Справа № 502/2066/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом

Управління соціального захисту населення

Ізмаїльської районної державної адміністрації

до

ОСОБА_1

про

стягнення суми переплати

В С Т А Н О В И В :

Позивач Управління соціального захисту населення Кілійської районної державної адміністрації Одеської області звернулось до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення суми переплати.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 23.03.2023 року, прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, залучено Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації в якості правонаступника позивача у справі № 502/2066/20, виключивши при цьому Управління соціального захисту населення Кілійської районної державної адміністрації.

В обґрунтування позовної заяви позивач вказує, що позивач є державним органом і основним завданням якого є забезпечення реалізації соціальної політики в Кілійському районі у сфері соціального захисту населення, що включає: призначення та виплата соціальної допомоги сім`ям з дітьми, компенсацій та інших соціальних виплат стосовно вимог законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства соціальної політики, розпоряджень голів обласних та районних державних адміністрацій, а також Положення про управління.

Відповідно до п. 6 «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 р., № 81 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги на дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, грошового забезпечення батькам - вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях за принципом «гроші ходять за дитиною»» здійснюється з моменту влаштування дитини у дитячий будинок сімейного типу або прийомну сім`ю включно до дня досягнення дитиною 18-річного віку, а у разі навчання у загальноосвітніх навчальних закладах, за денною формою у вищих навчальних закладах І-ІV рівня акредитації та професійно-технічних навчальних закладах - до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

За вищезазначеною допомогою до Управлінні соціального захисту населення Кілійської райдержадміністрацїї звернулась ОСОБА_1 та перебувала на обліку з 01.01.2006 року по 31.08.2018 року.

Управління виявило переплату державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, грошового забезпечення батькам- вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях відповідачу у розмірі 52336,80 грн., яка виникла у зв`язку з тим, що дитина сирота перебувала в навчальному закладі на повному державному забезпеченні.

Із заявою на отримання допомоги на дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявниця звернулась до управління 12.08.2009 р., про що свідчить запис в журналі реєстрації під № 3687. Враховуючи те, що для призначення допомоги заявниця надала повний пакет документів, управління призначило допомогу з місяця звернення по місяць досягнення дитиною 18-річного віку включно, тобто з 21.07.2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, відповідач отримувала допомогу систематично, щомісячно з моменту влаштування дитини сироти в прийомну сім`ю ОСОБА_1 до закінчення вечірнього класу на базі Кілійського НВК «ЗОШ 1-3 ст. № 3-ліцей», а саме по 31.05.2017 року, без необхідності поновлення документів.

Відповідно вищезазначеного пункту, якщо особа з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, віком від 18 до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів навчається за денною формою у вищих навчальних закладах І-ІУ рівня акредитації та професійно-технічних навчальних закладах, подаються довідки про розмір стипендії та про те, що вона не перебуває на повному державному утриманні.

З заявою на подовження державної допомоги на дитину сироту ОСОБА_2 , відповідач звернулась до управління 11.10.2017 року, про що свідчить запис в журналі реєстрації під № 2375.

Разом з заявою було надано довідку 06.10.2017 р. № 524 про навчання ОСОБА_2 в навчальному закладі Суворовський професійний аграрний ліцей, терміном з 02.10.2017 р. по 29.06.2018 р.

Позивачем було розраховано та призначено допомогу з 01.10.2017 р. по закінчення курсу, а саме по 31.08.2018 р.

При наданні чергової довідки (від 08.09.2018р. за № 1521) про навчання дитини сироти, спеціалістами управління, відповідачу було зроблено зауваження, а саме - в довідці не було зазначено на якому забезпеченні знаходиться студент - повному або частковому.

Враховуючи те, що довідка надана навчальним закладом мала неохайний вигляд та запис про те, що студент навчається на повному державному забезпеченні була написана ручкою, без завіряння. Позивач самостійно склав запит до Суворовського професійного аграрного ліцею, та отримав відповідь, що ОСОБА_2 навчався з 02.10.2017 р. по 27.06.2019 р. на повному державному забезпеченні.

Враховуючи, що відповідач безпідставно отримував державні кошти в період з 01.10.2017 року по 31.08.2018 року, хоча володів інформацію про повне державне забезпечення дитини сироти та не повідомив, позивача, утворилася переплата в розмірі 52 336, 80 гривень.

На підставі вищезазначеного представник позивача просив суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Кілійської районної державної адміністрації суму боргу у розмірі 52336,80 грн.

29.09.2023 року до Кілійського районного суду Одеської області від відповідача по справі надійшли письмові пояснення, згідно яких зазначено, що на обліку сім`ї відповідача перебувало семеро дітей. На початку навчального періоду, соціальний робітник, яка вела її сім`ю, передавала перелік документів, які позивач повинна надати. Коли ОСОБА_2 поступив у профтехучилище, позивач надала весь перелік документів. Після року навчання, була проведена відповідна перевірка і їй було повідомлено, що не вистачає довідки. Однак, вказаної довідки не було в переліку. Якщо б відповідача повідомили, то вона її б надала. Відповідач не знала про необхідність надання вказаної довідки. Також зазначила, що вона з чоловіком хворіє та потребує значного лікування. На підставі вищезазначеного, відповідач заперечувала проти задоволення позову.

12.10.2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача відповідно до якого, окрім підтримання своїх позовних вимог зазначено, що згідно п.8 Порядку, у разі зміни розміру пенсії, аліментів, стипендії чи державної допомоги батьки-вихователі або прийомні батьки протягом трьох робочих днів з моменту отримання відповідної інформації зобов`язані повідомити про це уповноважений орган для проведення відповідного перерахунку розміру раніше призначеної соціальної допомоги.

Якщо батьками-вихователями або прийомними батьками невчасно подано інформацію про зміну розміру пенсії, аліментів, стипендії чи державної допомоги, що призвело до виплати коштів надміру, уповноважені органи повідомляють батькам- вихователям або прийомним батькам про обсяг надміру виплачених коштів і строки їх повернення про що відповідачу було проінформовано суму переплати в розмірі 52336,80 грн.

Повідомлення про відшкодування надміру виплачених коштів було направлено заявниці двічі - № 236 від 11.07.2019 р. та № 272 від 08.08.2019 р.

Крім того, відповідно до заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги поданої 11.10.2017 року Відповідачем до Позивача встановлено, що відповідачу було відомо обов`язок повідомляти достовірні дані про майновий стан, що підтверджується його підписом на заявах про призначення усіх видів соціальної допомоги, де дослівно зазначено наступне: «... я усвідомлюю, що наведені мною відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на прийняття рішення щодо надання соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, будуть перевірені згідно законодавством України. Про відмову в призначенні або припинення виплати призначеної соціальної допомоги (повернення надміру нарахованих коштів) у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї мене попереджено».

Тому, виходячи з вищевказаного, на Відповідача, яка звернулася з заявами на призначення їй соціальної допомоги, лежав обов`язок подавати достовірні дані про знаходження дитини на повному державному забезпеченні. Враховуючи те, що Відповідач безпідставно отримувала державні кошти в період з 01.10.2017 р. по 31.08.2018 р., хоча володіла інформацією про повне державне забезпечення дитини-сироти та не повідомила Позивача, а продовжувала отримувати державну допомогу, як наслідок неправомірної виплати позивачем соціальної допомоги, невідповідність вказаних відповідачем даних стало підставою для звернення позивача за захистом належних прав в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 15.05.2009 року № 2-1471/09, позов задоволено, позбавлено ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Малолітніх дітей передано органу опіки та піклування, /а. с. 9-10/.

Розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації № 329 від 16.07.2009 року, влаштовано з 21.07.2009 року на виховання та спільне проживання у прийомну сім`ю ОСОБА_5 та ОСОБА_1 малолітніх дітей, в тому числі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які мають статус дітей, позбавлених батьківського піклування, /а.с. 8/.

Відповідно до заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги від 12.08.2009 року за вих. № 3687 встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення Кілійської районної державної адміністрації Одеської області з відповідною заявою про отримання допомоги малозабезпеченим сім`ям, /а. с. 5-6/.

Згідно довідки за вих. № 524 від 06.10.2017 року, виданої Державним навчальним закладом «Суворовський професійний аграрний ліцей» вбачається, що ОСОБА_2 дійсно є учнем ІІ курсу ДНЗ «Суворовський професійний аграрний ліцей». Закінчує навчання 26.04.2019 року. Форма навчання денна, державна, /а. с. 23/.

24.06.2019 року за вих. № 21-02/1488 Управлінням соціального захисту населення Кілійської районної державної адміністрації направлено запит до ДНЗ «Суворовський ПАЛ» про надання інформації про те, чи навчається в ДНЗ «Суворовський ПАЛ» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , /а. с. 25/.

Відповідно до листа за вих. № 344 від 04.07.2019 року наданого ДНЗ «Суворовський професійний аграрний ліцей вбачається, що ОСОБА_2 дійсно навчався у вказаному навчальному закладі з 02.10.2017 року по 27.06.2019 року. Форма навчання денна, державна та знаходився на повному державному забезпеченні, /а. с. 26/.

Згідно довідки про доходи від за вих. № 347 від 05.07.2019 року, наданою ДНЗ «Суворовський ПАЛ» вбачається, що ОСОБА_2 отримав державну допомогу в розмірі 65069, 05 гривень за період з 02.10.2017 року по 31.12.2018 року, /а. с. 27/.

Відповідно довідки про доходи від за вих. № 346 від 05.07.2019 року, наданою ДНЗ «Суворовський ПАЛ» вбачається, що ОСОБА_2 отримав державну допомогу в розмірі 26110, 55 гривень за період з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року, /а. с. 28/.

08.08.2019 року за вих. № 272 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 направлено повідомлення про відшкодування надміру виплачених коштів, у зв`язку з неподанням інформації про навчання на державному забезпеченні ОСОБА_2 за період з 01.10.2017 року по 31.08.2018 року, внаслідок чого було надміру виплачено 52 336, 80 гривень, /а. с. 30/.

Відповідно до ч. 1ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями15та16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається особам, визначеним в установленому порядку опікунами чи піклувальниками дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення їх батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування та відповідно до законодавства набули статусу дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування.

Відповідно до «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, у тому числі з інвалідністю, грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях за принципом гроші ходять за дитиною», він визначає механізм призначення і виплати державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, у тому числі з інвалідністю, які перебувають у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях (далі - державна соціальна допомога), грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях (далі - грошове забезпечення) за принципом гроші ходять за дитиною, а також сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за батьків-вихователів і прийомних батьків, які здійснюються за рахунок коштів, передбачених у загальному фонді державного бюджету Мінсоцполітики за відповідною програмою.

Відповідно до п.6 «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях за принципом "гроші ходять за дитиною "(далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007р, № 81 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, грошового забезпечення батькам - вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях за принципом «гроші ходять за дитиною»» здійснюється з моменту влаштування дитини у дитячий будинок сімейного типу або прийомну сім`ю включно до дня досягнення дитиною 18-річного віку, а у разі навчання у загальноосвітніх навчальних закладах, за денною формою у вищих навчальних закладах І-ІУ рівня акредитації та професійно-технічних навчальних закладах - до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

Згідно п. 8 «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, у тому числі з інвалідністю, грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях за принципом гроші ходять за дитиною» у разі зміни розміру пенсії, аліментів, стипендії чи державної допомоги батьки-вихователі або прийомні батьки протягом трьох робочих днів з дати отримання відповідної інформації зобов`язані повідомити про це структурному підрозділу з питань соціального захисту населення для проведення відповідного перерахунку розміру раніше призначеної державної соціальної допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За вимогою ч.1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Правовою позицією Верховного Суду України 22.01.2014 року за результатами розгляду справи № 6-151цс13 визначено, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абз. 2 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Крім того, правовою позицією Верховного Суду України від 02.07.2014 року за результатами розгляду справи № 6-91цс14 визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача резюмуються, отже зазначені у ст.1215 ЦК України кошти підлягають поверненню у разі наявності цих фактів.

Суд зазначає, що правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Наведене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).

При цьому, добросовісність є оціночним поняттям, яке передбачає собою сумлінну, чесну поведінку набувача, відсутність з його боку мети зловживати наданим правом, тоді як недобросовісність, навпаки, може проявлятися у зловживанні правом у власних інтересах та на шкоду інтересам іншій особі, несумлінне ставлення до власних обов`язків тощо, тобто така поведінка має бути умисна та переслідувати конкретну мету.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 20.02.2018 р. у справі №174/406/16-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).

Так, заява ОСОБА_1 від 12.08.2009 року, заповнена на загальних підставах відповідно до наданого зразку, в якій попереджено про відмову в призначенні або припинення виплати державної соціальної допомоги в разі подання недостовірних відомостей про доходи та майновий стан членів сім`ї. Відповідно до наданої заяви ОСОБА_1 надала згоду на обробку персональних даних.

З досліджених доказів судом встановлено, що відповідач при подані заяви про подовження державної допомоги на дитину сироту від 11.10.2017 року за № 2375, (яка не була долучена позивачем до матеріалів справи, в якості доказів) надала довідку № 524 від 06.10.2017 року, яку отримала з навчального закладу, щодо відомостей про навчання ОСОБА_6 , в якій зазначено: форма навчання денна, державна.

Відповідно до п. 3, п. 5 ст.. 3 Закону України «Про освіту» право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих. Держава здійснює соціальний захист здобувачів освіти у випадках, визначених законодавством, а також забезпечує рівний доступ до освіти особам із соціально вразливих верств населення.

Відповідно до ч 2 ст.. 4 Закону України «Про освіту» право на безоплатну освіту забезпечується: для здобувачів позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та післядипломної освіти - у закладах освіти чи інших суб`єктів освітньої діяльності за рахунок фінансування з державного та/або місцевого бюджетів у порядку, встановленому законодавством.

Державні (бюджетні) місця оплата за навчання здійснюється за рахунок видатків державного та місцевих бюджетів.

З огляду на зазначене, державна форма навчання сама по собі вже припускає державне забезпечення дитини під час навчання. Так, позивачем після отримання документів, наданих відповідачем 11.10.2017 року, в тому числі і вищенаведеної довідки з навчального закладу, було нараховано та призначено допомогу, не зважаючи на той факт, що в довідці було зазначено, що студент ОСОБА_6 навчається на денній, державній формі навчання.

Разом з тим, як зазначає позивач, після надання відповідачем чергової довідки від 08.09.2018 року за № 1521 (яка також не була долучена позивачем у якості доказу), у зв`язку з її неохайним виглядом та дописом ручкою, відповідачу було зроблено зауваження, щодо не зазначення відомостей про те, на якому забезпеченні знаходиться студент, що в свою чергу не було зроблено соціальним робітником під час подання відповідачем першої довідки.

Отримавши довідку від 08.09.2018 року щодо навчання дитини, маючи щодо неї зауваження, позивач самостійно склав запит до навчального закладу щодо отримання інформації про навчання дитини лише 24.06.2019 року за вих.. № 21-02/1488, майже через рік після отримання відповідних документів.

Згідно п. 19 Порядку контроль за цільовим використанням коштів державного бюджету, спрямованих на виплату соціальної допомоги та грошового забезпечення, здійснюється органами державної фінансової інспекції шляхом проведення інспектування та аудиту та уповноваженими органами шляхом проведення моніторингу виплати соціальної допомоги та грошового забезпечення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

В даному випадку стороною позивача не надано суду достатніх доказів, які б підтверджували б обставини навмисного подання саме відповідачем недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів, наданих у вигляді житлової субсидії, саме з недобросовісністю набувача, яку згідно статті 81 ЦПК України має довести позивач.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі № 332/2805/18.

Оскільки грошові кошти у вигляді державної соціальної допомоги надані позивачем добровільно та враховуючи недоведеність позивачем недобросовісності у діях відповідача, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову у зв`язку із чим відмовляє у його задоволені в повному обсязі.

Відповідно до 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі відмови в позові - на позивача, враховуючи, що ухвалою суду від 23.03.2023 року позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь держави судовий збір у розмірі 2102 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8, 10, 12, 19, 42, 81, 89, 141, 223, 247, 263, 265, 274, 279, 280-282, 353, 354 ЦПК України, ст. ст. 1212, 1215 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення суми переплати - відмовити.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації (, адреса місцезнаходження: м. Ізмаїл Одеської області, проспект Суворова, 62) на користь держави судовий збір в розмірі 2102 гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан