Справа № 606/1864/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.

представника позивача адвоката Істеревича А.З.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області (ОТГ) про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області (ОТГ), у якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог, вказує на те, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належав матері позивача ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла вказаний житловий будинок з надвірними будівлями та все своє майно позивачу. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема на цілий житловий будинок.

Позивач звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, але приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Враховуючи вказані обставини, позивач звернувся до суду для визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 за рішенням суду.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27.09.2023 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Позивач у встановлений судом строк усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 10.10.2023 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Істеревич А.З. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, з позовними вимогами погоджується.

Відповідно до вимог частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно копії довідки Теребовлянського бюро технічної інвентаризації за № 204 від 08.08.23, власником житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , однак право власності не зареєстровано.

Відповідно до довідок, виданих виконкомом Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області від 06.02.2023, 19.07.2023 за № 86, 384, станом на 15.04.1991, копії погосподарської книги, господарство, яке належало ОСОБА_3 , відносилося до колгоспного типу двору. Станом на 15.04.1991 у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , проживали і були зареєстровані: голова двору ОСОБА_3 , який помер 1997 року, член двору дружина ОСОБА_2 , яка на день смерті ОСОБА_3 проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 із нею проживав та був зареєстрований син ОСОБА_1 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25.07.1997, виданого Дарахівською сільською радою Теребовлянського р/в ЗАГСу, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Тютьків, Теребовлянського району, Тернопільської області. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно.

ОСОБА_2 прийняла спадщину чоловіка, оскілька проживала та була зареєстрована з ним, однак не встигла її оформити.

04.05.2007 ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем Дарахівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, яким заповіла належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями в с.Тютьків Теребовлянського району Тернопільської області та все її майно, де б воно не було і з чого не складалось та все те, що належатиме на день смерті в користь ОСОБА_1 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 02.02.2023, виданого Микулинецькою селищною радою, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Тютьків, Тернопільського району, Тернопільської області.

Заповіт від 04.05.2007 на день смерті ОСОБА_2 не змінювався і не скасовувався.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, зокрема і на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

З постанови приватного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєвої Л.І. від 08.09.2023 про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що відсутнє та не зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи вказане ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. Також у постанові вказано, що спадкоємці, які мають обов`язкову частку згідно статті 1241 ЦК України відсутні. Чоловік померлої ОСОБА_3 помер в 1997 році.

Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 від 08.08.2023, виданого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації, замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_1 , вищевказаний житловий будинок має загальну площу 96,1 кв.м., з якої житлова 48,7 кв.м.

Відповідно до копії висновку про вартість майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 станом на 20.09.2023 ринкова вартість становить 192200 грн 00 коп.

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно з пунктом 6постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦКУPCP 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно частини другої статті 120 ЦК УРСР(1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджено, що житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 належав до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого був ОСОБА_3 , членом якого була його дружина ОСОБА_2 , однак у визначеному законом порядку вони не оформили своє право власності. Після смерті ОСОБА_3 його частку у праві власності на житловий будинок успадкувала дружина ОСОБА_2 , однак у визначеному законом порядку не оформила своє право власності.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до частини першої статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У даному випадку, позивач не може отримати свідоцтво про прийняття спадщини, за заповітом після смерті ОСОБА_2 , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, тому право позивача має бути захищено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане майно.

Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно частини другої статті 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Враховуючи вищенаведене, визнання позову відповідачем, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, його право підлягає судовому захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись статтями 4, 12, 200, 247, 265, 354 ЦПК України, статтями 15, 16, 392, 1216, 1217, 1218,1261, 1268, 1270 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області (ОТГ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: Микулинецька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області (ОТГ), , місцезнаходження: вул. С.Бандери, 11, смт. Микулинці, Теребовлянський р-н, Тернопільська обл.

Повний текст рішення суду складено 30 жовтня 2023 року.

Суддя А.В.Мельник