справа № 490/4983/21 провадження №2/489/307/23
РІШЕННЯ

Іменем України

18 жовтня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Воробйова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит-Фінанс», Приватного підприємства «Ажіо» про застосування наслідків недійсного правочину,

встановив:

У червні 2021 року позивач звернувся до Центрального районного суду міста Миколаєва, ухвалою якого від 30.06.2021 справу передано за територіальною підсудністю до Ленінського районного суду міста Миколаєва, з позовом після уточнення якого остаточно просив стягнути на його користь:

- з приватного виконавця Куліченка Д.О. основний борг 10796,24 грн., інфляційні збитки 8222,33 грн., три проценти річних 533,92 грн., всього 19552,49 грн.;

- з ТОВ «Вертикт-Фінас», змінено назву на ТОВ «Кредит-Фінанс», основний борг 83928,09 грн., інфляційні збитки 3231,23 грн., три проценти річних 209,82 грн., всього 87369,14 грн.;

- з ПП «Ажіо» основний борг 10000,00 грн., інфляційні збитки 385,00 грн., три проценти річних 25,00 грн., всього 20410,00 грн..

Також стягнути з відповідачів пропорційно стягнутим грошовим сумам судовий витрати в розмірі 8173,32 грн., з яких 1173,32 грн. судовий збір та 7000,00 грн. витрати на професійну правову допомогу.

Як на підставу позовних вимог в позові вказано, що на виконання протоколу № 442269 від 04.11.2019 проведення електронних торгів позивачем було сплачено на рахунок ДП «Сетам» за послуги з організації та проведення торгів 16184,00 грн.; на рахунок приватного виконавця грошові кошти за придбання трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 в загальній сумі 307496,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 210 від 14.11.2019.

Згідно листа приватного виконавця від 06.10.2021, вказана грошова сума була розподілена в порядку статі 45 Закону України «Про виконавче провадження» наступним чином:

- ТОВ «Вердикт Фінанс» - 83928,09 грн. з яких повернення авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій 2300,00 грн., задоволення вимог стягувача 81628,09 грн.;

- приватному виконавцю Куліченко Д.О. - 10796,24 грн., з яких компенсація витрат, не покритих авансовим внеском стягувача 2633,43 грн., основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої суми 8162,81 грн.;

- ПП «Ажіо» - 10000,00 грн. компенсація витрат, непокритих авансовим внеском стягувача на оцінку нерухомого майна;

- ОСОБА_1 - 202771,67 грн. кошти, що залишилися від реалізації квартири.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.10.2020 у цивільній справі № 489/407/20, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 22.02.2021 прилюдні електронні торги визнано недійсними та скасовано протокол № 442269 від 04.11.2019 проведення електронних торгів, організованих «Сетам», скасовано акт про проведені торги та свідоцтво про придбання нерухомого майна електронних торгів і реєстрацію права власності в державному реєстрі на квартиру АДРЕСА_2 .

Посилаючись на те, що після скасування в судовому порядку результатів електронних торгів, сплачені позивачем грошові кошти за придбання нерухомого майна відповідно до статті 1212 ЦК України вважаються безпідставно набутими, тому сплачені ним кошти підлягають поверненню відповідачами зі сплатою інфляційних витрат та трьох процентів річних, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України.

Щодо коштів отриманих ДП «Сетам» в сумі 16184,00 грн., вони йому були повернуті в повному обсязі, а тому претензій до вказаного підприємства не має.

Відповідач ТОВ «Кредит-Фінас» у відзиві на позовну заяву від 17.02.2023 вказало, що положення законів України «Про виконавче провадження» та «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» Порядку виплати винагороди державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 № 643, дають підстави для висновку, що за своїм призначенням основна винагорода приватного виконавця є винагородою приватному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення та стягнення з боржника в пропорційному до фактично стягнутої суми розмірі.

Таким чином, приватним виконавцем Куліченком Д.О. було проведено всі необхідні дії, які стали результатом стягнення суми за виконавчим документом на користь стягувача. Те, що в подальшому були скасовані електронні торги, в результаті яких були сплачені позивачем кошти, не свідчить про те, що виконавцем не вчинялися виконавчі дії відповідно до закону і що ним не було здійснено витрат по виконавчому провадженню. Тому вимога про стягнення грошових коштів з приватного виконавця є безпідставною та необґрунтованою

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 07.10.2021 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.02.2023 прийнято до розгляду заяву позивача про зміну перемету позову.

Ухвалою суду від 25.04.2023 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 12.10.2023, сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Крім того, представник позивача адвокат Пірог С.В. та представник відповідача ТОВ «Кредит-Фінанс» - адвокат Бовгиря О.П. надали до суду заяви про слухання справи за їх відсутності. У своїй заяві представник позивача позов просив задовольнити.

Інші відповідачі про причину неявки в судове засідання їх представників не повідомили та правом на надання відзиву на позов не скористалися. Направлена на їх адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Крім того, представник приватного виконавця був обізнаний про судовий розгляд, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що у межах виконавчого провадження№ 59552963, відкритого 05.07.2019 року приватним виконавцем, було проведено електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 .

Згідно з протоколом проведення електронних торгів № 442269 від 04.11.2019, переможцем торгів став позивач ОСОБА_1 , придбавши реалізоване майно за ціною 323680,00 грн. та за яким 19.12.2019 приватним нотаріусом зареєстровано право приватної власності на спірну квартиру.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.10.2020 електронні торги від 04.11.2019, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 22.02.2021, з реалізації нерухомого майна - трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , проведені ДП «СЕТАМ» та оформлені протоколом проведення електронних торгів, № 442269, визнано недійсними. Скасовано протокол проведення електронних торгів, організованих ДП «Сетам», № 442269 від 04.11.2019, акт про проведені електронні торги від 10.12.2019, складений приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д. О. у виконавчому провадженні № 59552963, свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронних торгів, серія та номер: 3177 від 19.12.2019, видане приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Горбуровим К.Є. та реєстрацію права власності ОСОБА_1 в державному реєстрі об`єкта нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 34743468.

05.04.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся з вимогою до приватного виконавця про повернення сплачених ним грошових коштів у загальній сумі 307496,00 грн.

Згідно відповіді приватного виконавця від 06.10.2021 кошти, які надійшли від покупця ОСОБА_1 на рахунок для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів за придбання з торгів квартири АДРЕСА_2 в сумі 307496,00 грн. були розподілені відповідно до статті 45 Закону України «Про виконавче провадження» наступним чином:

- 2300,00 грн. на повернення авансового внеску стягувачу на організацію та проведення виконавчих дій отримувач ТОВ «Вердикт Фінанс»;

- 10000,00 грн. компенсація витрат, непокритих авансовим внеском стягувача на оцінку нерухомого майна отримувач ПП «Ажіо»;

- 2633,43 грн. компенсація витрат, не покритих авансовим внеском стягувача отримувач приватний виконавець Куліченко Д.О.;

- 81628,09 грн. сум коштів, перерахованих стягувачу за рішенням суду отримувач ТОВ «Вердикт Фінанс»;

- 8162,81 грн. основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої суми - отримувач приватний виконавець Куліченко Д.О.;

- 202771,67 грн. кошти , що залишилися від реалізації квартири, перераховані згідно платіжного доручення від 10.09.2021 № 4686 на рахунок ОСОБА_1 .

Таким чином, оскільки грошові кошти повністю позивачу повернуто не було, останній звернувся до суд за захистом порушеного права.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтею 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а у разі неможливості такого повернення, зокрема, тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 201/6498/20 (провадження № 61-88св21) зазначено про те, що зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Отже, у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника таких торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами прилюдних торгів, виникають права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору, а саме: у покупця - повернути придбане майно, у продавця - повернути отримані від покупця кошти.

За змістом частин першої і другої статті 216 ЦК України правовими наслідками недійсності правочину є реституція та відшкодування збитків (додатковий наслідок).

У справі, що розглядається встановлено, що судове рішення про визнання електронних торгів недійсними набрало законної сили 22.02.2021, відповідно відсутня правова підстава для набуття та збереження відповідачами отриманих від позивача коштів, які були зараховані ним 14.11.2019 на депозитний рахунок приватного виконавця. Тому такі кошти повинні бути повернуті позивачу на підставі статті 1212 ЦК України, оскільки набуті без жодної на те правової підстави.

Станом на час розгляду цієї справи, сплачені позивачем кошти за придбання з електронних торгів квартири, в повному розмірі не повернуто.

Згідно матеріалів справи неповернутими позивачу залишилися кошти в сумі 104724,33 грн., з яких отримано ТОВ «Вердикт Фінанс» 83928,09 грн., ПП «Ажіо» - 10000,00 грн., приватним виконавцем Куліченко Д.О. - 10796,24 грн.

Таким чином, так як отримані ТОВ «Вердикт Фінанс» та ПП «Ажіо» кошти, після визнання недійсними електронних торгів, вважаються такими, що набуті без жодної на те правової підстави, тому вони мають бути стягнуті з вказаних відповідачів на користь позивача на підставі статті 1212 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону України «Про виконавче провадження», а також, розділу VІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджену Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.

Отже кошти отримані від позивача приватним виконавцем в якості компенсації витрат не покритих авансовим внеском стягувача (2633,43 грн.) та основної винагороди приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої суми (8162,81 грн.), через визнання електронних торгів недійсними вважаються безпідставно набутими, тому підлягають стягненню на користь позивача з приватного виконавця в порядку статті 1212 ЦК України.

У зв`язку із наведеним, суд відхиляє доводи відповідача ТОВ «Кредит-Фінанс» про безпідставність позовних вимог до приватного виконавця.

У постанові Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 552/5052/20 (провадження № 61-3585св21) зазначено, «що в разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, виникають права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору, а саме: у покупця - повернути придбане майно, у продавця - повернути отримані від покупця кошти. У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частина друга статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу (основне зобов`язання), суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми (акцесорне зобов`язання (пункт 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 910/4590/19)). Оскільки набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів, а покупцем - переможець прилюдних торгів (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17), відповідно, у разі визнання прилюдних торгів недійсними, настають наслідки недійсності правочину. Задовольняючи позов частково, апеляційний суд виходив з того, що оскільки договір купівлі-продажу квартири, укладений за результатами електронних торгів, визнано недійсним, то позивачу підлягають поверненню сплачені ним грошові кошти. Разом з тим не підлягають задоволенню вимоги відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки між сторонами наявні деліктні, а не зобов`язальні правовідносини. Верховний Суд не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо відмови у задоволенні вимог про стягнення індексу інфляції та 3 % річних від простроченої суми на підставі статті 625 ЦК України, оскільки з набранням законної сили судовим рішенням про визнання торгів недійсними у відповідачів як продавців виник обов`язок повернути грошові кошти, отримані від покупця».

Отже положення статті 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Аналогічний правовий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц. Такого висновку дотримується Верховний суд і в постанові від 11.08.2023 у справі № 505/2614/17 (провадження № № 61-13097св22).

Позивач просить стягнути з відповідачів інфляційні втрати та три відсотки річних, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України, а саме:

- з приватного виконавця 8222,33 грн. інфляційних втрат та 533,92 грн. трьох процентів річних, з яких:

1) за затримку повернення коштів в сумі 202771,67 грн. за період з 22.02.2021 (дати набрання законної сили рішенням суду від 04.11.2019, яким визнано електронні торги недійсними) по 10.09.2021 (дату повернення коштів приватним виконавцем платіжне доручення № 4686 від 10.09.2021), 7806,68 грн. інфляційних втрат та 506,93 грн. трьох процентів річних;

2) за затримку повернення коштів отриманих в якості компенсації витрат не покритих авансовим внеском стягувача (2633,43 грн.) та основної винагороди приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої суми (8162,81 грн.), за період затримки з 22.02.2021 по 20.10.2021 (день уточнення позовної заяви), 415,65 грн. інфляційних втрат та 442,64 грн. трьох відсотків річних;

- з ТОВ «Вердикт-Фінанс» 3231,23 грн. інфляційних втрат та 209,82 грн. трьох процентів річних, розрахованих за період затримки з 22.02.2021 по 20.10.2021;

- з ПП «Ажіо» 385,00 грн. інфляційних втрат та 25,00 грн. трьох процентів річних, розрахованих за період затримки з 22.02.2021 по 20.10.2021.

Розрахунок трьох процентів річних та інфляційних втрат позивачем наведено в уточненій позовній заяві та розрахунках доданих до неї, які ніким не оспорені та перевірені судом.

У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1173,32 грн., пропорційно стягнутим з відповідачів грошових коштів, а саме приватного виконавця 194,77 грн. (1173,32х16,6%), ТОВ «Вердикт-Фінанс» - 874,12 грн. (1173,32х74,5%), ПП «Ажіо» - 104,43 грн. (1173,32х8,9%).

Підстави для стягнення з відповідачів витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. відсутні, оскільки позивачем не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним фактичних витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що передбачено частинами другою, третьою статті 137 ЦПК України.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 158, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти в розмірі 10796,24 грн., інфляційні втрати - 8222,33 грн. та три проценти річних 533,92 грн., всього 19552,49 грн. (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят дві гривні 49 коп.) та судовий збір в сумі 194,77 грн. (сто дев`яносто чотири гривні 77 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Фінанс» безпідставно отримані кошти в розмірі 83928,09 грн., інфляційні втрати 3231,23 грн. та три проценти и річних 209,82 грн., всього 87369,14 грн. (вісімдесят сім тисяч триста шістдесят дев`ять гривень 14 коп.) та судовий збір в сумі 874,12 грн. (вісімсот сімдесят чотири гривні 12 коп.).

Стягнути з Приватного підприємства «Ажіо» безпідставно отримані кошти в розмірі 10000,00 грн., інфляційні втрати 385,00 грн. та три проценти річних 25,00 грн., всього 10410,00 грн. (десять тисяч чотириста десять гривень 00 коп.) та судовий збір в сумі 104,43 грн. (сто чотири гривні 43 коп.).

В стягненні витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредит-Фінанс», , місцезнаходження: м.Київ, вул. Вікентія Хвойки, 15/15;

відповідач приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитро Олександрович, місцезнаходження: м.Миколаїв, вул.Пушкінська, 17-а, офіс 13;

відповідач Приватне підприємство «Ажіо», , місцезнаходження: м.Черкаси, вул.Леніна,5.

Повний текст судового рішення складено 18.10.2023.

Суддя І.В.Коваленко