Справа № 133/1962/17
Провадження № 22-ц/801/2083/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кучерук І. М.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 рокуСправа № 133/1962/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Голоти Л.О., Денишенко Т.О.

за участі секретаря судового засідання Різник Д.С., представника апелянта ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 07 вересня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просив поновити йому строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів від 25.02.2019 у цивільній справі № 133/1962/17, а саме про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 134028 грн; про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5000 грн понесених витрат на проведення судової експертизи; про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрат по сплаті судового збору у розмірі 1340,28 грн, витрат за надання правничої допомоги у сумі 6000 грн, а всього 7340,28 грн, а також видати дублікати вказаних вище виконавчих листів.

Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05.11.2018 у цивільній справі №133/1962/17 стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на його користь моральну шкоду в розмірі 134028 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1340 грн 28 коп, та витрати за надання правничої допомоги у розмірі 6000 грн.

Додатковим рішенням суду від 21.12.2018 у справі №133/1962/17 стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на його користь 5000 грн понесених витрат на проведення судової експертизи.

На виконання вказаних вище рішень видано виконавчі листи. У березні 2019 року він подав дані виконавчі листи для проведення примусового виконання до Козятинського ВДВС. У зв`язку з цим було відкрито виконавчі провадження №№ 58527961, 58528326, 58528729 про стягнення з ОСОБА_3 на його користь моральної шкоди та судових витрат.

У червні 2023 року він звернувся до Козятинського ВДВС, де йому повідомили, що дані виконавчі провадження завершені 19.12.2019 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення. Вказані виконавчі листи були надіслані на його адресу простою поштовою кореспонденцією. У зв`язку з цим він мав право повторно подати виконавчі листи з дати їх повернення 19.12.2019 протягом трьох років, тобто до 19.12.2022. Однак він пропустив вказаний строк, оскільки не отримував постанов державного виконавця про повернення виконавчих документів та самих оригіналів виконавчих листів, які були надіслані простими поштовими відправленнями. Тому він не знав про завершення виконавчих проваджень по примусовому виконанню судових рішень про стягнення з ОСОБА_3 на його користь моральної шкоди та судових витрат.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 07 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати і ухвалити нове рішення, яким заяву про поновлення йому строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів та видачу дублікатів виконавчих листів задовольнити.

В обґрунтування доводів скарги, зокрема зазначено, що ухвала суду першої інстанції є такою, що порушує права стягувача у виконавчому провадженні. Так, при зверненні до суду з заявою, ОСОБА_2 посилався на те, що виконавчий лист щодо боржника втрачений, оскільки він не був повернутий стягувачу виконавчою службою після винесення постанови про повернення виконавчого документа. Вказує, що належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом з направленням його оригіналу є виключно рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Проте, доказів направлення (вручення) виконавчого листа стягувачу матеріали справи не містять.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1-3,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованими. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05.11.2018 у цивільній справі № 133/1962/17 позов задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 134028 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1340,28 грн, та витрати за надання правничої допомоги у розмірі 6000 грн.

Додатковим рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.12.2018 у цивільній справі № 133/1962/17 стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 5000 грн. понесених витрат на проведення судової експертизи.

На виконання вказаних вище рішень видано виконавчі листи.

У березні 2019 року ОСОБА_2 подав дані виконавчі листи для проведення примусового виконання до Козятинського ВДВС. У зв`язку з цим було відкрито виконавчі провадження №№ 58527961, 58528326, 58528729 про стягнення з ОСОБА_3 на його користь моральної шкоди та судових витрат.

Як вбачається з повідомлення начальника Козятинського ВДВС у Хмільницькому районі Вінницької області згідно з даними АСВП виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 133/1962/17, виданого 25.02.2019 судом про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь заявника в сумі 134 028 грн, 19.12.2019 завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Постанову про повернення виконавчого документа разом з оригіналом виконавчого листа направлено стягувачу за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний вище виконавчий документ на виконання до відділу ДВС повторно не надходив.

Відповідно до довідки № 22.27-29 від 09.08.2023, виданою начальником Козятинського ВДВС, відповідно до даних АСВП виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 133/1962/17, виданого 25.02.2019 судом про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь заявника в сумі 7340,28 грн, 19.12.2019 завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Постанову про повернення виконавчого документа разом з оригіналом виконавчого листа направлено стягувачу за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний вище виконавчий документ на виконання до відділу ДВС повторно не надходив.

Згідно з довідкою № 22.27-29 від 09.08.2023, виданою начальником Козятинського ВДВС, відповідно до даних АСВП виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 133/1962/17, виданого 25.02.2019 судом про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь заявника в сумі 5000 грн, 19.12.2019 завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Постанову про повернення виконавчого документа разом з оригіналом виконавчого листа направлено стягувачу за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний вище виконавчий документ на виконання до відділу ДВС повторно не надходив.

Відмовляючи у задоволені заяви, суд першої інстанції виходив з того, що єдиною підставою для видачі дубліката є підтвердження заявленого факту втрати такого виконавчого листа, а саме відсутності його як у стягувача, так і у виконавчої служби, де він був на примусовому виконанні. І якщо факт відсутності оригіналів виконавчих листів у Козятинського відділу ДВС у Хмільницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) не викликає в суду сумнівів, то заявлений ОСОБА_2 факт відсутності саме в нього оригіналів виконавчих листів суду, дублікати яких просив видати заявник, не підтверджено жодними доказами, які суду мав надати саме ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції також, виходив з того, що заявник, не наводить жодної поважної причини пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання. Окрім того, суду не надано належних та допустимих доказів того, що після пред`явлення виконавчих листів до виконання у 2019 році, стягувач цікавився про хід їх виконання, вживав активні дії для реалізації своїх прав з виконання рішення суду, зокрема, звертався з відповідними заявами до виконавчої служби, в тому числі, й з приводу з`ясування місцезнаходження виконавчих листів. Також заявник не надав доказів втрати виконавчих документів при пересилці, оскільки до заяви не додано довідки АТ «Укрпошта».

Апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правовідносини щодо видачі дубліката виконавчого листа суду та поновлення строку для пред`явлення його до виконання врегульовані нормами ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як указано в підпункті 17.4 п. 17 Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення», у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз п. 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У п.п. 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ч. 1 ст. 433 ЦПК України). Відповідно до підпункту 17.4 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 п. 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

У постанові Верховного Суду від 19.04.2021 у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09.10.2019 у справі № 2-6471/06, від 03.02.2021 у справі № 643/20898/13-ц, 23.06.2021 у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111св20).

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У справі, яка переглядається, установлено, що на виконані у відділі державної виконавчої служби перебували виконавчі провадження №№ 58527961, 58528326, 58528729 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди та судових витрат.

19.12.2019 державний виконавець, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виніс постанови про повернення виконавчих документів стягувачу.

За правилами частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

З огляду на викладене належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Подібні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 2515/739/2012, від 12.03.2018 у справі № 583/1828/17-ц, від 24.10.2018 у справі № 201/15305/14-ц, від 22.01.2020 у справі № 2-1693/10, від 28.05.2020 у справі № 1003/6035/12.

Між тим, докази направлення з поверненням стягувачу виконавчих листів № 133/1962/17, виданих 25.02.2019 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди та судових витрат у матеріалах справи відсутні.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до ст. 37 Закону № 1404-VIII повернення документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що у випадку отримання ним відповідних постанов державного виконавця та оригіналів виконавчих листів, ОСОБА_2 подав би їх повторно на примусове виконання, оскільки це відповідало б його інтересам.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, не встановив обставин, які пов`язані з винесенням постанов про повернення виконавчих документів щодо боржника ОСОБА_3 , не дослідив матеріали виконавчих проваджень щодо повернення оригіналів виконавчих листів, що має важливе значення для правильного вирішення заяви.

Варто звернути увагу на те, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд при вирішенні, відповідно до ст. 433 ЦПК України, питання про поновлення строку повинен з`ясувати причини пропуску строку звернення виконавчого документа до виконання, та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Відповідно до висновку викладеного у постанові Верховного Суду у справі № 166/1472/18 від 23.10.2019, питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Крім того, відповідно до висновку Верховного Суду зробленого у постанові по справі № 2-461/09 від 02.06.2020, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

При цьому, заяви скаржника містять обґрунтовані аргументи тих обставин, що унеможливлюють вчинення процесуальних дій у визначений законом строк.

Апеляційний суд, проаналізувавши вищезазначені доводи апеляційної скарги, доходить висновку про наявність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки в заяві про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання заявник навів об`єктивні та непереборні обставини пропуску строку.

Вказані обставини є підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачі дубліката виконавчого листа.

На підставі вищезазначеного, враховуючи, що рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05.11.2018 та додаткове рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.12.2018 не виконані, оригінали виконавчих листів № 133/1962/17, виданих 25.02.2019 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди та судових витрат втрачено, а заявник звернувся до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів, навівши поважність причин пропуску пред`явлення виконавчих листів до виконання, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив помилкове застосування норм матеріального права та порушив норми процесуального права, а тому відповідно до ст. 376 ЦПК України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 належить задовольнити, скасувавши ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 07 вересня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_2 про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання по цивільній справі № 133/1962/17 задовольнити.

Керуючись ст.ст. 374,376,381,382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 07 вересня 2023 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, видачу дублікатів виконавчих листів у справі № 133/1962/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Видати ОСОБА_2 дублікат виконавчого листа у справі № 133/1962/17, виданого 25.02.2019 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 134028 грн.

Поновити ОСОБА_2 пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 133/1962/17, виданого 25.02.2019 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 134028 грн.

Видати ОСОБА_2 дублікат виконавчого листа у справі № 133/1962/17, виданого 25.02.2019 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесених витрат на проведення судової експертизи в розмірі 5000 грн.

Поновити ОСОБА_2 пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 133/1962/17, виданого 25.02.2019 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесених витрат на проведення судової експертизи в розмірі 5000 грн.

Видати ОСОБА_2 дублікат виконавчого листа у справі № 133/1962/17, виданого 25.02.2019 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судових витрат в розмірі 7340, 28 грн.

Поновити ОСОБА_2 пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 133/1962/17, виданого 25.02.2019 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судових витрат в розмірі 7340, 28 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Т.О. Денишенко

Л.О. Голота