Провадження № 2/750/1498/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Аушевої М.Ю.,

за участі представника позивача Дворніченко М.М., прокурора Бабич Є.А.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Чернігівської обласної прокуратури про усунення перешкод у реалізації права власності на майно шляхом зняття арешту,

в с т а н о в и в:

19.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування арешту на ідеальну частку: 1/5 квартири АДРЕСА_1 , накладений постановою старшого слідчого прокуратури м. Чернігова від 18.02.2010 .

В обґрунтування позову посилається на те, що 18.02.2010 старшим слідчим прокуратури м. Чернігова Гамором А. І. накладено арешт на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 в межах кримінальної справи № 75/4083, порушеної 21.12.2009 відносно позивача. 30.03.2010 вказану кримінальну справу передано за підслідністю до Чернігівського МВ УМВС України в Чернігівській області. 20.04.2011 старшим дізнавачем сектору дізнання Чернігівського МВ УМВС України в Чернігівській області на підставі п.3 ст.206 КПК України досудове слідство у кримінальній справі № 75/4083 зупинено. До суду вказана кримінальна справа не скеровувалась, позивач за результатами її розслідування до кримінальної відповідальності не притягувався. На теперішній час, накладений арешт на частку квартири не скасовано, що перешкоджає позивачу вільно розпоряджатися своїм майном, у зв`язку з чим, він вимушений звертатися до суду за захистом своїх прав. Одночасно позивач звертає увагу на те, що Управління МВС України в Чернігівській області було ліквідовано на підставі Постанови КМУ № 730 від 16.09.2015 і тією ж постановою було утворено Головне управління Національної поліції в Чернігівській області. Таким чином, Головне управління Національної поліції в Чернігівській області є правонаступником Управління МВС України в Чернігівській області, а отже і належним відповідачем по справі.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 липня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

16.08.2023 Головне управління поліції в Чернігівській області направило суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю. Свою позицію пояснює тим, що відповідно до Постанови КМУ від 16.09.2018 № 730 відбулась ліквідація юридичної особи - Управління МВС України в Чернігівській області. При цьому, утворено як юридичну особу - Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, яке не являється правонаступником УМВС України в Чернігівській області. Таким чином, Головне управління поліції в Чернігівській області не є належним відповідачем в даній справі. Окрім того, звертається увага суду, що позивачем пропущений трирічний строк позовної давності на право звернення до суду з даним позовом, передбачений ст. 257 ЦПК України. 28.08.2023 Чернігівська обласна прокуратура направила відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження обставин справи, оскільки позивач не звертався до відповідачів з питанням можливості скасування арешту спірного майна. Таким чином, позов є передчасним.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 вересня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача адвокат Дворніченко М.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Прокурор Бабич Є.А. в судовому засідання просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області в судове засідання не з`явився, про день і час судового розгляду справи сповіщався належним чином і своєчасно.

Дослідивши матеріали справи, матеріали кримінальної справи № 75/4083, суд дійшов наступного висновку.

Позивач є власником 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.05.2023 (а.с. 10-12).

21.12.2009 старшим слідчим прокуратури м. Чернігова Гамором А. І. порушено кримінальну справу № 75/4083 відносно ОСОБА_1 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

30.12.2009 старшим слідчим прокуратури м. Чернігова Гамором А. І. порушено кримінальну справу за фактом заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і об`єднано з кримінальною справою № 75/4083 (а.с. 6).

Постановою старшого слідчого прокуратури м. Чернігова Гамора А. І. від 30.12.2009 кримінальну справу № 75/4083 в частині привласнення ОСОБА_1 грошових коштів закрито (а.с.8).

05.01.2010 старшим слідчим прокуратури м. Чернігова Гамором А. І. досудове слідство в кримінальній справі було зупинено на підставі п.3 ст. 206 КПК України (а.с. 9).

Постановою старшого слідчого прокуратури м. Чернігова Гамора А. І. від 18.02.2010, з метою забезпечення цивільного позову в рамках кримінальної справи № 75/4083, накладено арешт на ідеальну частку 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 .

В подальшому матеріали кримінальної справи № 75/4083 були передані за підслідністю до Чернігівського МВ УМВС України в Чернігівській області.

Постановою старшого дізнавача СД ЧМВ УМВС України в Чернігівській області Мотора Н. В. від 20.04.2011 досудове слідство по кримінальній справі № 75/4083 було зупинено (а.с. 9). Жодних процесуальних дій у даній кримінальній справі в подальшому не здійснювалося.

Як убачається зі змісту позовної заяви, вказана кримінальна справа до суду не скеровувалась, позивач за результатами її розслідування до кримінальної відповідальності не притягувався, а накладення арешту на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 , що належить позивачу, створює необґрунтовані перешкоди у реалізації його права власності на своє майно.

Як убачається з правової позиції, висловленої Верховним Судом України у своїй постанові у справі 6-26 цс13 від 15.05.2013 року, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуаальним законодавством коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна.

Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1, 2 ст. 321 Цивільного кодексу України передбачено право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно ст. 13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Зі змісту ст. 386 ЦК України вбачається, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи ту обставину, що право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 зареєстровано за позивачем на законних підставах, суд вважає за необхідне захистити право позивача на розпорядження своєю власністю, тому підлягає скасування арешт на ідеальну частку: 1/5 квартири АДРЕСА_1 , накладений постановою старшого слідчого прокуратури м. Чернігова від 18.02.2010, реєстраційний номер обтяження 9540360 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та виключити із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо арешту квартири. .

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Чернігівської обласної прокуратури про усунення перешкод у реалізації права власності на майно шляхом зняття арешту, задовольнити.

Скасувати арешт на ідеальну частку: 1/5 квартири АДРЕСА_1 , накладений постановою старшого слідчого прокуратури м. Чернігова від 18.02.2010, реєстраційний номер обтяження 9540360 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та виключити із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо арешту квартири.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 20.10.2023.

Суддя Л. В. Карапута