Справа № 703/4571/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Дегтярь Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй диплому № НОМЕР_1 від 25 липня 1981 року про її навчання в Уманському кооперативному технічному училищі із 01 вересня 1980 року по 25 липня 1981 року.

В обґрунтування заяви вказує, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №30 від 13 лютого 2023 року в призначенні їй пенсії за віком відмовлено, через те, що до її страхового стажу не зараховано період навчання із 01 вересня 1980 року по 25 липня 1981 року в Уманському кооперативному училищі, відповідно до диплому № НОМЕР_1 від 25 липня 1981 року, оскільки її дівоче прізвище в дипломі російською мовою зазначено « ОСОБА_2 », в той час, як в свідоцтві про укладення нею шлюбу і ОСОБА_3 її дівоче прізвище зазначено російською мовою « ОСОБА_4 ».

Оскільки будь-яким іншим чином ніж в судовому порядку вона позбавлена можливості встановити факт належності правовстановлюючого документа, вона змушена звернутися до суду з цією заявою, в якій просить встановити факт належності їй диплому.

В судове засідання заявниця не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала та просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з`явився, проте від заінтересованої особи за підписом начальника ГУ ПФУ України в Херсонській області надійшло пояснення, в якому він просить суд при прийнятті рішення всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідити докази та прийняти обґрунтоване і законне рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як передбачено п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядається встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до свідоцтва про народження заявниці серії НОМЕР_2 від 18 квітня 1963 року, місце реєстрації с. Тарасівка Звенигородського району Черкаської області, її прізвище українською мовою зазначено як « ОСОБА_4 ».

Згідно атестату про середню освіту серії НОМЕР_3 від 26 червня 1980 року заявниця у 1980 році закінчила повний курс Тарасівської середньої школи с. Тарасівка Звенигородського району Черкаської області, її прізвище в атестаті також українською мовою зазначено як « ОСОБА_4 ».

Відповідно до диплому № НОМЕР_1 від 25 липня 1981 року заявниця із 01 вересня 1980 року по 25 липня 1981 року проходила навчання в Уманському кооперативному технічному училищі за кваліфікацією продавця. Проте, в дипломі її прізвище зазначено неправильно: українською мовою « ОСОБА_5 », а російською мовою « ОСОБА_2 ».

Згідно архівної довідки Черкаського кооперативного економіко-правового фахового коледжу вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» ОСОБА_6 (діловодство велося на російській мові) навчалася на денному відділенні Уманського кооперативного професійно-технічного училища на денному відділенні із 01 вересня 1980 року (наказ про зарахування №26-у від 25 серпня 1980 року) по 25 липня 1981 року (наказ про закінчення №35-у від 25 липня1981 року).

Дана інформація щодо навчання заявниці в Уманському кооперативному професійно-технічному училищі із 01 вересня 1980 року по 25 липня 1981 року відображена і у записі №1, належної їй трудової книжки серії НОМЕР_4 , де її прізвище до одруження російською мовою зазначено правильно як « ОСОБА_4 ».

Також слід зазначити, що в свідоцтві про укладення ОСОБА_1 шлюбу із ОСОБА_3 серії НОМЕР_5 від 25 листопада 1989 року, її дівоче прізвище російською мовою правильно зазначено як « ОСОБА_4 ».

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Окрім того, Пленум Верхового Суду України в п. 12 вищевказаної постанови роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по - батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по - батькові або замість імені чи по - батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, вони мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Враховуючи вищевикладене та ту обставину, що невідповідність написання прізвища заявниці у правовстановлюючому документі виникла через допущену технічну помилку, всі дані, крім наведених розбіжностей, співпадають та встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. Дослідженні судом документи дозволяють стверджувати, що диплом № НОМЕР_1 від 25 липня 1981 року про навчання ОСОБА_1 в Уманському кооперативному училищі із 01 вересня 1980 року по 25 липня 1981 року належить саме їй.

Встановлення в судовому порядку факту належності вказаного правовстановлюючого документу має юридичне значення для заявника, оскільки необхідне для оформлення права на пенсію. Іншої можливості встановити даний факт заявнця не має, відтак заяву слід задовольнити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 81, 82, 89, 247, 263 - 265, 293 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний обліковий номер платника податків НОМЕР_6 , диплому № НОМЕР_1 від 25 липня 1981 року про її навчання в Уманському кооперативному технічному училищі із 01 вересня 1980 року по 25 липня 1981 року.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення (з дня складання повного тексту).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: В. О. Прилуцький