Справа №2-75/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Піньковського Р.В.

при секретарі Остропольській О.В.

за участю представників скаржника Колесника І.В., Косменюка О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані Черкаської області скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність посадової особи державної виконавчої служби, -

В С Т А Н О В И В:

Боржник ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність посадової особи ДВС, в обґрунтування зазначивши наступне.

У провадженні відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_3 за яким здійснюється стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укргазбанк» боргу в розмірі 110719,47 доларів США та 188010,91 грн. на підставі виконавчого листа № 2-75/11, 2/705/8/14, виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області 29 листопада 2019 року.

08 червня 2023 року вона звернулася до начальника Відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про відвід державного виконавця.

Свою заяву про відвід мотивувала тим, що державний виконавець у вищевказаному виконавчому провадженні має реальний або потенційний конфлікт інтересів.

16 травня 2023 року вона звернулася до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області з повідомленням про вчинення ОСОБА_2 кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст. ст. 356, 364, 397 КК України.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 червня 2023 року зобов`язано начальника Уманського РУП ГУНП в Черкаській області внести до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення відповідно до заяви ОСОБА_3 від 16.05.2023, що зареєстрована в журналі єдиного обліку Уманського РУП 16.05.2023 за № 5564 та розпочати досудове розслідування.

05.06.2023 її представником, адвокатом Колесником І.В. в Уманському РУП ГУНП в Черкаській області зареєстровано заяву про виконання рішення суду.

Оскільки нею подано заяву про вчинення кримінального правопорушення державним виконавцем, яка здійснює виконавчі дії, направлені на стягнення з неї коштів в межах виконавчого провадження № НОМЕР_3, виник реальний конфлікт інтересів між державним виконавцем та боржником у виконавчому провадженні.

Крім того, вона повідомила начальника Відділу ДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області про те, що її чоловік - адвокат Колесник І.В. представляє інтереси в якості адвоката потерпілого ОСОБА_4 у кримінальній справі, у якій ОСОБА_2 проходила як обвинувачена.

Також адвокат Колесник І.В. представляє ОСОБА_5 за скаргами останнього на неправомірні дії ОСОБА_2 , як державного виконавця.

В силу своєї професійної діяльності та принциповості адвоката Колесника І.В., у головного державного виконавця ОСОБА_2 виникла неприязнь до її чоловіка.

З наведеного вбачається, що між її чоловіком ОСОБА_6 та головним державним виконавцем ВДВС у місті Умані Уманського району МЮ (м. Київ) Паливодою О.П. існує як потенційний, так і реальний конфлікт інтересів. При цьому, такий конфлікт інтересів відобразився в реальних діях головного державного виконавця, в результаті чого порушено кримінальне провадження № 0000403.

20 червня 2023 року на її адресу надійшло рекомендоване поштове відправлення, у якому містилася постанова про відвід у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 від 14.06.2023. Цією постановою в.о. начальника ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Плахотнюк С.А. відмовила їй у задоволенні її заяви про відвід головного державного виконавця ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Паливоди О.П.

Вважає, що такі дії в.о. начальника ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Плахотнюк С.А. є протиправними.

Постановою заступника начальника Уманського ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Паливоди О.П. про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 від 04 січня 2023 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» боргу в розмірі 110719,47 доларів США та 188010,91 грн. на підставі виконавчого листа № 2-75/11 2/705/8/14, виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області 29 листопада 2019 року.

Цього ж дня, 04 січня 2023 року постановою заступника начальника Уманського ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Паливоди О.П. виконавчі провадження № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 об`єднано у зведене виконавче провадження № НОМЕР_1.

13 січня 2023 року вона звернулася до заступника начальника Уманського відділу ДВС в Уманському районі ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Паливоди О.П. із заявою про звернення стягнення на ювелірні вироби в кількості 78 одиниць на загальну суму 296260,00 грн. Однак, всупереч приписів ст. ст. 48, 56 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець відмовився звернути стягнення на ювелірні вироби.

Натомість, всупереч вимог Закону та з метою порушення її конституційного права на володіння та розпорядження майном, яке належить їй на праві приватної власності, заступником начальника Уманського відділу ДВС в Уманському районі ЦМУ МЮ (м. Київ) Паливодою О.П. грубо нехтуючи вимогами Закону щодо черговості звернення стягнення на майно, на догоду громадянину України ОСОБА_7 , земельну ділянку розміром 2,6735 га кадастровий номер :02:000:0759 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського господарства, за адресою: Черкаська область, Уманський район, сільська рада Городецька, що належить боржнику на праві власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 031768 від 11.03.2004, виданого Уманським районним відділом земельних ресурсів, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 243, було продано за 280 000,00 грн.

Незважаючи на те, що в межах зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_1 перебувало 2 виконавчі провадження: № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3, всі виручені кошти отримані від продажу земельної ділянки були направлені на виконання виконавчого провадження № НОМЕР_2 в межах якого стягувався виконавчий збір.

Такий розподіл коштів суперечить вимогам Закону та грубо порушує майнові права, як боржника, так і стягувача.

Так, в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 здійснювалося стягнення залишку виконавчого збору в сумі 285 424,31 грн.

В межах виконавчого провадження № НОМЕР_3 здійснюється стягнення боргу за кредитним договором у сумі 110719,47 доларів США та 188010,91 грн., залишок боргу в сумі 110719,47 доларів США та 186756,36 грн. на користь ПАТ «Укргазбанк».

Відтак, розподіл коштів, які надійшли від продажу майна в розмірі 280 000,00 грн. мали розподілитися таким чином: 17668,00 грн. в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2; 262332,00 грн. в межах виконавчого провадження № НОМЕР_3.

Такий непропорційний розподіл коштів завдав збитків стягувачу за виконавчим провадженням № НОМЕР_3 та боржнику, а саме непогашення боргу на суму 262332,00 грн.

При цьому, здійснюючі розподіл отриманих від реалізації майна коштів, в межах зведеного виконавчого провадження на користь одного із виконавчих проваджень, заступник начальника Уманського відділу ДВС в Уманському районі ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Паливода О.П. створила передумови для отримання з державного бюджету України на свою користь винагороди державного виконавця в розмірі 75600,00 грн.

Оскільки, вказаними в цьому розділі діями, на той час заступником начальника Уманського відділу ДВС в Уманському районі ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Паливодою О.П. вчинено ряд кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст. ст. 356, 364 та 397 КК України, вона звернулася до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області з повідомленнями про вчинення ОСОБА_2 кримінальних правопорушень.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.06.2023 начальника Уманського РУП ГУНП в Черкаській області зобов`язано внести до ЄРДР відомості за її заявою від 16.05.2023 та розпочати досудове розслідування.

Відразу після порушення кримінальної справи, 08.06.2023 ОСОБА_2 виїхала до її домоволодіння з метою проникнення на його територію та вчинення так званих «виконавчих дій».

Тобто, із викладеного, зрозуміло, що існує реальний конфлікт інтересів між державним виконавцем та боржником у виконавчому провадженні, що не допускається з огляду на приписи ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» і є беззаперечною підставою для відводу державного виконавця.

Оскаржувана постанова надійшла на її адресу 20.06.2023, тому вважає, що скаргу нею подано у визначений законом строк.

Просить суд визнати бездіяльність в.о. начальника ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Плахотнюк С.А. протиправною.

Скасувати постанову про відвід у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 від 14 червня 2023 року.

Відвести головного державного виконавця ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Паливоду Олену Петрівну від вчинення виконавчих дій за виконавчими документами, виконання яких здійснюється в межах виконавчого провадження № НОМЕР_3.

На адресу суду заступником начальника ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Плахотнюк С. направлено заперечення на скаргу, у якому просить суд відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 , в обґрунтування зазначивши наступне.

Згідно наказу від 22.05.2023, у період з 12.06.2023 по 16.06.2023 вона виконувала обов`язки начальника відділу і безпосередньо приймала рішення під час розгляду заяви боржника від 08.06.2023 про відвід головного державного виконавця відділу Паливоди О.П., шляхом винесення відповідної постанови від 14.06.2023. Категорично не погоджується із поданою скаргою, оскільки вважає скаргу необ`єктивною та необґрунтованою.

На примусовому виконанні відділу у головного державного виконавця Паливоди О.П. перебуває зведене виконавче провадження № НОМЕР_1 до складу якого входить виконавче провадження № НОМЕР_3 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» боргу за кредитним договором у сумі 110719,47 доларів США та 188010,91 грн.

08.06.2023 на ім`я начальника ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) боржником ОСОБА_8 подано заяву про відвід головного державного виконавця Паливоди О.П.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачений вичерпний перелік підстав для відводу державного виконавця, а також зазначено, що відвід має бути вмотивованим.

У своїй заяві від 08.06.2023 ОСОБА_8 не надала жодної підтвердженої обставини, яка б вказувала, що головний державний виконавець Паливода О.П. є пов`язаною особою зі сторонами виконавчого провадження у розумінні Закону України «Про виконавче провадження», що могло б вказувати на наявність конфлікту інтересів. Викладені у заяві підстави не породжують ні потенційного, ні реального конфлікту інтересів щодо виконання виконавчих проваджень.

У відповідності до ч. 2 ст. 23 Закону № 1404-VІІІ питання про відвід державного виконавця, який не заявив самовідвід, вирішується начальником відділу, якому підпорядкований державний виконавець, про що виноситься постанова, яка може бути оскаржена в 10-денний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Враховуючи та керуючись вимогами чинного законодавства, а також Інструкцією з організації примусового виконання рішень, було винесено постанову про відвід у виконавчому провадженні, якою відмовлено у задоволенні заяви про відвід.

Крім того, зазначає, що під час виконання виконавчого провадження № НОМЕР_3 у відділі ДВС в Уманському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) боржником на ім`я начальника Уманського відділу ДВС в Уманському районі Черкаської області ЦМУ МЮ )м. Київ) Кольцової О.В. двічі було подано заяву про відвід державного виконавця, за результатами розгляду яких було відмовлено у задоволенні відводу, про що 10.02.2023 та 15.03.2023 винесено постанови, які у встановлений законом строк та у визначеному порядку не оскаржувалися, а тому визнані боржником такими, що винесені відповідно до вимог чинного законодавства.

Постанови від 10.02.2023, 15.03.2023 та 14.06.2023 про відвід у виконавчому провадженні, якими відмовлено у задоволенні відводу, містять однакові законні підстави, якими врегульовано питання правовідносин щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів та обставин, за яких державний виконавець, приватний виконавець не може виконувати рішення.

Представник скаржника Косменюк О.М. в судовому засіданні підтримав скаргу та просив суд її задовольнити. Пояснив, що його довіритель є боржником у зведеному виконавчому провадженні, які перебуває на виконанні відділу ДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ). Виконавчі дії у вказаному виконавчому провадженні здійснює державний виконавець Паливода О.П. У зв`язку з тим, що остання, порушуючи вимоги чинного законодавства та діючи у власних інтересах, провела ряд стягнень з його довірителя, остання звернулася до відділу поліції з заявою про злочин, вчинений ОСОБА_2 і на підставі ухвали слідчого судді вказана інформація була внесена до ЄРДР і розпочато досудове розслідування. Крім того, між чоловіком його довірителя - адвокатом Колесником І.В. та державним виконавцем Паливодою О.П. також існує конфлікт, оскільки він представляє інтереси потерпілого в іншому кримінальному провадженні, у якому обвинуваченою також є ОСОБА_2 . Вважає, що у відповідності до вимог ст. 5 та ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець Паливода О.П. має бути відведеним від виконання виконавчого провадження, у якому боржником виступає ОСОБА_1 . Але, начальник ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Плахотнюк С.А., розглянувши заяву про відвід державного виконавця та безпідставно відмовивши у його задоволенні, вчинила бездіяльність не відвівши державного виконавця. У зв`язку із зазначеним, просить суд скаргу задовольнити, визнати бездіяльність в.о. начальника ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Плахотнюк С.А. протиправною, скасувати постанову останньої від 14.06.2023 про відмову у задоволенні відводу державного виконавця та відвести головного державного виконавця ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Паливоду О.В. від вчинення виконавчих дій у межах виконавчого провадження № 706533828.

Представник скаржника Колесник І.В. в судовому засіданні підтримав позицію іншого представника та просив суд скаргу задовольнити в повному обсязі.

Представник відділу ДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просить суд розгляд справи проводити у відсутність їх представника, заперечують проти задоволення скарги та просять взяти до уваги обставини, викладені у запереченні.

Вислухавши думку представників скаржника та врахувавши позицію представника відділу ДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області МЮ ЦМК МЮ (м. Київ), дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

При цьому, статтею 18 ЦПК України визначено, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження», визначено органи та особи, які здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, згідно частини першої вказаної статті, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною четвертою вказаної статті визначено, що державний виконавець, приватний виконавець не може виконувати рішення, якщо:

1) боржником або стягувачем є сам виконавець, близькі йому особи (особи, які разом проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки з виконавцем (у тому числі особи, які разом проживають, але не перебувають у шлюбі), а також незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням виконавця), пов`язані з ним особи .

Пов`язаними особами у розумінні цього Закону є юридичні та/або фізичні особи, відносини між якими можуть впливати на умови або результати їхньої діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням таких критеріїв: виконавець безпосередньо та/або опосередковано (через пов`язаних осіб) володіє корпоративними правами юридичної особи, яка є стороною виконавчого провадження, чи спільно з юридичною та/або фізичною особою, яка є стороною виконавчого провадження, володіє корпоративними правами будь-якої юридичної особи; виконавець має право та/або повноваження призначати (обирати) одноособовий виконавчий орган або колегіальний склад виконавчого органу/склад наглядової ради зазначених юридичних осіб.

Пряма або опосередкована участь держави в юридичних особах не є підставою для визнання таких юридичних осіб пов`язаними;

2) боржником або стягувачем є особа, яка перебуває у трудових відносинах з таким виконавцем;

3) виконавець, близька йому особа або особа, яка перебуває з виконавцем у трудових відносинах, має реальний або потенційний конфлікт інтересів;

4) сума стягнення за виконавчим документом з урахуванням сум за виконавчими документами, що вже перебувають на виконанні у приватного виконавця, перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності такого приватного виконавця.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.2 та п.3 ч.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України - і за її межами. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені права та обов`язки державного виконавця, який зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності до вимог ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення обставин, передбачених частиною четвертою статті 5 цього Закону, виконавець зобов`язаний заявити самовідвід та повідомити про це стягувача.

З тих самих підстав відвід виконавцю може бути заявлений стягувачем, боржником або їхніми представниками. Відвід має бути вмотивованим, викладеним у письмовій формі і може бути заявлений у будь-який час до закінчення виконавчого провадження.

Питання про відвід державного виконавця, який не заявив самовідвід, вирішується начальником відділу, якому підпорядкований державний виконавець, про що виноситься постанова.

Відмова у задоволенні відводу державного виконавця може бути оскаржена в 10-денний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Діяльність суб`єктів владних повноважень врегульовано законами та підзаконними нормативно-правовими актами, ці правові документи дають суб`єктам владних повноважень можливість користування певною свободою розсуду при вирішенні питань і встановлюють лише межі такої свободи, тобто наділяють їх дискреційними повноваженнями.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема у справі «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів виходячи з відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду тощо.

Більше того, згідно із рішеннями Європейського суду з прав людини по справах: «Класс та інші проти Німеччини» від 6 вересня 1978 року, «Фадєєва проти Росії» (Заява № 55723/00), Страсбург, від 9 червня 2005 року, «Кумпене і Мазере проти Румунії» (Заява N 33348/96), Страсбург, від 17 грудня 2004 року - завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, тобто суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Таким чином, здійснення органом державної влади дискреційних повноважень може, в деяких випадках, передбачати вибір між здійсненням та нездійсненням певних дій.

Суд, розглядаючи справу щодо правомірності дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Аналогічне роз`яснення надане судам в п. 18 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.05.2012, яке зводиться до того, що суд не має права зобов`язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Повноваження виконавчої служби щодо прийняття відповідних рішень у виконавчому провадженні за своєю правовою природою є дискреційним, однак такі повноваження не є необмеженими.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у головного державного виконавця Паливоди О.П., перебуває зведене виконавче провадження № НОМЕР_1 до складу якого входить виконавче провадження № НОМЕР_3 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» боргу за кредитним договором у сумі 110719,47 доларів США та 188010,91 грн.

08.06.2023 на ім`я начальника ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) боржником ОСОБА_8 подано заяву про відвід головного державного виконавця Паливоди О.П.

14.06.2023 в.о. начальника Відділу ДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Плахотнюк С.А., при розгляді заяви боржника ОСОБА_3 від 08.06.2023 про відвід головного державного виконавця ДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Паливоди О.П. від вчинення виконавчих дій за виконавчими документами, виконання яких здійснюється в межах виконавчого провадження № НОМЕР_3, встановлено, що викладені у заяві підстави не породжуються ні потенційного, ні реального конфлікту інтересів щодо виконання виконавчих проваджень, а тому постановив відмовити у задоволенні відводу головного державного виконавця відділу ДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Паливоди Олени Петрівни від вчинення виконавчих дій за виконавчими документами, виконання яких здійснюється в межах виконавчого провадження № НОМЕР_3.

Саме поняття бездіяльність - це пасивна форма поведінки особи, пов`язана з невиконанням нею дій, які вона повинна була й могла вчинити відповідно до покладених на неї посадових чи інших обов`язків. Посадова чи службова бездіяльність може тягнути за собою кримінальну, адміністративну, дисциплінарну, цивільно-правову чи матеріальну відповідальність.

Вимоги скарги боржника ОСОБА_1 обґрунтовані її непогодженням з прийнятим рішенням в.о. начальника ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Плахотнюк С.А. про відмову у задоволенні заявленого нею 08.06.2023 відводу, яке вона і вважає бездіяльністю щодо невідведення державного виконавця, хоча, на думку суду, за вказаних обставин фактично боржником оскаржується саме прийняте рішення керівника органу державної виконавчої служби.

Однак, суд не може погодитись із такою позицією боржника, оскільки зазначені в скарзі твердження не відповідають дійсності, позаяк з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що в.о. начальника ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Плахотнюк С.А. було розглянуто заяву боржника про відвід державного виконавця та прийняте відповідне рішення, тобто в даному випадку відсутній факт самого поняття бездіяльності.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин та вищевказаних законодавчих норм, суд дійшов висновку про те, що в.о. начальника ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ), відреагував на заяву боржника, вивчив матеріали виконавчого провадження та вчинив дію, а саме вирішив питання про відвід державного виконавця, за результатом чого виніс постанову, але, у зв`язку з відсутністю, на його думку, підстав для відводу, прийняв рішення про відмову у задоволенні заяви про відвід.

Крім того, у постанові про відмову у задоволенні заявленого державному виконавцю відводу боржнику було роз`яснено її право на оскарження такої постанови, але інформації про те, що боржник скористалася таким правом, матеріали скарги не містять.

За таких обставин суд вважає вимогу скаржника про визнання протиправною бездіяльності в.о. начальника ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Плахотнюк С.А. необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Розглядаючи вимогу скаржника щодо скасування постанови про відвід у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 від 14 червня 2023 року, суд приходить до наступного.

Як було зазначено представником скаржника в судовому засіданні, позиція боржника ОСОБА_1 полягає саме у незгоді з прийнятим рішенням про відмову у задоволенні її заяви про відвід, оскільки вважають, що в даному випадку в.о. начальника ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Плахотнюк С.А. зобов`язана була прийняти рішення саме про відвід державного виконавця Паливоди О.П. за наявності в останнього реального та потенційного конфлікту інтересів, що передбачено п.3 ч.4 ст.5 ЗУ «Про виконавче провадження», однак не прийняла такого рішення, а тому вважають, то зазначену постанову слід скасувати, як незаконну.

Суд вважає за необхідне зазначити, що положення ст.23 вказаного закону покладають на начальника відділу, якому підпорядкований державний виконавець, лише обов`язок вирішення питання про відвід державного виконавця, який не заявив самовідвід, та не містять конкретного обов`язку відвести державного виконавця, а отже, в даному випадку йдеться саме про наявність певних дискреційних повноважень начальника відділу з урахуванням обставин окремо взятого виконавчого провадження.

Оцінюючи винесену в.о. начальника ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Плахотнюк С.А. постанову про відвід від 14.06.2023 на предмет відповідності вимогам законодавства, судом враховується, що оскаржувана постанова винесена в порядку та у спосіб, передбачений положеннями закону, зокрема ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження», при цьому прийняте керівником органу державної виконавчої служби рішення обґрунтовано та мотивоване з урахуванням досліджених обставин, про які зазначено в заяві боржника від 08.06.2023, що свідчить про відсутність порушених прав та інтересів скаржника.

Отже, за встановлених під час розгляду скарги обставин, суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови про відвід у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 від 14 червня 2023 року, а тому в цій частині вимога скаржника задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги скарги ОСОБА_1 відвести головного державного виконавця ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Паливоду О.П. від вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_3, суд також вважає за необхідне відмовити в її задоволенні оскільки під час розгляду скарги в порядку ст. 447 ЦПК України суд лише перевіряє обґрунтованість скарги та при встановленні порушень визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Суд не вправі підміняти орган виконавчої служби та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції начальника відділу, якому підпорядкований державний виконавець (ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про виконавче провадження»), а відтак в даному випадку відсутні належні процесуальні підстави для прийняття судом рішення щодо відводу державного виконавця.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що постанова в.о. начальника ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) прийнята правомірно, в межах повноважень та при наявності до того законних підстав, суд не вбачає порушень прав та законних інтересів боржника, а тому відмовляє у задоволенні скарги ОСОБА_1 внаслідок її необґрунтованості.

Керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 4, 12, 81, 89, 447, 449-452 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність посадової особи державної виконавчої служби - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 24.10.2023 року.

Суддя Р. В. Піньковський