Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/708/23

Номер провадження: 2-о/511/47/23

31 жовтня 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Гринчак С. І.,

секретаря судового засідання - Замковенко О.Б.,

за участю:

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника- адвоката- Чернеги В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Роздільнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) про встановлення факту батьківства,

встановив:

Стислий виклад позиції позивача.

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив: встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Мала Мазниця Кіровоградської області (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця смт. Лиманське, Роздільнянського району Одеської області.

Свої вимоги мотивує тим, що його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1987 року до 1994 року, вели спільне господарство, спільно його виховували. Він народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . В його свідоцтві про народження, батьком записано « ОСОБА_4 ». Однак запис про батька в його актовому записі про народження було вчинено відповідно до положень ст. 135 СК України, зі слів матері, оскільки на час його народження його мати не перебувала у шлюбі. Потім батьки, неодноразово сходились, розходились. ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати. За життя ОСОБА_2 визнавав його своїм сином, приймав участь у вихованні, зокрема, спілкувався з ним, виявляв батьківську турботу, а також підтримував матеріально. В подальшому тривалий час, з 2007 року по 2013 рік батько проживав з ним, за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 батько помер. Проте у зв`язку зі смертю, ОСОБА_2 не встиг визнати своє батьківство. А тому з метою реалізації права на спадкування майна після смерті батька, просив встановити факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно нього.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.03.2023 року відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 05.04.2023 року по поданій справі призначена посмертно судово молекулярну - генетичну експертизу та зупинено провадждення по справі.

Проведення експертизи доручено експертам КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» ( м.Одеса, пров. Валіховський,4.)

05.07.2023 року вище зазначена цивільна справа повернулася до суду без виконання експертизи, у зв`язку з неприбуттям до експертної установи, відбір біологічних зразків у заявника ОСОБА_1 не проводили.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.07.2023 року відновлено провадження по справі та призначено до судового розгляду.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.07.2023 року по поданій справі призначена посмертно судово молекулярну -генетичну експертиза та зупинено провадждення по справі.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.10.2023 року відновлено провадження по справі та призначено до судового розгляду.

Заяви (клопотання) учасників справи.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні свої вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Зазначив, що його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1987 року до 1994 року, вели спільне господарство, спільно його виховували. Потім батьки, неодноразово сходились, розходились. В його свідоцтві про народження, батьком записано « ОСОБА_4 ». запис про батька в його актовому записі про народження було вчинено відповідно до положень ст. 135 СК України, зі слів матері, оскільки на час його народження його мати не перебувала у шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати. За життя ОСОБА_2 визнавав його своїм сином, приймав участь у вихованні, зокрема, спілкувався з ним, виявляв батьківську турботу, а також підтримував матеріально. В подальшому тривалий час, з 2007 року по 2013 рік батько проживав з ним, за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 батько помер.

Представник заявника адвокат Чернега В.М., який діяв на підставі ордера серії № 1220575від 15.03.2023 року в судовому засіданні вимоги ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Начальник Роздільнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) до суду надіслав заяву в якій просив справу розглядати без представника відділу, відповідно до чинного законодавства. (а.с.70)

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносини.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що подана заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 12 червня 1990 року народження Роздільнянським відділом РАЦС м. Роздільна на підставі актового запису № 101, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батько вказаний ОСОБА_4 , мати- ОСОБА_3 . ( а.с.8)

Відповідно до повідомлення начальника відділу ДРАЦС у Роздільнянському районі Одеської області, в актовому записі №101 від 12 червня 1990 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області на ОСОБА_1 , відомості про батька записані за заявою матері згідно з ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. ( а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_6 мати заявника ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 01.03.2007 року Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області, на підставі актового запису № 26. ( а.с.21)

Заявляючи вимоги про визнання батьківства ОСОБА_1 посилався на те, що ОСОБА_2 спільно проживав з його матір`ю ОСОБА_3 , вели спільне господарство, спільно його виховали з 1987 року по 1994 рік, за життя визнавав себе батьком, проводив з ним час, підтримував матеріально, крім того з 2007 року по 2013 рік він з батьком проживали разом, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 468 виданої Лиманським селищним головою від 27.02.2023 року ( а.с.22), фотокартками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 29), письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . ( 28)

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 21.02.2023 року Роздільнянський відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), на підставі актового запису № 108. ( а.с.26)

Свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , в судовому засіданні суду пояснив, що він є сусідом заявника, він дуже добре знає цю сім`ю. Йому достовірно відомо, що мати заявника ОСОБА_3 з 1987 року проживала без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , і у них народився син ОСОБА_1 . Вони разом його утримували та виховували. За життя вони неодноразово розходились, сходились. У 2007 році ОСОБА_3 померла. З 2007 року ОСОБА_2 проживав разом з сином за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 називав ОСОБА_1 сином, а ОСОБА_1 називав його батьком. У нього ніколи не було сумніву, що ОСОБА_2 є рідним батьком ОСОБА_1 .

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Правовідносини з приводу встановлення батьківства врегульовані нормами сімейного законодавства.

У пункті 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 КпШС України, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Оскільки заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 то спірні правовідносини регулюються нормами КпШС України.

Відповідно до частини 2 статті 53 КпШС України уразі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 53 КпШС України визначено чотири юридично значимі обставини встановлення батьківства, кожна з яких є необхідною і достатньою для задоволення позову: а) спільне проживання та ведення спільного господарства батьками дитини до її народження; б) спільне виховання батьками дитини; в) спільне утримання батьками дитини; г) визнання батьківства відповідачем.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», згідно зі статтею 53 КпШС України, підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. У необхідних випадках суд для з`ясування питань, пов`язаних із походженням дитини, може з урахуванням обставин справи призначити відповідну судову експертизу.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).

Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи (постанова Верховного Суду від 17.02.2021 року у справі № 373/2257/18, провадження № 61-15136св20).

ЄСПЛ у рішенні від 07 травня 2009 року в справі "KALACHEVA v. RUSSIA", заява № 3451/05, § 34, зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

Згідно висновку судового експерта Комунальної установи «Одеське обласне бюро судо-медичної експертизи» Департамент охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації судово-медичної молякулярно-генетичної експертизи № 321 від 22.08.2023 року, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що померлий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може являтися біологічним батьком громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ймовірністю 99,99 %, таким чином батьківство практично доведене. ( а.с.59-65)

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі та досліджені в судовому засіданні докази, оцінюючи їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Підпунктом 2.13.1 п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду (п. 2.16.4 Правил).

У відповідності до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Зважаючи на те, що батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було записано ОСОБА_4 на підставі зі ст. 135 СК України, а також враховуючи доведеність біологічного батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд вважає необхідним внести зміни до актового запису про народження дитини щодо відомостей про батька.

Керуючись ст.ст. 23,76,81,258,259,263-265,268,273,315,319, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Роздільнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту батьківства, - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт батьківства, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Мала Мазниця Кіровоградської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця селища Лиманське Роздільнянського району Одеської області.

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 № 101, який складено 12 червня 1990 року відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, а саме: відомості про батька дитини змінити з « ОСОБА_4 » на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , громадянин України, залишивши без змін його прізвище, ім`я та по батькові.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлений та підписаний суддею 01.11.2023 року.

Суддя С. І. Гринчак