ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 682/6/23

Провадження № 22-ц/4820/1463/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Заворотна А.В.

за участю: позивача Славутського міського голови Сидора В.Б. та його представника ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Славутського міського голови Сидора Василя Богдановича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2023 року (суддя Зеленська В.І.).

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи та представника учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

В січні 2023 року Славутський міський голова Сидор В.Б. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації.

В обґрунтування позову зазначав, що починаючи з 04 грудня 2022 року, відповідачі у соціальній мережі «Facebook» зі своїх особистих сторінок, а також в групі «Оголошення Славута» активно поширювали недостовірну інформацію, яка не лише принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, а й підриває довіру до нього як до міського голови (мера) та авторитет Славутської міської ради і її виконавчого комітету, керівником яких є позивач.

Так, в мережі Інтернет відповідачі поширюють недостовірні та завідомо неправдиві відомості і коментарі щодо начебто розкрадання міським головою (мером) комунального майна і гуманітарної допомоги, нецільового витрачання коштів бюджету Славутської міської територіальної громади, хабарництва, жорстокого поводження з безпритульними тваринами, зловживання посадовим становищем під час кризи в сфері електропостачання.

Факт визнання відповідачами прямої причетності до поширення такої інформації міститься у дописах та коментарях між користувачами соціальної мережі «Facebook».

Інформація, поширювана відповідачами щодо позивача, є недостовірною, оскільки не відповідає дійсності, не підтверджена жодними фактичними обставинами; має негативний характер, оскільки підриває довіру жителів громади до Славутського міського голови та органу місцевого самоврядування, компрометує його як міського голову; є звинуваченням у порушенні мером чинного законодавства та прийнятих у суспільстві принципів доброчесності, у вчиненні злочинів за відсутності обвинувальних вироків суду і є такою, що, порушує немайнові права позивача.

Вважає, що поширювана відповідачами інформація не є оціночними судженням, так як зазначені висловлювання через форму їх вираження можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема: відповідач ОСОБА_3 повідомляє необмеженому колу користувачів соціальної мережі «Facebook» про вчинення ОСОБА_4 кримінально карних діянь в сфері майнових злочинів та у сфері зловживання службовим становищем; інформація подається відповідачами у спосіб,що може сприйматись іншими особами як ствердний факт, а не припущення, критика чи порівняння. Окрім того, поширена відповідачами інформація має негативні наслідки для позивача, так як формує його антиморальний, негативний образ як особистості, заплямовує його репутацію, призводить до моральних страждань; негативно впливає на його співпрацю, як мера, з іноземними партнерами щодо надання Славутській територіальній громаді гуманітарної допомоги; створює соціальну напругу серед жителів територіальної громади,що призвели до активізації несанкціонованих акцій попри законодавчу заборону їх проведення в умовах воєнного стану. Дії відповідачів щодо приниження честі, гідності та ділової репутації позивача призвели до погіршення стану його здоров`я та зумовило тимчасову непрацездатність і неможливість виконання посадових обов`язків.

А тому, позивач просив суд зобов`язати відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 видалити дописи із мережі Інтернет, які містять недостовірну інформацію про Славутського міського голову ОСОБА_4 , що порушує його особисті немайнові права, паплюжать його честь, гідність і ділову репутацію та яка розміщена за веб-адресою https://www.facebook.com/profile.php?id=89060, https://www.facebook.com/profile.php?id=657140, а також у групі «Оголошення Славута» в мережі facebook за посиланням: https://m.facebook.com/groups/626368/permalink/286153/, https://m.tacebook.com/groups/626368/permalink/370199/, https://m.facebook.com/groups/626368/permalink/0596267, https://www.facebook.com/57140/posts/058068/, і утриматись від публікації нових постів, дописів тощо подібного характеру.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2023 року позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вилучити дописи із мережі Інтернет, які містять недостовірну інформацію про ОСОБА_4 , що порушують його особисті немайнові права, паплюжать його честь та гідність, які розміщені за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 а також у групі «Оголошення Славута» в мережі facebook за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 /, https://m.tacebook.com/groups/626368/permalink/370199/, https://m.facebook.com/groups/626368/permalink/ НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 /, і утриматись від публікації нових постів, дописів тощо подібного характеру. Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 по 496 грн 20 коп. судового збору та по 1500 витрат, пов?язаних з витребуванням доказів.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. При цьому, посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначають, що суд першої інстанції допустив розгляд позовної заяви, яка містить ряд недоліків, суддею не досліджено, яка сума судового збору підлягала оплаті за вказаний позов та хто в даній справі є позивачем: ОСОБА_4 як фізична особа чи Славутська міська рада в особі Сидора В.Б. Зазначають, що суд не врахував висновки Верховного Суду у справі №127/24530/16-ц, про те, що межа допустимої критики щодо такої публічної особи, як політик є ширшою, ніж до приватної особи. Вказують, що судовий позов до них є предметом залякування громадян, членів Славутської територіальної громади. Зазначають, що відсутні докази стосовно здійснення відповідачами дій спрямованих на образу честі та гідності та ділової репутації ОСОБА_4 як фізичної особи так і як міського голови м. Славути.

Ухвалами Хмельницького апеляційного суду від 05.09.2023, від 13.09.2023 відзив позивача на апеляційну скаргу залишено без розгляду.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 19.09.2023 доповнення до апеляційної скарги у формі заяви ОСОБА_2 про уточнення процесуальних порушень повернуто заявнику.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу.

Позивач Славутський міський голова Сидор В.Б. та його представник ОСОБА_1 в судововому засіданні просили апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, по день, місце і час слухання справи повідомлений належним чином, подав до апеляційного суду заяву про неможливість явки в судове засідання за станом здоров`я.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 1 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що поширена інформація в соціальній мережі «Facebook» користувачем під ім`ям « ОСОБА_5 » є недостовірною та такою, що порушує немайнові права позивача, його честь, гідність та ділову репутацію. Суд указав, що поширена відповідачами інформація про те, що Славутський міський голова (мер) ОСОБА_4 є злодієм, корупціонером, розікрав гуманітарну допомогу, торгує електроенергією в умовах її дефіциту під час воєнного стану не є оціночним судженням, оскільки зазначені висловлювання через форму їх вираження можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, адже відповідачі повідомляють третім особам про вчинення позивачем кримінально караних діянь у сфері майнових злочинів та зловживання посадовим чи службовим становищем та подають цю інформацію у спосіб, що може сприйматися іншими особами, як ствердний факт, а не припущення чи порівняння або критика, такі відомості є не результатом суб`єктивної оцінки, а відображенням об`єктивної істини, що може бути встановлена лише в судовому порядку. Крім того, відповідачі не довели достовірність такої інформації. Поширена відповідачами інформація про Славутського міського голову виходить за межі критики і містить пряму вказівку на його особу, як злочинця, хоча відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Однак, суд дійшов таких висновків при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, порушенні норм матеріального та процесуального права.

Встановлено, що у скріншотах текстів дописів із соціальної сторінки користувача « ОСОБА_5 », « ОСОБА_6 », в тому числі у спільноті «Оголошення Славута» соціальної мережі «Facebook», міститься інформація про зловживання Славутським міським головою посадовим становищем під час кризи в сфері електропостачання в період воєнного стану, торгівлю ним електроенергією, збагачення за рахунок придбання рухомого майна комунальним підприємством за завищеними цінами, крадіжку гуманітарної допомоги.

Відповідно до довідки з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення №41/2023-Д від 27.02.2023, що на веб-сайті https://www.facebook.com/ створено сторінку користувача під іменем « ОСОБА_5 », що доступна за адресою у мережі Інтернет ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якій освіта: Івано-Франківський інститут нафти і газу; дата розміщення першого фото: ІНФОРМАЦІЯ_5 . Власником веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_6 є реєстрант доменного імені facebook.соm компанія Meta Platforms, Inc., якщо інше не визначене умовами договору між останньою та/або отримувачем послуг хостингу та/або володільцем облікового запису, або якщо такий договір відсутній (а.с. 133-135).

Відповідно до довідки з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення №40/2023-Д від 27.02.2023, що на веб-сайті https://www.facebook.com/ створено сторінку користувача під іменем « ОСОБА_6 », що доступна за адресою у мережі Інтернет https://www.facebook.com/profile.php?id=657140, на якій розміщені наступні ідентифікатори рідне місто: Полтава; місто проживання: ОСОБА_7 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_7 ; дата створення ОСОБА_8 -сторінки: ІНФОРМАЦІЯ_8 , а також наступна інформація: « ІНФОРМАЦІЯ_9 ». Власником веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_6 є реєстрант доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_10 компанія Meta Platforms, Inc., якщо інше не визначене умовами договору між останньою та/або отримувачем послуг хостингу та/або володільцем облікового запису, або якщо такий договір відсутній (а.с. 137-139).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статей 28, 68 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий такому поводженню, що принижує його гідність. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Таким чином, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно із статтями 297, 299 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.

При розгляді справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» у пунктах 9-12 роз`яснив судам, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник вебсайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник вебсайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Дані про власника вебсайту можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК України в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

В Україні відсутнє окреме правове регулювання (спеціальний закон) Інтернет-ЗМІ. До таких правовідносин підлягають застосуванню: Конституція України, ЦК України, закони України: «Про інформацію», «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», «Про телебачення і радіомовлення», «Про захист персональних даних», «Про доступ до публічної інформації», «Про інформаційні агентства», «Про авторське право і суміжні права» тощо, а також міжнародні стандарти: Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Загальна декларація прав людини, Міжнародний пакт про громадянські і політичні права, прецедентна практика Європейського суду з прав людини, Резолюція Ради ООН «Про сприяння, захист та здійснення прав людини в Інтернет (05.07.2012), Рекомендація КМРЄ щодо посібника з прав людини для Інтернет-користувачів (СМ/Rec(2014)6) тощо.

Верховним Судом України, Верховним Судом щодо визначення належного відповідача у разі поширення інформації в мережі Інтернет, яку позивачі просять спростувати, сформовано сталу судову практику, у тому числі щодо фіксації (збір, надання) доказів, їх допустимість та достовірність, експертизи у сфері телекомунікаційних систем, дослідження змісту вебсторінок, оцінки електронних доказів (копій) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 07 грудня 2021 року у справі №905/902/20, провадження № 12-52 гс 21, постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 березня 2021 року у справі № 927/791/18).

Власники веб-сайтів та постачальники послуг хостингу, крім фізичних осіб, які не є суб`єктами господарювання, зобов`язані розміщувати у вільному доступі на власних веб-сайтах та (або) в публічних базах даних записів про доменні імена (WHOIS) достовірну інформацію про себе. Фізичні особи, які не є суб`єктами господарювання, розміщують у вільному доступі на веб-сайтах, власниками яких вони є, або в публічних базах даних записів про доменні імена (WHOIS) контактну інформацію власника веб-сайту, передбачену пунктом «в» цієї частини (частина одинадцята статті 52-1 Закону України «Про авторське право та суміжні права»).

Адміністрування адресного простору мережі Інтернет у домені.UA здійснюється недержавною організацією, функції якого здійснює об`єднання підприємств «Український мережевий інформаційний центр» (частина третя статті 56 Закону України «Про телекомунікації», розпорядження Кабінету Міністрів України від 22 липня 2003 року № 447-р «Про адміністрування домену.UA»). ОП «Український мережевий інформаційний центр» акредитувало Центр компетенції для надання послуг, пов`язаних із фіксацією поширення інформації в Інтернет.

Зазначена інформація та вказана правова позиція судам регулярно доводилися у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 лютого 2020 року у справі № 742/3812/18; від 25 листопада 2020 року у справі № 753/7666/19, від 01 грудня 2021 у справі № 742/287/17 та інших.

Таким чином, за наявності у матеріалах справи відомостей про власника веб-сайту, позивач не звертався з клопотанням про залучення до участі в справі такої особи в якості співвідповідача.

Згідно зі ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Зі змісту положень ст. 48 ЦПК України вбачається, що відповідачем є особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Статтею 189 ЦПК України передбачено, що одним із завдань підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

У підготовчому засіданні суд, в тому числі, вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача (п. 4 ч. 2 ст. 197 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК країни, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Однак, суд першої інстанції, не врахувавши вимог ч. 5 ст. 12 ЦПК України, не роз`яснив належним чином позивачу його права, зокрема, щодо залучення до участі у справі власника веб-сайту, як співвідповідача, та не вирішив цього питання в порядку, передбаченому ст. 51 ЦПК України, не роз`яснив позивачу про наслідки вчинення або невчинення цих процесуальних дій, не сприяв здійсненню прав учасників процесу.

На стадії апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості залучити до участі в справі іншу особу, як співвідповідача.

Оскільки правильно вирішити спір без участі власника веб-сайту неможливо, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з позивача на користь відповідачів підлягає стягненню судовий збір, сплачений ними при подачі апеляційної скарги, в сумі по 1488 грн 60 коп кожному.

Клопотання відповідача ОСОБА_2 , заявлене в судовому засіданні про відшкодування за рахунок позивача витрат, пов`язаних з явкою до апеляційного суду, задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 138 ЦПК України, витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Отже, виходячи з системного аналізу вказаних норм ЦПК України, слід дійти висновку, що витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін, несуть сторони і такі витрати не підлягають стягненню з іншої сторони в разі задоволення позову/відмови в позові.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові Славутського міського голови Сидора Василя Богдановича про захист честі, гідності та ділової репутації відмовити.

Стягнути з Славутського міського голови Сидора Василя Богдановича на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по 1488 грн 60 коп судового збору кожному.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай