РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/4756/23

провадження у справі № 2-о/0285/125/23

16 жовтня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді……………..…Літвин О. О.,

секретаря………….......................Клечковської М. М.,

за участю:

представників заявниці................ ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за правилами окремого позовного провадження

за заявою ОСОБА_3

заінтересована особа:

Брониківська об`єднана територіальна громада

Звягельського району Житомирської області

про встановлення юридичного факту,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт її перебування на утриманні двоюрідної прабаби ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менше одного року до дня її смерті.

Вимоги обґрунтовує тим, що будучи неповнолітньою з червня 1999 року проживала у тітки батькової матері, ОСОБА_4 , яка була одинокою та не мала своєї сім`ї. Разом із нею проживала бабуся заявниці по лінії батька ОСОБА_5 . Так, в грудні 1998 року у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем її батьків, вони привезли з росії її ще дитиною до баби в с. Лагульськ, де вона разом із нею та ще ОСОБА_6 проживали втрьох. Остання, з власної волі вирішила повністю забезпечувати її, купувала одяг, забезпечувала харчуванням. Батьки цього не робили, так як проживали окремо і за межами країни. Прабаба любила її, виховувала як члена своєї родини, постійно утримувала, віддала свій сертифікат на право на земельну частку.

Коли через свого представника звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті прабаби ОСОБА_4 , отримала відмову у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували родинні зв`язки із померлою, а також через те, що у встановлений законодавством термін не звернулась із заявою про прийняття спадщини та на день смерті спадкодавиці постійно з нею не проживала.

В судовому засіданні представник заявниці та її батько ОСОБА_2 , його адвокат заяву підтримали, просили її задовольнити.

ОСОБА_2 зазначив, що дружина привезла доньку ОСОБА_7 до його матері ОСОБА_8 , яка проживала зі своєю двоюрідною тіткою, та протягом 2 років вони свою дитину не утримували, цим займалась ОСОБА_9 .

Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечив.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані докази, суд приходить до наступних висновків.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Лагульськ Новоград-Волинського (теперішня назва Звягельського) району Житомирської області у віці 93 роки померла ОСОБА_4 . Спадкове майно після її смерті складається з земельної частки (паю) КПС імені Чкалова в с. Варварівка Новоград-Волинського району Житомирської області розміром 4,77 га.

З метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 заявниця 15.12.2022 звернулась із заявою до нотаріальної контори (від її імені по довіреності діяв її батько ОСОБА_10 ). Постановою нотаріуса цього ж дня їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні документи, що підтверджують родинні зв`язки заявниці з ОСОБА_6 та відсутні підстави для спадкування за законом, необхідність яких передбачена ЦК УРСР 1963 року та Перехідними положеннями ЦК України.

Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не звертались, заповіти від імені померлої не посвідчувались.

Згідно повідомлення Брониківської сільської ради від 05.09.2023 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживала та вела спільне господарство разом з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в с. Лагульськ Новоград-Волинського району. Відомості про місце реєстрації та фактичне місце проживання ОСОБА_13 відсутні.

З пояснень батька заявниці, її представника у даному судовому засіданні, слідує, що ОСОБА_5 є його матір`ю та, відповідно, бабою заявниці. ІНФОРМАЦІЯ_5 вона померла. Будь-яких документів на підтвердження родинних стосунків ОСОБА_14 та померлої ОСОБА_4 матеріали справи не містять і заявницею суду надані не були. Втім, дана обставина ніким не оспорювалась.

Звертаючись до суду з цією заявою, ОСОБА_15 (дошлюбне прізвище ОСОБА_16 згідно Свідоцтва про шлюб від 11.10.2008) обґрунтувала необхідність встановлення юридичного факту перебування її на утриманні прабаби можливістю оформлення нею своїх спадкових прав.

При вирішенні справи по суті суд керується наступними нормами права.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ст.58 Конституції України) норми ЦК України застосовуються до цивільних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року (далі за текстом ЦК 1963), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців.

Так як спадкодавиця ОСОБА_9 померла у 2001 році, то застосуванню підлягають норми ЦК 1963.

За приписами ст.531 ЦК 1963 встановлена особлива категорія спадкоємців за законом непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. На відміну від спадкоємців другої черги, які спадкують лиш при певних умовах, утриманці мають перевагу черговість для них не має значення, вони в будь-якому випадку отримають свою долю у спадку. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року (постанова №5 Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995).

Утриманець це особа, яка знаходиться на тривалому або постійному матеріальному або грошовому забезпеченні з боку інших осіб, і ця допомога є основним джерелом його існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона не була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ст.19 ЦПК).

Статтею 315 ЦПК передбачена можливість встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як на підставу своєї заяви, ОСОБА_17 посилалася на власну волю померлої ОСОБА_9 за життя утримувати свою двоюрідну правнучку.

Свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , допитані судом, зазначили, що були сусідами померлої, яка проживала в с. Лагульськ, Новоград-Волинського району разом зі своєю рідною сестрою ОСОБА_12 та її онукою ОСОБА_20 , батьки якої знаходились у росії. Разом з тим, відомостей про перебування заявниці саме на утриманні двоюрідної прабаби ОСОБА_9 , а не, наприклад, рідної баби Талько, або своїх батьків, свідки не надали.

Допитана матір заявниці ОСОБА_21 пояснила суду, що її доньку фактично утримували вона з чоловіком, час від часу висилаючи кошти з росії, рідна баба ОСОБА_5 та прабаба ОСОБА_11 . Остання більше приймала участь в утриманні ОСОБА_22 .

Суд зазначає, що пояснення свідків у цьому випадку не є належним доказом факту перебування особи на утриманні, оскільки являють собою суб`єктивну оцінку особистих стосунків заявниці з померлою, а їх твердження про факт утримання ґрунтуються на розповідях самої заявниці та її батьків.

Справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених ЦПК, за винятком положень змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто саме заявник в справах окремого провадження зобов`язаний надати суду докази, за якими він просить встановити юридичний факт. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст.77 ЦПК).

Відповідно до правил доказування у цивільному процесі лише посилання на факти, без їх доведення належними та допустимими доказами, не може бути підставою для задоволення заяви.

Заявницею не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту її перебування на утриманні Іскрижицької, при наявності в неї на той момент рідної баби та обох батьків. Саме на останніх відповідно до вимог ст.80 КпШС покладався обов`язок утримувати і забезпечувати свою неповнолітню доньку, адже сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі. Факт спільного проживання баби та онуки, двоюрідних, сам по собі не свідчить про повноту визначення чи перебуває особа на утриманні, дані про регулярність такої виплати, її обсяг. Водночас, поняття утримання законодавчо не визначено і покладається на розсуд суду, за достатності доказів наданих заявником. Таких ОСОБА_23 ні при поданні заяви до суду, ні під час розгляду справи в судовому засіданні надано не було.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_17 не підтверджується належними доказами, є необґрунтованою, у тому не підлягає задоволенню.

Керуючись 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту перебування особи на утриманні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну його частини, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Дата виготовлення повного тексту рішення 20.10.2023.

Головуюча суддя О.О.Літвин