Справа №: 164/1876/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2023 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Шумік О.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до Прилісненської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Прилісненської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що вона являється спадкоємцем за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_3 позивач у визначений законом термін фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Спадкоємців за заповітом на дане майно немає. Спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача, є діти спадкодавця - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та відповідач ОСОБА_2 , однак вони будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , у визначений законом термін не вчинили, на спадкове майно не претендують. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , земельну ділянку (кадастровий номер :01:002:0113), площею 0.1500 га, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, знаходиться в с. Карасин Камінь-Каширського району Волинської області, земельну ділянку (кадастровий номер :03:002:0007), площею 0.4353 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться в с. Карасин Камінь-Каширського району Волинської області, які належали ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_10 , відповідач ОСОБА_2 , представник відповідача - Прилісненської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області в судове засідання не з`явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_10 подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач ОСОБА_2 , представник відповідача - Прилісненської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області подали до суду заяви, в яких вказали, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 вони не заперечують, просили розгляд справи проводити у їх відсутності.

Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_10 , відповідача ОСОБА_2 та представника відповідача - Прилісненської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 являвся власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , земельної ділянки (кадастровий номер :01:002:0113), площею 0.1500 га, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, знаходиться в с. Карасин Камінь-Каширського району Волинської області, земельної ділянки (кадастровий номер :03:002:0007), площею 0.4353 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться в с. Карасин Камінь-Каширського району Волинської області. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_3 позивач у визначений законом термін фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Спадкоємців за заповітом на дане майно немає. Спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача, є діти спадкодавця - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та відповідач ОСОБА_2 , однак вони будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , у визначений законом термін не вчинили, на спадкове майно не претендують. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 5 лютого 2014 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 22 травня 1977 року, довідки Прилісненської сільської ради Камінь-Каширського районуВолинської області № 532 від 30 червня 2023 року, витягу з погосподарської книги № 1 за 2011-2015 роки с. Карасин Прилісненської сільської ради Камінь-Каширського районуВолинської області,державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 648559 від 24 липня 2006 року та серії ЯИ № 563015 від 23 грудня 2009 року, витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 4 липня 2023 року, витягів з технічної документації про нормативну оцінку земельних ділянок від 27 липня 2023 року та 8 серпня 2023 року, технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 492/02-31 від 10 липня 2023 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 792/01-16 від 27 листопада 2023 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , являючись спадкоємцем за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , земельну ділянку (кадастровий номер :01:002:0113), площею 0.1500 га, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, знаходиться в с. Карасин Камінь-Каширського району Волинської області, земельну ділянку (кадастровий номер :03:002:0007), площею 0.4353 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться в с. Карасин Камінь-Каширського району Волинської області, які належали ОСОБА_3 , фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1261, 1268-1270, 1296 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , земельну ділянку (кадастровий номер :01:002:0113), площею 0.1500 га, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, знаходиться в с. Карасин Камінь-Каширського району Волинської області, земельну ділянку (кадастровий номер :03:002:0007), площею 0.4353 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться в с. Карасин Камінь-Каширського району Волинської області, які належали ОСОБА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Прилісненська сільська рада Камінь-Каширського району Волинської області, місцезнаходження: 44614, с. Прилісне, вул. Сойне, б. 6б Камінь-Каширського району Волинської області, .

Повний текст судового рішення складено 25 грудня 2023 року.

Суддя районного суду О.В. Невар