Провадження № 6/638/899/23
УХВАЛА

Іменем України

30 жовтня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі судді Латки І. П., вирішуючи питання про прийняття до свого розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, заінтересовані особи: первісний стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник - ОСОБА_1 , приватний виконавець Кудряшов Дмитро Вячеславович, заінтересована особа, яка не заявляє самостійних вимог - ТОВ «Кампсіс Фінанс», -

встановив:

У жовтні 2023 року засобами поштового зв`язку до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні № 68585925, відкритому на підставі виконавчого напису № 1988, вчиненого 10 січня 2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 11544,00 грн.

Перевіривши матеріали заяви та додатки до неї, суд дійшов висновку, що заява не підсудна Дзержинському районному суду м.Харкова, виходячи з наступного.

Відповідно правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21, оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

За нормою частини 2 ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Згідно положень пункту 3 частини 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до положень статті 24 «Місце виконання рішення» Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходження його майна. Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Такий висновок суду узгоджується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19 (провадження № 61-21991св19).

Зі змісту заяви та відомостей Єдиного реєстру приватних виконавців України вбачається, що приватний виконавець Кудряшов Дмитро Вячеславович здійснює професійну діяльність за адресою: 61003, м. Харків, вул. Університетська, 33, офіс 7, що знаходиться в адміністративно-територіальних межах Основ`янського району м. Харкова.

У заяві зазначено, що боржником у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого напису нотаріуса № 1988 від 10 січня 2022 року є ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому до заяви не долучено доказів, які би свідчили, що на території, на яку поширюється територіальна юрисдикція Дзержинського районного суду м. Харкова, проводяться будь-які виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 68585925 або знаходиться належне боржнику майно.

Враховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що місцем виконання виконавчого напису нотаріуса є місцезнаходження офісу приватного виконавця, оскільки матеріали заяви не містять жодних доказів стосовно того, що в межах територіальної юрисдикції Дзержинського районного суду м. Харкова Шевченківського району м. Харкова провадяться виконавчі дії з примусового виконання виконавчого напису № 1988 від 10 січня 2022 року.

Водночас судом встановлено місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 . За таких обставин, враховуючи положення ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем провадження виконавчих дій у виконавчому провадженні є місце проживання боржника.

Судом враховано, що на територію сел. Шевченкове Харківської області поширюється територіальна юрисдикція Шевченківського районного суду Харківської області

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Вища Рада Правосуддя рішенням від 20.04.2023 № 399/0/15-23 змінила територіальну підсудність судових справ Шевченківського районного суду Харківської області на Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Відповідно пункту 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно положень ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене, заява ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони стягувача не підсудна Дзержинському районному суду м.Харкова, у зв`язку з чим суд передає матеріали заяви для розгляду за належною підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за місцем провадження виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису.

Керуючись ст. 31, 32, 260-261, 354, 442, 446 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, заінтересовані особи: первісний стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник - ОСОБА_1 , приватний виконавець Кудряшов Дмитро Вячеславович, заінтересована особа, яка не заявляє самостійних вимог - ТОВ «Кампсіс Фінанс», - передати за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.П. Латка