Справа № 350/1725/23
Номер провадження 2/350/504/2023
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2023 року елище Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
головуючого судді Бейка А.М.,
секретаря судового засідання Маєвської С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
І. Стислий виклад позицій сторін:
позивачка ОСОБА_1 звернулася до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до відповідача, у якій просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 17.01.2004 року у с. Петранка Рожнятівського району Івано-Франківської області за актовим записом №2; неповнолітню дочку залишити на проживанні з нею; після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати; стягнути з відповідача судові витрати по справі.
В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей, одна з яких на даний час досягла повноліття та дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося і їхній шлюб має формальний характер, з причин відсутності взаєморозуміння між ними, відсутності спільних поглядів на життя, шлюб та сім`ю. Крім цього відповідач зловживає алкогольними напоями, в результаті чого вчиняє сварки та скандали. Така поведінка відповідача призвела до неможливого з ним спільного проживання, тому на даний час вони не підтримують жодних відносин, а шлюб існує тільки формально. Подальше проживання та збереження шлюбу є неможливим, що суперечило б їхнім інтересам.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, а також зазначила, що позов підтримує, просить постановити рішення про розірвання шлюбу з відповідачем.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також прибув, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов визнав та просив розірвати шлюб, укладений із позивачкою.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дотримуючись вимог вищезазначених норм процесуального закону, розгляд справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи.
ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:
ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 12.10.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрив провадження у справі та призначив відкрите судове засідання з повідомленням учасників справи.
17.10.2023 до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від позивачки поступила заява про розгляд справи у її відсутності, у якій вона також зазначила, щопозов підтримує просить розірвати шлюб з відповідачем (а.с.11).
01.11.2023 до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від відповідача ОСОБА_2 поступила заява про розгляд справи у його відсутності, у якій він також зазначив, щопозов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою (а.с.14).
Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Згідно із вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.
Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання ним позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у судовому засіданні.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , сторони по справі 17.01.2004 у с. Петранка Рожнятівського району Івано-Франківської області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №2. Після реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище позивачки « ОСОБА_4 » змінено на « ОСОБА_5 » (а.с.3).
Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 28.04.2011 (а.с.5) підтверджено, що від спільного подружнього життя у сторін є неповнолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку.
ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування:
беручи до уваги позицію позивачки та визнання позову відповідачем, проаналізувавши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити з таких підстав.
Частиною першою ст.15, частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.
Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Як визначено ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
З матеріалів справи встановлено, що між сторонами по справі склалися такі стосунки, які призвели до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Позивачка не бажає зберегти сім`ю, що суперечило б її інтересам, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім`я розпалася, шлюб існує формально, що підтверджено її заявою.
Небажання відповідача зберегти шлюб також підтверджено заявою, у якій він не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою.
Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін у цій справі, а тому шлюб між ними необхідно розірвати.
Вирішуючи вимогу позивачки про залишення дитини на проживанні із нею, суд враховує наступне.
Від спільного подружнього життя у сторін є неповнолітня дитина ОСОБА_3 .
У відповідності до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей.
У відповідності до ч.2 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Крім цього, за правилом ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Заперечень щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини разом з матір`ю позивачкою по справі, відповідач не висловив. Водночас, суд враховує, що у поданій до суду заяві він зазначив, що позов визнає, тобто фактично згідний із позовною вимогою позивачки щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини разом із нею.
З огляду на вищенаведене, керуючись принципом рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своєї дитини, при цьому враховуючи інтереси дитини, а також те, що позивачка просила залишити дитину на проживанні з нею, а відповідач про інше не заявляв, тому суд приходить до переконання про те, що найбільш доцільним буде визначити місце проживання малолітньої дитини сторін із її матір`ю позивачкою ОСОБА_1 .
При цьому суд зазначає, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків брати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини.
Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Оскільки позивачка просила не змінювати її прізвище « ОСОБА_5 » на дошлюбне, враховуючи її інтереси та керуючись вимогами законодавства України, суд вважає її вимогу підставною.
V. Розподіл судових витрат.
Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить сплату судового збору за подання позову в розмірі 1073,60 гривень, що підтверджено відповідною квитанцією (а.с.6).
На підставі викладеного, ст.ст.24, 56, 105, 110, 112, 114, 141, 160 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.206, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.
Шлюб, зареєстрований 17.01.2004 у с. Петранка Рожнятівського району Івано-Франківської області за актовим записом №2 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.
При реєстрації розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 - залишити ОСОБА_5 .
Неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити на проживанні з матір`ю ОСОБА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 , судові витрати по справі, а саме: 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.
Копію рішення направити в Рожнятівський районний відділ ДРАЦС Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) для проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М. Бейко