Справа № 136/327/23
провадження № 2/136/67/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2023 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), у якому просила:

- визнати за позивачем, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , право власності на земельну ділянку площею 4,0822 га, кадастровий номер :06:000:0482, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3 згідно державного акту серії ВН №09048 виданого 28.05.2002, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №256.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна сестра позивача ОСОБА_3 , а після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,0822 га, кадастровий номер :06:000:0482, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала покійній згідно державного акту серії ВН №09048 виданого 28.05.2002, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №256. Позивач 18.02.2021 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини рідної сестри. Однак, у зв`язку з відсутністю в позивача державного акту на право приватної власності на землю серії ВН №09048 виданого ОСОБА_3 , позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому вона змушена звернутися до суду. При цьому, оригінал державного акту серії ВН №09048 виданого 28.05.2002 знаходиться у відповідача, яка також претендувала на спадщину ОСОБА_3 , посилаючись на те, що вона нібито є спадкоємцем четвертої черги за законом, однак її також було відмовлено в оформленні спадщини, за відсутності документів, що підтверджують її можливість бути закликаною в якості спадкоємця будь-якої черги.

Ухвалою суду від 06.03.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Витребувано спадкову справу.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала.

Ухвалами суд від 29.05.2023, 27.06.2023, 24.08.2023 забезпечено участь представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Сторонами не врегульовано спір до судового розгляду.

Ухвалою суду від 05.09.2023 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Ухвалою суд від 02.10.2023 забезпечено участь представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судове засідання позивач та її представник не з`явились, а у своїй заяві просили суд про розгляд справи за їх відсутності, позов просили задовольнити. Також у судове засідання не з`явилася відповідач.

Суд зауважує, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови повідомлення його належним чином про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд проводить розгляд справи у даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи фіксацію судового засідання.

Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно державного акту серії ВН №09048 виданого 28.05.2002, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №256, ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 4,0822 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Козинецької сільської ради. Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер :06:000:0482. Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :06:000:0482 перебуває в оренді у ТОВ «Прилуцьке» згідно договору оренди №б/н від 02.01.2015, та додаткової угоди до договору оренди №б/н від 22.02.2019. Як вбачається з матеріалів спадкової справи ОСОБА_3 , вона за життя заповіту не складала, а 18.02.2021 її сестра - позивач подала нотаріусу заяву про прийняття її спадщини вказавши, що оскільки спадкоємців першої черги за законом у ОСОБА_3 немає, а тому крім позивача, серед живих спадкоємцями другої черги, також є сестри покійної: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та брат ОСОБА_6 . Відомості про те, що останні прийняли спадщину ОСОБА_3 відсутні. Той факт, що позивач була рідною сестрою ОСОБА_3 підтверджується наявними у матеріалах справи документами. Однак, у зв`язку з відсутністю в позивача державного акту на право приватної власності на землю серії ВН №09048 виданого ОСОБА_3 , позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. При цьому, позивач стверджувала, що оригінал державного акту серії ВН №09048 виданого 28.05.2002 знаходиться у відповідача, яка також, як вбачається з матеріалів справи претендувала на спадщину ОСОБА_3 , посилаючись на те, що вона є спадкоємцем четвертої черги за законом, однак її було відмовлено в оформленні спадщини, за відсутності документів, що підтверджують її можливість бути закликаною в якості спадкоємця будь-якої черги. Намагання відповідача у судовому порядку встановити факт перебування на утриманні ОСОБА_3 і проживання з нею не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, успіхів не дали.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна сестра позивача ОСОБА_3 , а після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,0822 га, кадастровий номер :06:000:0482, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала покійній згідно державного акту серії ВН №09048 виданого 28.05.2002, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №256.

Судом було встановлено, що ОСОБА_3 за життя заповіту не складала.

Згідно з ч. 4 ст. 1235 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України .

В силу вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Судом було встановлено, що 18.02.2021 позивач подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини ОСОБА_3 вказавши, що оскільки спадкоємців першої черги за законом у ОСОБА_3 немає, а тому крім позивача, серед живих, спадкоємцями другої черги, також є сестри покійної: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та брат ОСОБА_6 . Відомості про те, що останні прийняли спадщину ОСОБА_3 відсутні. Той факт, що позивач була рідною сестрою ОСОБА_3 підтверджується наявними у матеріалах справи документами.

Згідно ст. 1262 ЦК України в другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України).

Судом було встановлено, що після відкриття спадщини ОСОБА_3 , яка не залишала заповіту, позивач, протягом 6-ти місяців з дня її смерті, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом та будучи єдиним спадкоємцем другої черги спадкування за законом, яка прийняла спадщину просила видати свідоцтво про право на спадщину на вищезгадану земельну ділянку.

Однак, у зв`язку з відсутністю в позивача державного акту на право приватної власності на землю серії ВН №09048 виданого ОСОБА_3 , позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Слід зазначити, що відповідачу, яка також претендувала на спадщину ОСОБА_3 , посилаючись на те, що вона є спадкоємцем четвертої черги за законом, було відмовлено в оформленні спадщини, за відсутності документів, що підтверджують її можливість бути закликаною в якості спадкоємця будь-якої черги, а встановити факт перебування відповідача на утриманні ОСОБА_3 і проживання з нею не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, у судовому порядку невдалося.

Як визначено в п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Суд зауважує, що в силу вимог ст. 392 ЦК України власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку, а з урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи.

Разом з тим, в ході судового процесу відповідач не намагалася спростувати доводи позивача і відзиву не подавала.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога: визнати за позивачем, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , право власності на земельну ділянку площею 4,0822 га, кадастровий номер :06:000:0482, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3 згідно державного акту серії ВН №09048 виданого 28.05.2002, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №256, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Суд, вирішуючи питання судових витрат зі сплати судового збору керується главою 8 ЦПК України, а тому оскільки позов задоволено суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1362,00 грн.

Разом з тим, заявлені витрати на правову допомогу документально не підтверджені, а наразі суд позбавлений можливості їх встановити.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , право власності на земельну ділянку площею 4,0822 га, кадастровий номер :06:000:0482, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3 згідно державного акту серії ВН №09048 виданого 28.05.2002, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №256.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн 00коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано учасниками справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду, а зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено в день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення повного рішення суду.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО