується за місцем роботи, а відтак проживання малолітнього сина ОСОБА_3 разом із матір`ю буде відповідати найкращим інтересам дитини.

Крім того, суд ураховує позицію відповідача ОСОБА_2 , який не заперечує щодо задоволення визначення місця проживання дитини із матір`ю, про що подав до суду письмову заяву.

З урахуванням зазначеного вище, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини слід задовольнити та визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 .

На підставі ч. 1 ст. 160, ст. 161, частин 1, 2 ст. 171 СК, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", частин 1, 2 ст. 3, статтей 9, 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ратифікованої Верховною Радою України 03 серпня 2006 року, керуючись частинами 1, 2 ст. 76, ч. 1 ст. 81, частинами 1-3 ст. 89, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, частинами 1, 2, 8 ст. 259, статтями 263-265, частинами 4, 5, 8 ст. 268, частинами 5, 6 ст. 272 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з його матір`ю ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації (юридична адреса: вул. Велика Васильківська, 58, м. Київ, 03150).

Повне судове рішення складено 09 жовтня 2023 року.

Суддя В. В. Єрмічова