ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/7387/21 Номер провадження 22-ц/814/511/23Головуючий у 1-й інстанції Тимош О.М. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Секретар:Кириченко В.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м.Харкова від 09 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Трест «Південзахіденергобуд» , Харківська міська рада про визнання права користування житловим приміщенням та визнання наймачем

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому, просили визнати за ними право користування житловим приміщенням у кімнатах №375,376 жилою площею 29,8 кв.м, загальною площею 46 кв.м в будинку АДРЕСА_1 .; визнати ОСОБА_1 наймачем двох кімнат №375-376 житловою площею 29,8 кв.м загальною площею 46 кв.м в будинку АДРЕСА_1 зі складом сім`ї 3 особи: ОСОБА_1 ,- наймач, син ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_3 .

Позовні вимоги мотивували тим, що ОСОБА_1 у 1986 році рішенням адміністрації та профспілкового комітету була надана кімната № НОМЕР_1 площею 12,8 кв.м у відомчому гуртожитку по АДРЕСА_1 . У 1989 році у зв`язку із народженням другої дитини їй були поліпшені житлові умови і виділена додаткова кімната № НОМЕР_2 площею 17 кв.м в сімейному гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 . Згодом у вказаному житловому приміщенні з народження також почала проживати донька ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . Позивачі зазначають, що правові підстави вселення ОСОБА_1 та проживання з дітьми у кімнатах АДРЕСА_2 підтверджуються листами ВАТ «Трест «Південзахіденергобуд», копією паспорту ОСОБА_1 , де вказана реєстрація та вписані троє дітей, договором найму жилого приміщення від 01.07.2005.

Позивачі стверджували, що заселення у гуртожиток відбувалося на підставі ордеру, який був виданий ОСОБА_1 за рішенням профкому тресту «Південзахіденергобуд». При заселенні у гуртожиток виданий профкомом ордер здавався коменданту ЖКО ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» і зберігався в архіві ЖКО, архіви ЖКО не збереглися. Листом ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» повідомлено, що протоколи засідань профкому ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» збереглися в архіві тресту. В зв`язку із переїздом ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» архіви тресту були загублені.

З моменту вселення 1986-1989 р.р. позивачі проживають за зазначеною адресою, що підтверджується довідкою з місця проживання, сплачують комунальні платежі. На підставі Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», ст.47 Конституції України позивачі вважали, що мають право на користування житловими приміщеннями - кімнатами АДРЕСА_2 .

Відповідач ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» в особі генерального директора Басова С.В. не заперечував проти закріплення займаної житлової площі кім.№375-376 в будинку по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та членами її сім`ї та визнання її наймачем займаної площі, також не заперечував проти приватизації даного житла.

Відповідач Харківська міська рада у своєму відзиві від 12.05.2021 в особі представника , просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 09 грудня 2021 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Трест «Південзахіденергобуд», Харківська міська рада про визнання права користування житловим приміщенням та визнання наймачем відмовлено повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 . Скарга мотивована тим, що висновки суду щодо відсутності спору спираються на недоведені обставини , що мають значення для справи , які суд визнав встановленими .

Апелянт вказує, що гуртожиток є об`єктом державної власності адже розпорядженням регіонального відділення ФДМУ по Харківській області від 08.09.1995 року №353-Р , зазначено, що гуртожиток по АДРЕСА_1 , який перебуває на балансі ВАТ «Південзахіденергобуд»,підлягає передачі в комунальну власність , як об`єкт державної власності. Рішенням 14 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 22.02.2012 року №635/12 «Про комунальну власність м.Харкова» була надана згода на прийняття до комунальної власності міста Харкова житлового будинку по АДРЕСА_1 від ВАТ «Південзахіденергобуд»

Тож, згідно норм ЗУ «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» від 04.06.2017 № 147/98 ВР реєстрація права власності на об`єкт житлового фонду не є обов`язковою умовою. Таким чином гуртожиток є державною власністю.

Скаржник посилаючись на усталену практику щодо розгляду справ з аналогічних правовідносин посилається на слідуюче. Так, на прикладі рішення про відмову в приватизації зазначено наступне: рішення мотивовано тим, що відповідач відмовив у наданні дозволу на приватизацію квартири позивачу на підставі відсутності ордеру на квартиру , однак у визначеному переліку підстав для відмови у приватизації зазначених у п.2 ст.2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» така підстава відсутня. Оскільки іншим судовим рішенням яке набрало чинності , визнано право користування позивачки спірною квартирою , то у відповідача були відсутні підстави для відмови у приватизації квартири.

Оскільки у позивача не зберігся ордер на займану нею і членами її сім`ї житлову площу , то ОСОБА_1 звернулась до суду, щоб отримати рішення про визнання за ОСОБА_1 та членами її родини права користування житлом, щоб у подальшому реалізувати своє право на приватизацію житла.

ОСОБА_1 просить скасувати рішення Московського районного суду міста Харкова від 09 грудня 2021 року , та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до слідуючого висновку.

З копій паспортів позивачів вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-10, 12-13,16-17).

Реєстрація місця проживання позивачів за адресою: АДРЕСА_3 , підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області та довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 23.01.2020 (а.с.20,21,22, 39).

ОСОБА_1 є матір`ю позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження серія НОМЕР_3 від 19.03.1993 та серія НОМЕР_4 від 16.12.1989 та свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_5 від 03.04.1996 (а.с.15,19,32).

Відповідно до листа директора «Міжрегіонального бюро з технічної інвентаризації» від 11.10.2017 житлова площа кімнат №375,376 склала 29,8 кв.м (а.с.33).

Позивачем також надано суду план кімнат № НОМЕР_6 , журнал внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень житлового будинку АДРЕСА_4 (а.с.34,35).

Згідно з договором найму жилого приміщення №46 від 01.07.2005 ВАТ Трест «Південзахіденергобуд» передало безстроково кімнати у малосімейному гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 в найм ОСОБА_1 , а саме: кімнати № 375 , 376 житловою площею 29,87 кв.м, житловою площею 48,38 кв.м, у користування для проживання (а.с.38).

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №1278 від 19.12.2007 виключено будинок по АДРЕСА_1 з числа гуртожитків ВАТ «Трест «Південзахіденергобуд». Дозволено ВАТ «Трест «Південзахіденергобуд» та Московському райвиконкому закріпити за мешканцями займану ними площу по АДРЕСА_1 та відкрити особові рахунки в установленому законом порядку (а.с.40).

У відповідності до листа КП «Харківське міське БТІ» №1076225 від 24.01.2020 станом на 31.12.2012 на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 записи про право власності на житло у м.Харкові відсутні (а.с.41).

Згідно з листом ВАТ «Трест «Південзахіденергобуд» №7 від 16.02.2016 жилий будинок за адресою АДРЕСА_1 знаходиться на балансі ВАТ «Трест «Південзахіденергобуд», та є державною власністю. Також зазначає, що даний будинок не може бути переданий на баланс іншої організації без узгодження власника, тобто Регіонального відділення фонду державного майна України в Харківській області (а.с.42).

З листа ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд»№124 від 21.07.2020 повідомляється, що у грудні 1986 р. на підставі рішення адміністрації та профкому ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» ОСОБА_1 , як працівнику підприємства, була надана кімната № НОМЕР_1 площею 12,8 кв.м у відомчому гуртожитку по АДРЕСА_1 . У 1989 році у зв`язку з народженням другої дитини для покращення житлових умов ОСОБА_1 була надана друга кімната № НОМЕР_2 площею 17,0 кв.м. Протоколи засідань профкому ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» зберігалися в архіві тресту та з переїздом адміністрації тресту були загублені. Заселення у гуртожиток відбувалося на підставі ордеру, який був виданий на руки ОСОБА_1 та в подальшому при заселенні зданий коменданту ЖКО ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» ОСОБА_4 і зберігався в архіві ЖКО. Архіви ЖКО до теперішнього часу не збереглися (а.с.43).

Відповідно до листа №111 від 02.07.2020 відповідач ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» не заперечує проти закріплення займаної житлової площі кім.№375-376 в будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та членами її сім`ї та визнання її наймачем вказаної житлової площі (а.с.44).

З листа Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради №11085 від 07.11.2019 вбачається, що з 2011 року відсутня інформація стосовно прийняття в експлуатацію будинку АДРЕСА_1 . Житловий будинок не відноситься до об`єктів комунальної власності, виконавчі органи Харківської міської ради не володіють інформацією щодо балансоутримувача. Рішенням 14 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 22.02.2012 №635/12 «Про комунальну власність м.Харкова» було дано згоду на прийняття до комунальної власності територіальної громади м.Харкова зазначеного житлового будинку від ПАТ «Трест «Південзахіденергобуд». Необхідної документауції та акту приймання-передачі житлового будинку по АДРЕСА_1 до комунальної власності територіальної громади м.Харкова до Управління не надходило, будинок до комунальної власності територіальної громади м.Харкова не прийнятий (а.с.45-48).

Листом №11084 від 7.11.2019 ОСОБА_1 роз`яснено умови приватизації житла в будинку по АДРЕСА_1 (а.с.49-51).

На звернення ОСОБА_1 . Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлово-комунального господарства виконавчого комітету Харківської міської ради від 18.03.2021 повідомлено, що при розгляді наданих позивачкою ОСОБА_1 документів, в деяких з них виявлені невідповідності вимогам законодавства, необхідність виготовлення технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_5 та надання документу про заселення до кімнат АДРЕСА_5 (ордер або рішення адміністрації та профспілкового комітету) (а.с.52-53).

Станом на 08.10.2020 право власності на кімнати № 376 , 375 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек не зареєстровано (а.с.54, 55).

Станом на 05.12.2019 відомості щодо права власності на будинок АДРЕСА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек відсутні (а.с.56)

Відповідно до рішення судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області було задоволено апеляційну скаргу та змінено рішення Московського районного суду м.Харкова від 02.06.2011 в частині визнання права власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_6 , рішення суду скасовано та відмовлено в задоволенні позовних вимог в цій частині. У рішенні апеляційного суду зазначено, що ОСОБА_1 вселилася у кімнати 375-376 гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ордеру ВБМТ «Південзахіденергобуд» та зареєстрована за вказаною адресою з 25.02.1987. 01.06.2005 між ВАТ «Південзахіденергобуд» та ОСОБА_1 було укладено договір найму житлового приміщення, відповідно до якого підтверджується, що апелянт на законних підставах займає виділені їй кімнати у гуртожитку (а.с.57-62).

Постановою апеляційного суду Харківської області від 23.05.2018 скасовано рішення Московського районного суду м.Харкова від 02.06.2011 в частині визнання права власності за ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_7 загальною площею 34,17 кв.м (а.с.63-73).

Згідно з листом генерального директора ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» №152 від 29.09.2020 ОСОБА_1 з 1985 року працювала інженером в «Трест «Південзахіденергобуд», у відомстві якого перебував гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1 . У грудні 1986 року ОСОБА_1 як працівнику підприємства була надана кімната № НОМЕР_1 . У 1989 році у зв`язку із народженням другої дитини для покращення житлових умов ОСОБА_1 була додатково надана друга кімнати № НОМЕР_2 , розташована поряд з кімнатою №376. Вселення у гуртожиток відбувалося на підставі ордеру, виданого на засіданні адміністрації та профкому «Трест «Південзахіденергобуд». Ордер при вселенні здавався в ЖКВ. ОСОБА_1 проживає із сином та дочкою у наданих їй кімнатах № НОМЕР_2 , АДРЕСА_8 з 1986 року по даний час. ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» є правонаступником «Трест «Південзахіденергобуд» (а.с.74).

У 2009 році КП «Харківське міське БТІ» на замовлення КП «Жилкомсервіс» виготовило технічний паспорт на багатоповерховий житловий будинок АДРЕСА_1 , в якому зазначено наявність у ньому 159 квартир, кількість кімнат 254. Особові рахунки при цьому не змінювалися. Згідно з технічним паспортом кімната № НОМЕР_2 увійшла до складу кімнати № НОМЕР_7 , а кімната № НОМЕР_1 - до складу кімнати № 120 .

Рішенням господарського суду Харківської області від 31.10.2016 було визнано незаконними дії органу самоорганізації населення «Будинковий комітет «Вулиця Гвардійців Широнінців, 39б» щодо проведення перенумерації кімнат у житловому будинку по АДРЕСА_1 та дії КП «ХМБТІ» по виготовленню 10.11.2009 технічного паспорту на зазначений будинок.

З листа КП «Харківводоканал» №Т-3123/117.01.02-05 від 14.06.17 за адресою: АДРЕСА_9 (375, 376) особовий рахунок відкрито на ім`я ОСОБА_1 , зареєстровано три особи (а.с.75).

Відповідно до квитанцій, наданих суду, в період травень, липень 2007 року, серпень 2005 року, березень, червень, липень, жовтень 2008 року ОСОБА_1 сплачувала комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_10 (а.с.76-81).

У відповідності до статуту ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд», воно є правонаступником ПАТ «Трест «Південзахіденергобуд», ВАТ «Трест «Південзахіденергобуд» (а.с.108-110).

З технічного паспорту на кімнати АДРЕСА_11 вбачається, що кімната № НОМЕР_2 має площу 17,0 кв.м, кімната №376 - 12,8 кв.м (а.с.155-156).

З трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що з 02.01.1986 остання працювала інженером треста «Південзахіденергобуд». 19.10.1999 була звільнена за п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.212-215).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша та друга статті 5 ЦПК України).

Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Так, позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що оскільки у останньої не зберігся ордер на займану нею і членами її сім`ї житлову площу, то з метою приватизації житла в подальшому позивач звернулась до суду.

Кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду (стаття 47 Конституції України).

У статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

«Житло» має самостійне поняття, яке не залежить від класифікації за національним законодавством. Питання про те, чи є конкретне приміщення «житлом», яке захищається пунктом 1 статті 8 Конвенції, залежатиме від фактичних обставин, а саме - існування достатнього та тривалого зв`язку з певним місцем. Суд також повторює, що стаття 8 Конвенції лише захищає право особи на повагу до її існуючого житла (GLOBA v. UKRAINE, № 15729/07, § 37, ЄСПЛ, від 05 липня 2012 року).

Відповідно до статті 127 ЖК УРСР для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою про вселення на надану жилу площу в гуртожитку (стаття 129 ЖК УРСР).

У статті 130 ЖК УРСР визначено, що порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

У пункті 7 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року № 498, передбачено, що користування жилою площею здійснюється: у гуртожитках державної та комунальної форми власності - виключно за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі ордера; у гуртожитках, що були включені до статутних капіталів господарських товариств, створених у процесі приватизації та корпоратизації, - за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі ордера, або на підставі договору оренди житла.

Судом установлено, що ОСОБА_1 разом із сім`єю заселилась до гуртожитку на підставі ордеру виданого за рішенням профкому тресту «Південзахіденергобуд» , у встановленому законом порядку.

Адміністрація підприємства, установи, організації веде облік ордерів, що видаються громадянам на зайняття жилої площі.

Бланки ордерів зберігаються як документи суворої звітності.

Згідно з п.14 Примірного положення вселення в гуртожиток робітників, службовців, студентів, учнів та інших громадян провадиться в установленому порядку завідуючим (директором) гуртожитком або працівником, який його заступає, на підставі виданого адміністрацією підприємства, установи, організації ордера.

Згідно посилань у позові , ордер на підставі якого відбулося вселення втрачено , оскільки він зберігався в архіві ЖКО ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» , архіви ЖКО не збереглися. Крім того не збереглися і архіви тресту у яких знаходився протокол засідання профкому ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» , у зв`язку із переїздом.

Із наданих суду доказів та пояснень вбачається , що Харківська міська рада не є власником житлового будинку та не може бути стороною договору найму , ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» заперечень щодо зайняття позивачами житлового приміщення не має.

Відомостей , щодо обмеження позивачів у праві користування житловим приміщенням суду не надано , також не надано і підтверджень того , що позивачам відмовлено або чиняться перешкоди в укладенні договору найму відповідних житлових приміщень.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність (пункти 4, 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

У частинах першій - четвертій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).

У справі, що переглядається установлені судом обставин свідчать, що між ВАТ Трест «Південзахіденергобуд» як балансоутримувачем та ОСОБА_1 як наймачем укладено договір найму жилого приміщення №46 від 01.07.2005, предметом якого є кімнати у малосімейному гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: кімнати №375, 376 житловою площею 29,87 кв.м, загальною площею 48,38 кв.м, у користування для проживання.

Позивачами не надано доказів, що вказували б на порушення їхнього права , та необхідність звернення до суду для його поновлення шляхом визнання права користування житловим приміщенням та визнання наймачем, адже у матеріалах справи відсутні докази що свідчили б про відмову в укладенні договору найму житлового приміщення.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки право користування позивачів житловим приміщенням ніким не оспорюється, останні наділені правом звернутися до підприємства з метою укладення договору найму , крім того , ПрАТ Трест «Південзахіденергобуд» як балансоутримувач не заперечує щодо користування позивачами житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Справа судом розглянута повно та об`єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано вірно.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 09 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В. М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов