У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2023 Справа №607/4763/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М.,

з участю секретаря судового засідання Шимків Л.І., відповідачки ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі заяву представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності та визнання особистою власністю подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.09.2023 суд ухвалив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності та визнання особистою власністю подружжя.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 25.09.2023 (здано в поштове відділення) звернувся в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу та долучив на підтвердження таких витрат рахунок фактуру від 21 липня 2023 року на суму 30000 грн (а.с. 222) та довідку від 21.07.2023 про отримання коштів в розмірі 30000 грн.

Представник позивачки звернувся до суду із клопотанням про відмову в задоволенні витрат на правову допомогу. Зазначає, що відповідачем у першій заяві по суті не надано попереднього розрахунку суми судових витрат які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Крім того, представником не надано договору про надання правової допомоги, акту виконаних робіт, у зв`язку із чим неможливо встановити порядок і розміри обчислення гонорару. Крім того, заявлений розмір витрат на правову допомогу є завищеним.

18 жовтня 2023 року надійшло клопотання Представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 , в якому просить долучити до матеріалів справи договір про надання правової допомоги від 06.02.2023 та додаткову угоду від 21.07.2023.

Позивачка та її представники в судовому засіданні просять відмовити в задоволенні клопотання постановленні додаткового рішення. Щодо долучення договору про надання правової допомоги заперечили, у зв`язку із тим, що вказаний договір був поданий поза межами строку, передбаченим статтею 141 ЦПК України.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу в його відсутності.

Розглянувши заяву, суд доходить такого висновку.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представником відповідачки до закінчення судових дебатів було зроблено заяву про те, що докази понесених судових витрат стороною позивача будуть подані після ухвалення судового рішення.

Отже, зважаючи на те, що в строк, встановлений законом, представники позивачки надав заяву про ухвалення додаткового рішення, а також рахунок фактуру від 21 липня 2023 року на суму 30000 (а.с. 222) та довідку від 21.07.2023 про отримання коштів в розмірі 30000 грн, суд вважає, що вказані докази слід долучити до матеріалів справи.

Також, представник позивача просить долучити до матеріалів справи договір про надання правової допомоги від 06.02.2023 та додаткову угоду від 21.07.2023 поза межами п`ятиденного строку після ухвалення судового рішення. Клопотання про поновлення процесуального строку подання доказів із зазначенням поважних причин не заявлено.

Відповідно до статті 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Тому, на підставі статті 126 ЦПК та частини восьмої статті 141 ЦПК України суд постановив, що клопотання представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 від 18.10.2023, яке отримано судом 19.10.2023 про долучення до матеріалів справи доказів слід залишити без розгляду.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Процесуальними етапами відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу є: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України) шляхом подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; 3) розподіл судових витрат (стаття 141 ЦПК України).

У ЦПК України закріплено вимогу для кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 134 ЦПК України).

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.

У першій заяві по суті (відзив на позов (а.с. 69-75) ОСОБА_3 не заявлено про розмір судових витрат, які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно із частиною другою статті 134, частини четвертої статті 141 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Наведена норма процесуального закону надає суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору.

За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

На підтвердження витрат на правову допомогу адвокатом Кметиком В.І. надано такі докази: рахунок фактуру №210723 від 21 липня 2023 року на суму 30000 грн за представництво у справі №607/4763/23 (а.с. 222) та довідку від 21.07.2023 про отримання від ОСОБА_3 коштів в розмірі 30000 грн згідно рахунку-фактури №210723 від 21.07.2023.

Разом з тим, позивачем не надано договору про надання правової допомоги та акту виконаних робіт, у зв`язку із чим суд позбавлений можливості перевірити, чи ціна в розмірі 30000 гривень, яку заявив до відшкодування відповідач передбачена в договорі про надання правової допомоги, які послуги включає вказана сума, чи такий договір укладався, якщо укладався, чи він є оплатним чи безоплатним, якщо оплатним, який порядок визначення вартості наданих послуг чи порядок їх обчислення (погодинна, фіксована).

Тому, зважаючи на відсутність повідомлення відповідача про попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат, відсутність договору про надання правової допомоги, акту виконаних робіт, порядку формування ціни та детального звіту про надані послуги, суд вважає, що заява представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності та визнання особистою власністю подружжя до задоволення не підлягає. Надані докази не є достатніми для підтвердження розміру понесених відповідачем судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 220 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 від 18.10.2023 про долучення до матеріалів справи доказів залишити без розгляду.

У прийняття додаткового рішення за заявою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності та визнання особистою власністю подружжя - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Якщо ухвала суду не була вручена у день її складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали було виготовлено 24 жовтня 2023 року.

Головуючий суддяВ. М. Позняк