Справа № 510/581/22
Провадження № 2/510/427/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.23 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності.

Представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_6 на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копія довідки про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_5 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_9 ; копія свідоцтва про одруження ОСОБА_7 із ОСОБА_10 ; копія свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_11 та ОСОБА_3 ; копія державного акту серії ЯИ №397261 від 22.03.2010р. на право власності на земельну ділянку земельну ділянку площею 0,2500 га, розташовану по АДРЕСА_1 , виділену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), оформленого на ОСОБА_4 ; копія договору купівлі-продажу житлового будинку та присадибної земельної ділянки від 29.11.2021р.; копія акту передачі майна за договором купівлі-продажу нерухомості від 29.11.2021р.; копія свідоцтва від 19.08.2010р. про право на спадщину за заповітом (щодо права на майновий пай після смерті ОСОБА_7 ); копія свідоцтва від 19.08.2010р. про право на спадщину за заповітом (щодо права на земельну ділянку після смерті ОСОБА_7 ); копія витягу від 26.10.2021р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища; копія довідки Плавнівського сільського голови від 27.11.2019р. про склад сім`ї ОСОБА_3 ; копія довідки Плавнівського сільського голови від 27.11.2019р. про адресу мешкання ОСОБА_3 ; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.11.2006р. (власники - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ); копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.11.2006р.; копія рішення виконкому Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області від 11.08.2006р. «Про видачу свідоцтва про право власності на домоволодіння»; копія витягу з рішення Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області від 12.11.1993р. «Про передачу ОСОБА_7 безоплатно у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 »; копія домової книги; копія запиту нотаріуса від 15.06.2010р.; копія акту встановлення меж земельної ділянки в натурі; відповідь завідувачки Ренійської державної нотаріальної контори від 17.01.2023р.; копія заяви ОСОБА_3 від 21.08.2008р. про прийняття спадщини; копія заяви ОСОБА_8 від 21.08.2008р. про відмову від спадщини на користь ОСОБА_3 ; копія заяви ОСОБА_5 від 21.08.2008р. про відмову від спадщини на користь ОСОБА_3 ; копія заяви від 19.08.2010р. представника ОСОБА_3 про видачу свідоцтва про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 ; копія довіреності від 25.05.2010р.; копія довідки Плавнівської сільської ради Ренійського району від 26.07.2010р. про склад сім`ї ОСОБА_7 на день його смерті; копія витягу зі Спадкового реєстру від 29.08.2008р.; копія витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 29.08.2008р. (є чинний заповіт); копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 06.03.2009р.; копія заповіту ОСОБА_7 від 24.07.2007р., оформленого на ім`я ОСОБА_3 ; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 24.07.2007р.; копія довідки Відділу Держкомзему у Ренійському районі від 28.07.2010р. про належність ОСОБА_7 земельних ділянок; копії витягів про реєстрацію свідоцтв про право на спадщину в Спадковому реєстрі від 19.08.2010р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (дата заведення спадкової справи - 29.08.2008р.).

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , діючі через свого представника ОСОБА_6 , звернулися до суду із вищезгаданими вимогами до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , зазначивши, що 29.11.2021 р. між ними та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 була досягнута домовленість про купівлю: належного ОСОБА_3 житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 ; належної ОСОБА_4 земельної ділянки, розміщеної за вищевказаною адресою, площею 0,2500 га, виділеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), - за 208000 грн. 29.11.2021р. сторони уклали між собою відповідний письмовий договір. В той же день позивачі передали відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обумовлену суму, а відповідачі передали документи на житловий будинок із надвірними спорудами і господарськими будівлями та на земельну ділянку. У майбутньому відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пообіцяли позивачам засвідчити договір купівлі-продажу нерухомості та земельної ділянки в нотаріальному порядку.

Після вчинення правочину позивачі організували догляд за нерухомістю та земельною ділянкою, сплачують всі необхідні комунальні платежі. З метою нотаріального засвідчення правочину позивачі неодноразово звертались до відповідачів, однак ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від посвідчення договору ухилялися, на прохання позивачів про зустріч не реагували, мотивуючи нестачею вільного часу, матеріальними труднощами та ін. Пізніше, при зустрічі, відповідачка ОСОБА_3 пояснила, що засвідчити угоду в нотаріальному порядку неможливо, оскільки на час укладення договору купівлі-продажу (29.11.2021р.) вона не рахувалась зареєстрованим власником житлового будинку, а ОСОБА_4 втратив оригінал державного акут на право власності на присадибну земельну ділянку.

Так, раніше, на підставі свідоцтва про право власності від 07.11.2006р. вищевказаний житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями належав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (батькам ОСОБА_3 ). за життя ОСОБА_7 склав заповіт, за яким все належне йому майно заповів донці - ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. Після його смерті, у передбачений законом строк для прийняття спадщини ОСОБА_3 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, а ОСОБА_8 та ОСОБА_5 із заявами про відмову від спадщини. 19.08.2010р. ОСОБА_3 були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька щодо права на майновий пай та земельної ділянки площею 2,60 га. Право на спадщину щодо частини жилого будинку, що належала ОСОБА_7 , ОСОБА_3 не оформила, оскільки втратила оригінал правовстановлюючого документа на нерухомість. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір ОСОБА_3 ОСОБА_8 . За життя ОСОБА_8 не розпорядилась будь-яким чином належним їй майном. На день смерті разом із ОСОБА_8 мешкала донька ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину після смерті матері в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Отже, незважаючи на те, що ОСОБА_3 не оформила належним чином право на спадщину після смерті своїх батьків, вона є такою, що прийняла її, і на підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

При зверненні до відповідних органів із питанням про переоформлення документації на житловий будинок та земельну ділянку на себе, позивачам було роз`яснено, що зробити це неможливо, оскільки у сторін відсутній правовстановлюючий, належним чином завірений документ на доказ вчинення правочину, крім того, письмовий договір купівлі-продажу від 29.11.2021р. було укладено у т.ч. і від імені продавця, який на той час не був належно оформленим власником об`єкту продажу, а інший продавець взагалі не мав оригіналу правовстановлюючого документу на землю. Враховуючи вищенаведене, позивачі вимушені були звернутися із позовом до суду.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно : було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Також не підлягає віндикації майно, що було продане набувачу у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Відповідно до ч.3 ст. 388 ЦК України майно набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, може бути витребуване в усіх випадках.

Згідно із ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України, майно не може бути витребуване у нього. Згідно ст. 397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Право володіння чужим майном може належати одночасно двом або більше особам. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Враховуючи вищевикладені засади законодавства, сторона у справі позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються добросовісними набувачами, оскільки на час укладення письмової угоди про купівлю-продаж житлового будинку із надвірними спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , і земельної ділянки вони не знали і не могли знати про те, що ОСОБА_3 не мала права на відчуження нерухомості (житлового будинку), у зв`язку із тим, що вона на той час належним чином не оформила право власності на цей об`єкт, а ОСОБА_4 не мав в наявності оригіналу правовстановлюючого документу на землю. Отже, вбачаються правові підстави для набуття позивачами права власності на вищевказану нерухомість та земельну ділянку, як добросовісними набувачами.

Як вже зазначалося вище, між позивачами та відповідачами ОСОБА_3 і ОСОБА_4 була досягнута домовленість про купівлю-продаж нерухомості та земельної ділянки, згідно якої відповідачі продали, а позивачі купили житловий будинок із надвірними спорудами по АДРЕСА_1 та присадибну земельну ділянку за 208000 грн. 29.11.2021р. позивачі передали відповідачам обумовлену суму, а відповідачі передали позивачам документи на житловий будинок і на земельну ділянку (які були в наявності) за цією ж адресою. Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити договір нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. Оскільки це виявилося неможливим, позивачі звернулись до суду із відповідним позовом.

Відповідно до статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідачки ОСОБА_3 щодо житлового будинку та ОСОБА_4 щодо земельної ділянки та встановленні права на нерухомість і земельну ділянку у позивачів як добросовісних набувачів, тому є правові підстави визнати право власності на житловий будинок і присадибну земельну ділянку за позивачами як добросовісними набувачами.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 330, 388, 397, 657 ЦК України, ст. 120 Земельного кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

І. Визнати за ОСОБА_1 (КПП - НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (КПП НОМЕР_2 ) право спільної сумісної власності на:

-житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 ,

що належав ОСОБА_3 .

ІІ. Визнати за ОСОБА_1 (КПП - НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (КПП НОМЕР_2 ) право спільної сумісної власності на:

-земельну ділянку площею 0,2500 га із кадастровим номером :02:002:0047, розташовану по АДРЕСА_1 , виділену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка),

що належала ОСОБА_4 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК