Номер провадження: 22-ц/813/3125/23
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія»,

відповідач ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 ,

третя особа Публічне акціонерне товариство «Український ініціативний банк»,

розглянув в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2022 року у складі судді Чернявської Л.М.,

встановив:

В жовтні 2019 року ОСОБА_4 , ОСОБА_1 подали до суду позов до ПАТ «Українська інноваційна компанія», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення договорів недійсними та витребування квартири з незаконного володіння. В обґрунтування позову зазначено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 була незаконно переоформлена на відповідачів, а саме: спочатку на ОСОБА_3 , потім на ОСОБА_2 . Виходячи з документів на право власності на зазначену квартиру, вона належить ОСОБА_4 (у розмірі 1/3 частки) та ОСОБА_1 (у розмірі 2/3 частки) на праві спільної часткової власності. Зазначено, що 30 липня 2008 року між АТ «Український інноваційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Український інноваційний банк» та ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які в договорі виступають іпотекодержателями, був укладений іпотечний договір, який виступає у якості забезпечення кредитного договору № 95 від 30.07.2008, який був укладений між Приватним науково-комерційним підприємством «УкрПромСкло» та ПАТ «Український інноваційний банк». Як вбачається з позовної заяви, позивачам 27 травня 2019 року ПАТ «Український інноваційний банк» уклала з ОСОБА_3 договір № 795 від 27.05.2019 про відступлення право вимоги за іпотечним договором від 30.08.2008. У зв`язку з чим 12.07.2019 квартира за адресою: АДРЕСА_1 була зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі зазначеного договору. 19.07.2019 приватним нотаріусом був нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу № 529 від 19.07.2019 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .. Позивачі вважають, що такі правочини порушують їх права та законні інтереси, оскільки вони не відповідають діючому законодавству.

02 лютого 2021 року від ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява до ПАТ «Українська інноваційна компанія», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та витребування майна з незаконного володіння. Позивач просив визнати недійсним договір № 795 від 27.05.2019 між ПАТ «Українська інноваційна компанія» та ОСОБА_3 про відступлення право вимоги № 19/03/19-1 від 19.03.2019 за іпотечним договором від 30.08.2008; витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 .

11 лютого 2021 року ухвалою суду клопотання представника позивача ОСОБА_1 про заміну сторони в порядку ст.55 ЦПК України задоволено. Залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ПАТ "Українська інноваційна компанія" не є правонаступником ПАТ "Укрінбанк" та не має жодних законних юридичних прав на користування, придбання, продаж майна та майнових прав ПАТ "Укрінбанк" про що свідчить постанова ВСУ №910/7828/17 від 14.02.2018. Вважає, що договір про відступлення права вимоги №795 від 27.05.2019 та договір купівлі-продажу № 529 від 19.07.2019 є такими, що порушують права та законні інтереси позивача та не відповідають вимогам діючого законодавства України. Наведені висновки Великої Палати Верховного Суду свідчать, про відсутність правонаступництва між ПАТ "Укрінбанк" і ПАТ "Українська інноваційна компанія". Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малий О. С. не мав правових підстав посвідчувати договір, укладений між ПАТ «Українська інноваційна компанія» та ОСОБА_3 від 27 травня 2019 року №795 про відступлення право вимоги за іпотечним договором від 30.08.2008, тому рішення не відповідає чинному законодавству, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, підлягає скасуванню.

08.08.2022 ОСОБА_2 надав суду відзив на апеляційну скаргу та просить суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 було здійснено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. 19.07.2019. Фактично позивач у своїй апеляційній скарзі посилається на доводи, які були зазначені ним у позовній заяві та які були вірно спростовані судом першої інстанції, а тому на переконання ОСОБА_2 дана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін. Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду було встановлено, що ПАТ «Укрінбанк» та ПАТ «УКР/ІН/КОМ» є однією і тією ж юридичною особою з урахуванням проведеної зміни найменування та вказано, що відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань свідчать про обставини правонаступництва між ПАТ «УКР/ІН/КОМ» та ПАТ «Укрінбанк», також ПАТ «УКР/ІН/КОМ» довело свою ідентичність та безперервність юридичної особи, а зміна організаційно - правової форми не відбувалась, тому відсутній факт реорганізації юридичної особи, в ході якої згідно зі ст.ст. 27, 28 Закону України «Про банки і банківську діяльність" необхідне затвердження плану реорганізації та отримання дозволу від Національного Банку України. Крім того, жодних заборон щодо можливості заставодержателем бути фізичною особою, чинним законодавством не встановлено, а тому в цій частині позовних вимог суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про безпідставність таких доводів позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Встановлено що 30.07.2008 між АТ «Український інноваційний банк» (Банк) і Приватним науково-комерційним підприємством «УкрПромСкло» (Позичальник) була укладена кредитна угода про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 95, згідно з якою Банк надає Позичальнику кредит на умовах відновлювальної кредитної лінії на термін по 29.07.2009 з лімітом кредитної лінії у розмірі 500 000 грн. для використання розрахунків з позичальниками скла та на оплату послуг, пов`язаних з перевезенням та зберіганням скла згідно наданих договорів та платіжних документів.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 30 липня 2008 року між АТ «Український інноваційний банк» та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М., у реєстрі за №8822, в якості забезпечення кредитного договору №95 від 30 липня 2008 року між Приватним науково-комерційним підприємством «УкрПромскло» та ПАТ «Укрінбанк». Предметом іпотеки була квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

19.03.2019 між ПАТ «Українська інноваційна компанія» та ОСОБА_3 був укладений Договір відступлення права вимоги № 19/03/19-1 та Договір відступлення права вимоги за іпотечним договором від 30.07.2008, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. 30.07.2008 за реєстром № 8822, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. 27.05.2019 за реєстром № 795.

19.07.2019 ОСОБА_3 продав ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 (а.с.160 т.1).

З рішення Апеляційного суду Одеської області від 23.10.2014 у справі №1522/11849/12 видно, що 30 липня 2008 року між ПАТ «Український інноваційний банк» та ПНКП «УкрПромСкло» укладена кредитна угода № 95 у формі кредитної лінії з лімітом 500 000 грн під 20 % річних та строком повернення до 29 липня 2009 року; у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ПАТ «Укрінбанк» укладено договір іпотеки квартири від 30 липня 2008 року; 12 травня 2011 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. за заявою банку вчинено виконавчий напис № 2828 про звернення стягнення на предмет іпотеки; за рахунок коштів, виручених від реалізації іпотечного майна, були задоволені вимоги банку на загальну суму 711363,91 грн., з яких 483000 заборгованість за кредитом, 96599,99 грн. заборгованість за процентами, 122432,35 грн. пеня, 7631,57 грн., пеня за процентами 1700 грн. витрати за виконавчий напис. У визнанні виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовлено. Рішення набрало законної сили.

Позивачем оспорюється право ПАТ «Українська інноваційна компанія» бути учасником зобов`язань, в яких брав участь ПАТ «Укрінбанк», оскільки між зазначеними особами не відбулося правонаступництва.

Вбачається, що Постановою Національного банку України (далі НБУ) від 24.12.2015 №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" до категорії неплатоспроможних" (далі Постанова НБУ №934) ПАТ "Укрінбанк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) від 24.12.2015 №239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку" (далі Рішення Фонду №239) запроваджено тимчасову адміністрацію й призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Укрінбанк".

22.03.2016 НБУ на підставі рішення Фонду ухвалив постанову №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Український інноваційний банк".

22.03.2016 Фонд прийняв рішення №385 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень ліквідатора банку", відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Укрінбанк", призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора банку.

16.03.2016 Окружний адміністративний суд міста Києва постановою у справі №826/1162/16, залишеною без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 та Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016, визнав незаконною та скасував Постанову НБУ №934, визнав незаконним та скасував Рішення Фонду №239.

24.10.2017 Верховний Суд України постановою у справі №21-3926а16 скасував постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2016 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 і Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016, ухвалив нове рішення, яким відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити дії.

ПАТ "Укрінком" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до НБУ та Фонду про визнання протиправними та скасування вищевказаних рішень. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №826/14033/17, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018, позов задоволено. Вказані судові рішення залишено без змін постановою Верховного Суду від 09.08.2019.

13.07.2016 загальні збори акціонерів ПАТ "Укрінбанк" своїм рішенням змінили назву юридичної особи на ПАТ "Укрінком", про що було внесено відповідні відомості до ЄДР, змінено види діяльності товариства, зокрема, виключено такий вид діяльності, як діяльність комерційних банків (код КВЕД 64.19), інші види грошового посередництва та визначено основним видом діяльності надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (код КВЕД 68.20), надання інших фінансових послуг (код КВЕД 64.99).

28.03.2017 рішенням позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ "Укрінком" змінено найменування товариства на ПАТ "Українська інноваційна компанія", затверджено статут в новій редакції, яким, зокрема, передбачено, що ПАТ "Українська інноваційна компанія" продовжує свою діяльність на підставі цього статуту шляхом зміни найменування на ПАТ "Українська інноваційна компанія", яке є набувачем всіх прав та обов`язків ПАТ "Укрінбанк" (п.1.1).

Відповідно до частини четвертої статті 263ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові ВП ВС від 10.12.2019 у справі №925/698/16 визначено про те, що, незважаючи на існування ПАТ «Українська інноваційна компанія», ідентифікаційний код якої є тотожнім ПАТ «Український інноваційний банк», суб`єктом кредитних відносин був та залишається банківська установа ПАТ «Український інноваційний банк», відповідне право якого не переходило ані до ПАТ «УКРІНКОМ»/ ПАТ «Українська інноваційна компанія».

Припинення банком банківської діяльності можливе виключно у порядку, передбаченому Законом про банки та Законом про гарантування вкладів шляхом:

- ліквідації банку за рішенням власників після надання на це згоди НБУ, за відсутності ознак, за якими цей банк може бути віднесено до категорії проблемного або неплатоспроможного, або

- виведення неплатоспроможного банку з ринку під контролем Фонду у разі віднесення НБУ такого банку до категорії проблемних або неплатоспроможних.

Належним суб`єктом, уповноваженим представляти банк у спірних правовідносинах після запровадження Фондом у банку тимчасової адміністрації є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який визначає повноважний суб`єкт на управління банком та представництво банку відповідно до положень п. 17 частини першої статті 2, статей 34, 37, 44, 48 Закону про гарантування вкладів. Скасування судом або визнання неправомірним (незаконним) рішення Фонду про запровадження тимчасової адміністрації чи початок процедури ліквідації банку не означає автоматичного припинення управління банком Фондом. Управління банком Фондом у такому разі припиняється лише після прийняття НБУ рішення про визнання діяльності банку такою, що відповідає законодавству, відновлення банківської ліцензії і повернення банку під нагляд НБУ (пункти 232-236 постанови).

Крім того, у справі постановлено окрему ухвалу, якою звернуто увагу на існування проблеми реєстрації юридичної особи, що негативно впливає на права учасників правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що ПАТ ««Українська інноваційна компанія» та ПАТ «Укрінбанк» є однією юридичною особою, однак такі висновки не узгоджуються з висновками у постанові ВП ВС у справі №925/698/16.

Згідно з частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 березня 2021 року в справі № 463/4616/18 (провадження № 61-20505св19) вказано, що «відповідно до частин першої - четвертої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

ОСОБА_1 оспорюється правомірність набуття прав кредитора за договором відступлення права вимоги, тому задоволення його вимог за таких обставин призведе до втрати прав на майно, яке предметом іпотеки, та вирішить про права та обов`язки ПАТ «Український інноваційний банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, кредитні зобов`язання перед яким не виконані, та який не залучений до участі у справі.

Відповідне клопотання про залучення до участі у справі подавалося уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, проте не було предметом вирішення судом (а.с.189т.1).

Зважаючи на те, що незалучення належного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову, то рішення суду підлягає зміні шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Вимоги про витребування майна є похідними від вимог про визнання договору недійсним, тому також задоволенню не підлягають.

Враховуючи відмову в задоволенні позову, скасуванню підлягають заходи забезпечення позову, вжиті апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2022 року змінити шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови, в решті залишити без змін.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Одеського апеляційного суду 15.05.2023, скасувати арешт квартири АДРЕСА_2 .

Повернути ОСОБА_1 зустрічне забезпечення в розмірі 50 000 грн внесене на депозитний рахунок Одеського апеляційного суду відповідно до ухвали Одеського апеляційного суду від 15.05.2023.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 31.10.2023

Головуючий:

Судді: