Справа №672/5/23
Провадження №2/672/126/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м.Городок

Городоцький районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді Федорук І.М.,

з участю секретаря судового засідання Стебло Л.В.,

прокурора Манилюка М.А.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городку в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомкерівника Волочиської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Сатанівської селищної ради до ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення Сатанівської селищної ради № 160/15-2022 від 16.02.2022, зобов`язання повернути земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

Прокурор звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 , про визнання недійсним рішення Сатанівської селищної ради №160/15-2022 від 16.02.2022 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 , який діяв в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 », зобов`язання повернути на користь Сатанівської селищної ради земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2 га з кадастровим номером :05:005:0033, яка знаходиться за межами с.Веселець Хмельницького району Хмельницької області, скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0033, скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0033, припинивши право власності ОСОБА_3 на цю земельну ділянку, просив стягнути з відповідача на користь Хмельницької обласної прокуратури сплачений судовий збір в сумі 11164,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилався на те, що вивченням питання законності надання земельних ділянок комунальної власності встановлено, що рішенням Сатанівської селищної ради №160/15-2022 від 16.02.2022 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 , який діяв в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 , площею 2 га (кадастровий номер :05:005:0033) із земель бувшої колективної власності КСП «Урожай» за межами с.Веселець Хмельницького району Хмельницької області та надано її у власність для ведення особистого селянського господарства. На підставі зазначеного рішення, 02.06.2022 зареєстровано право власності ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку.

Зазначив, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:005:0033 перетинає межі водного об`єкту, через вказану земельну ділянку протікає пересихаючий струмок без назви - права притока р. Сквила - права притока р. Смотрич - ліва притока р. Дністер (район басейну р. Дністер), на якому у багатоводні роки утворюється природна водойма.

Прокурор вказує на незаконність набуття спірної земельної ділянки ОСОБА_3 , в інтересах якого діяв ОСОБА_2 , оскільки спірна земельна ділянка віднесена до земель водного фонду, в той час як законодавством не передбачено право безоплатної приватизації громадянами та юридичними особами земель водного фонду. Зазначив, що вказана земельна ділянка вибула із комунальної власності з порушенням Земельного кодексу України та Водного кодексу України.

10.02.2022 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні позову, вказуючи, що відповідач заперечує факт існування об`єкту водного фонду в межах спірної земельної ділянки та приналежність цієї земельної ділянки до земель водного фонду. В обґрунтування відзиву посилається на те, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу існування об`єкту водного фонду на земельній ділянці з кадастровим номером :05:005:0033, а саме - належної землевпорядної документації та встановлених в натурі (на місцевості) меж об`єкту водного фонду та водоохоронних зон, прибережних захисних смуг водних об`єктів, та/або паспорту водного об`єкту.

22.02.2023 прокурор надіслав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що твердження, викладені представником відповідача у відзиві, є безпідставними та необґрунтованими. Вказував, що дані Публічної кадастрової карти містять офіційну інформацію, є належним доказом на підтвердження викладених у позові обставин. Окрім цього зазначив, що на даний час відсутні підстави для призначення експертизи у справі, оскільки матеріали справи містять докази належності спірної земельної ділянки до земель водного фонду.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, просив задоволити з підстав, зазначених в позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник Сатанівської селищної ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, подав до суду пояснення, в яких зазначив, що на спірну земельну ділянку зареєстровано обтяження у вигляді арешту від 09.01.2023 №48938865, скасування державної реєстрації земельної ділянки можливе лише у разі відсутності відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності та обтяження. Просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення прокурора, представника відповідача, дослідивши надані по справі письмові докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 80 Земельного Кодексу України передбачає суб`єктний склад власників землі, визначаючи, що громадяни та юридичні особи є суб`єктами права власності на землі приватної власності, територіальні громади є суб`єктами права власності на землі комунальної власності та реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, держава, реалізуючи право власності через відповідні органи державної влади, є суб`єктом права власності на землі державної власності.

Земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності.

Прийняття рішення про передачу у приватну власність землі державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі державної чи комунальної власності. В цьому контексті у сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України).

За змістом ст. 90 Земельного кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Земельного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами; землі зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Чинним законодавством установлено особливий правовий режим використання земель водного фонду.

Статтею 59 Земельного кодексу України передбачено обмеження щодо набуття таких земель у приватну власність та встановлено можливість використання таких земель для визначених цілей на умовах оренди.

У силу ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України землі водного фонду не можуть передаватись у приватну власність, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Випадки передачі земель водного фонду у приватну власність громадян передбачені положеннями ч. 2 ст. 59 Земельного кодексу України.

На підставі ч. 4 ст. 59 Земельного кодексу України громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

За змістом ст. 60 Земельного кодексу України і ст. 88 Водного кодексу України уздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Правовий режим прибережних смуг визначається ст. 60 Земельного кодексу України і ст. 89 Водного кодексу України.

Відповідно до ст. 61 Земельного кодексу України, ст. 89 Водного кодексу України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

Зокрема, у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів; для худоби; будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів тощо.

На підставі ст. 60 Земельного кодексу України, ст. 88 Водного кодексу України прибережні захисні смуги встановлюються по обидва береги річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер 100 метрів.

При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Отже, існування прибережних захисних смуг є законодавчо визначеним, а тому відсутність проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги водоохоронної зони, зокрема станом на час вирішення питання про передачу земельної ділянки у власність не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри встановлені законом.

За відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги необхідно виходити з нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених ст. 88 Водного кодексу України, ст. 60 Земельного кодексу України.

Надання у приватну власність земельних ділянок, які знаходяться у прибережній захисній смузі, без урахування обмежень, зазначених у ст. 59 Земельного кодексу України, суперечить нормам ст. 84 Земельного кодексу України.

Ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Судом встановлено, що рішенням Сатанівської селищної ради №160/15-2022 від 16.02.2022 за заявою ОСОБА_2 , який діяв в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 , затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 площею 2 га кадастровий номер :05:005:0033 із земель бувшої колективної власності КСП «Урожай» за межами с.Веселець Хмельницького району Хмельницької області та надано її у власність ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства.

На підставі зазначеного рішення 02.06.2022 зареєстровано право власності ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку. Ця обставина підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна №317817633 від 15.12.2022 (а.с.11).

Разом з тим, відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №593/281/-22 від 02.02.2022 та доданого додатку №1, земельна ділянка з кадастровим номером :05:005:0033 перетинає межі водного об`єкту, а тому перетинає межі земельної ділянки водного фонду (а.с.13-15).

З інформації Регіонального офісу водних ресурсів у Хмельницькій області від 07.10.2022 №1295 вбачається, що через земельну ділянку із кадастровим номером :05:005:0033 протікає пересихаючий струмок без назви - права притока р.Сквила - права притока р.Смотрич - ліва притока р.Дністер (район басейну р.Дністер), на якому у багатоводні роки утворюється природна водойма (а.с.74).

Окрім цього, факт перетину земельної ділянки із кадастровим номером :05:005:0033 об`єкту водного фонду підтверджується копією проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_3 , зокрема, доданим викопіюванням до заяви ОСОБА_2 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою №6180/г-23-2021 від 08.11.2021 (а.с.42-46, 52-68).

Отже, земельна ділянка із кадастровим номером :05:005:0033, яка перетинає межі земельної ділянки водного фонду, не могла бути передана відповідачу у приватну власністьдля ведення особистого селянського господарства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні встановлено незаконність рішення Сатанівської селищної ради №160/15-2022 від 16.02.2022.

Разом з тим, дане рішення вже реалізовано і вичерпало свою дію. Задоволення вимоги про визнання зазначеного рішення недійсним не призвело б до відновлення права держави на земельну ділянку водного фонду, а тому така вимога не тягне правових наслідків.

Верховний Суд у постановах від 28 вересня 2022 року в справі № 748/1230/21 (провадження № 61-4608св22), від 25 січня 2023 року в справі № 676/3119/20 (провадження № 61-12054св22) дійшов висновку, що суд, незалежно від того, оскаржене відповідне рішення чи ні, має самостійно дати правову оцінку рішенню органу державної влади чи місцевого самоврядування та викласти її у мотивувальній частині судового рішення. Вимога про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування недійсними (незаконними) та їх скасування не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою.

Обрання неефективного способу захисту порушеного права є самостійною підставою для відмови у позові (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 року у справі № 331/6927/16-ц (пункт 69)).

З врахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги провизнання недійсним рішення Сатанівської селищної ради №160/15-2022 від 16.02.2022, скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0033, скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0033, припинення права власності ОСОБА_3 на цю земельну ділянку,не є ефективним способом захисту порушеного права, оскільки не забезпечують реальне поновлення права держави, за захистом якого прокурор звернувся до суду.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в позові у вищезазначеній частині позовних вимог.

Разом з тим, установивши, що земельна ділянка, незаконно передана у власність ОСОБА_3 із земель водного фонду, суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права держави в спірних правовідносинах є вимога про повернення земельної ділянки, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

При цьому суд враховує, що правовідносини, пов`язані із вибуттям земель з державної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, а незаконність рішення органу виконавчої влади, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної власності, такому суспільному інтересу не відповідає.

Повернення земельної ділянки з особливим правовим режимом переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів та за цільовим призначенням, що відповідає «суспільному», «публічному» інтересу і не порушує принцип пропорційності.

Суд не може визнати належним доказом правомірності набуття ОСОБА_3 права власності на спірну земельну ділянку висновок експерта №1037/023 від 25.04.2023, наданий представником відповідача.

Предметом дослідження земельно-технічної експертизи, яка проведена за заявою ОСОБА_2 , було наступне питання: чи знаходяться в межах земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0033, що розташована за межами населеного пункту с.Веселець Хмельницького району Хмельницької області, поверхневі водні об`єкти (струмки, озера, річки та ін)?

Тобто експертом під час проведення вказаної земельно-технічної експертизи не досліджувалось питання віднесення спірної земельної ділянки до земель водного фонду, що було однією з підстав позову прокурора.

Отже, зазначений висновок експерта не спростовує доводів прокурора про віднесення спірної земельної ділянки до земель водного фонду.

Судові витрати відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задоволити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 в особі батька ОСОБА_2 , який діяв в інтересах малолітнього сина, повернути на користь Сатанівської селищної ради земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2 га, кадастровий номер :05:005:0033, яка знаходиться за межами с.Веселець Хмельницького району Хмельницької області.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 , на користь Хмельницької обласної прокуратури (, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, р/р UA 0002814, код класифікації видатків бюджету 2800) судовий збір в розмірі 2791 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Волочиська окружна прокуратура, місце знаходження: вул.Слави, буд.8, м.Волочиськ Хмельницька область, 31200, в інтересах держави в особі:

Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, , місце знаходження: вул.Інститутська, 4/1, м.Хмельницький, 29016;

Сатанівська селищна рада, місце знаходження Хмельницька область, Городоцький район, смт.Сатанів, вул.Бузкова, 135Ж, .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складене 28.06.2023.

Суддя І.М.Федорук