Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/116/22
номер провадження 2/695/271/23

09 жовтня 2023 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :
головуючого судді Середи Л.В.
за участю секретаря Оніщенко Н.В.,
представник позивача адвоката Руденка Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця
Для користування кредитними коштами позичальник отримала кредитну картку із встановленим кредитним лімітом, який був збільшений до 14 000 гр.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.02.2020 року. Але на день смерті позичальника існувала заборгованість за кредитним договором в сумі 17 972,04 гр., що складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту. Від імені Банку на адресу Золотоніської міської державної нотаріальної контори 12.02.2021 року була направлена претензія кредитора. 02.03.2021 року позивачем було отримано відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлої із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа заведена на підставі претензії кредитора АТ КБ «ПриватБанк».
Спадкоємці позичальника, якими є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мали право подати заяви про прийняття або про відмову від прийняття спадщини чого не зробили, однак спадкоємці постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено відомостями з копії паспортів відповідачів. Таким чином, на думку позивача, відповідачі прийняли спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
На адресу спадкоємців було направлено 23.06.2021 року лист-претензію з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором. Але така вимога спадкоємцями не виконана.
У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідачів, як спадкоємців позичальника, заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі.
27.01.2022 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження.
Відповідачами відзив на позовну заяву не надано.
Представник відповідачів, адвокат Зелений Ю.В. скерував до суду клопотання про приєднання доказів, вказуючи, що хоч місце проживання останніх зареєстровано за адресою місця проживання позичальника, однак останні тривалий час фактично там не проживають, а тому не можу вважатися такими, що в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину після смерті позичальника шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
06.03.2023р. підготовче провадження по даній цивільній справі закрито, справу призначено до розгляду по суті.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимог підтримав та просив їх задовольнити з підстав, які вказані у позовній заяві.
Адвокат відповідачів ОСОБА_4 в попередніх судових засідання проти задоволення позову заперечував, в подальшому скерував до суду заяву у якій розгляд справи просив проводити за його відсутності та відсутності відповідачів, проти задоволення позовних вимог заперечував з причин відсутності спадкоємців та спадкового майна.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг №б/н від 13.02.2017р., підписаної ОСОБА_3 та представником АТ КБ «Приватбанк», Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають договір про надання банківських послуг.
Згідно із довідками АТ КБ «Приватбанк» Перехрест Л.І. отримала кредитну картку № НОМЕР_1 , термін відкриття 13.02.2017р. з терміном дії до 09/2020р., якій встановлювався та змінювався кредитний ліміт, максимальний розмір якого становив 14 000 гр.
Відповідно до виписки банку за договором від 13.02.2017р., позичальник користувалася вказаними кредитними коштами.
Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України).
Згідно з даними свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , виданого Золотоніським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, про що 06.02.2020 року складено відповідний актовий запис № 48.
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, на день смерті позичальника існувала заборгованість за кредитним договором в сумі 14 927,04 грн, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту.
Згідно із ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
За приписами ст.ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до п.5 ч.1ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Отже, за змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.
Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).
Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»).
Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).
Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).
Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.
Оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.
Так, згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
Відповідно до статті 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Як вбачається з документів, доданих позивачем до позовної заяви, від імені ПриватБанку на адресу Золотоніської міської нотаріальної контори 12.02.2021 року була направлена претензія кредитора. 02.03.2021 року позивачем було отримано відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа заведена на підставі претензії кредитора АТ КБ «ПриватБанк».
В обґрунтування позову позивач також вказав, що Спадкоємці позичальника мали право подати заяви про прийняття або про відмову від прийняття спадщини, оскільки відповідачі є спадкоємцями, які постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено відомостями з копії паспорта відповідачів. На адресу спадкоємців 23.06.2021 було направлено лист-претензію з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором. Але така вимога спадкоємцем не виконана.
Згідно ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Отже, спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови договору позики, прийнявши спадщину, в силу ст.1281,1282 ЦК України, зобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора.
Наведені норми законодавства свідчать, що спадкоємець відповідає перед кредитором тільки в межах своєї частки у спадщині, тобто у спадкоємця виникає зобов`язання задовольнити вимоги кредитора лише в межах майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва.
Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги.
При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц).
Згідно з постановою ВС у справі № №640/6274/16-ц від 18 вересня 2019 року при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені в ч.ч.2 та 3 ст.1282 ЦК, оскільки в разі пропуску таких строків на підставі ч.4 ст.1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених у ст. 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд установлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора суду належить установити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч.1ст.1282 ЦК.
Оскільки, боржник помер, відтак відповідати перед кредитором на підставі ст.1281,1282 ЦК України, за борги спадкодавця мають спадкоємці у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Таким чином, АТ КБ «Приватбанк», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідачі є спадкоємцями померлої ОСОБА_3 , прийняли після її смерті спадщину, а також вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину.
До суду Першою Золотоніською державною нотаріальною конторою надіслано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , з якої вбачається, що вона заведена на підставі претензії кредитора АТ КБ «ПриватБанк», зареєстрованої в нотаріальній конторі 16.02.2021 року. Відповідачі або інші особи з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори не зверталися. Свідоцтва про право на спадщину нотаріусом будь-яким спадкоємцям не видавалися.
З витребуваної судом копії спадкової справи не вбачається наявність будь-якого спадкового майна померлого, відсутні жодні правовстановлюючі документи, підтверджуючі факт права власності спадкодавця на якесь майно.
Разом з цим, обґрунтовуючи підстави позову, АТ КБ «ПриватБанк» посилався на те, що відповідачі, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки вони постійно проживали разом із спадкодавцем до часу її смерті та відкриття спадщини, що підтверджується копіями паспорту.
Вказане твердження позивача спростовується наступними доказами.
Згідно з даними довідки приватного підприємства управляюча компанія «Янтарь» Перехрест А.М. фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 2008 року.
Відповідно до довідки № 57 голови квартального комітету №5 від 03.07.2022р. ОСОБА_2 приписаний за адресою: АДРЕСА_2 , але за цією адресою не проживає з 2008 року.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має на утриманні дочку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка згідно з довідкою ДНЗ №34 «Дніпряночка» від 28.06.2022р. відвідує навчальний заклад №34 «Дніпряночка» Черкаської міської ради з 05.09.2019р. по час складення довідки.
Як вбачається з довідки № 53 голови квартального комітету №5 від 03.07.2022р. ОСОБА_1 приписана за адресою: АДРЕСА_2 , але за цією адресою не проживає з 2015 року.
Також суд враховує, що позовна заява, повістки суду про виклик до суду, які направлялися відповідачем на адресу за зареєстрованим місцем проживання відповідачів повернулися до суду із відповідними відмітками про відсутність адресата за вказаною адресою.
Разом з цим, суд також звертає увагу позивача на те, що реєстрація за місцем проживання будь-якої особи зі спадкодавцем сама по собі не є безумовним підтвердженням того, що ця особа є спадкоємцем померлого.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем АТ КБ «ПриватБанк» не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про те, що відповідач як спадкоємець померлого прийняв після його смерті спадщину.
Окрім того, у своїй постанові №587/381/15-ц від 04 лютого 2021 року, з урахуванням положень ст.ст. 1281,1282 ЦК України, Верховний Суд зазначив, що задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
Разом з тим, позивач АТ КБ «Приватбанк» не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та його вартості.
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи недоведеність позивачем, що відповідачі є спадкоємцем померлої ОСОБА_3 , а також обов`язкових обставин, які дають правові передумови для покладення на спадкоємців померлої обов`язку повернути борг кредитору спадкодавця, у тому числі щодо наявності, об`єму, вартості спадкового майна прийнятого у спадщину після смерті позичальника, у межах якого спадкоємець несе відповідальність перед кредитором, суд вважає, що заявлені АТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги є необґрунтованими.
Аналогічні висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладені у постанові Верховного Суду від 27.02.2023р. у справі №572/1497/22.
Судові витрати по сплаті судового збору, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст.12-13,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 1268, 1281, 1282 ЦК України, суд
У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити у повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене до суду Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя : Середа Л.В.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 19 жовтня 2023 року.