Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 травня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючого судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання Бомбушкар В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за позовом заступника керівника Ужгородської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Управління охорони здоров`я та цивільного захисту населення Ужгородської міської ради, до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину

ВСТАНОВИВ:

Прокурор, в інтересах держави в особі Управління охорони здоров`я та цивільного захисту населення Ужгородської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вироком Ужгородського міськрайонного суду від 10.10.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, однак, у зв`язку із закінченням строків давності звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Як встановлено судом, 05.05.2015 року близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-211112», д.н.з. НОМЕР_1 , їдучи по вул. 8 Березня, у напрямку від вулиці Грушевського до вулиці Легоцького, виконуючи маневр повороту ліворуч до вул. Можайського у місті Ужгороді, діючи необережно зі злочинною самовпевненістю, не переконався в безпечності маневру та наявності транспортного засобу мотоцикла під керуванням ОСОБА_2 на смузі зустрічного руху, який об`єктивно мав можливість виявити при здійсненні ОСОБА_2 обгону попутніх транспортних засобів, виїхав на смугу зустрічного руху, чим порушив п. 10.1 та п. 10.4 ПДР України, та створив небезпеку для руху водію мотоцикла марки «Honda», без н.з. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у попутному напрямку та здійснив обгін, і в момент виникнення йому небезпеки для руху, був позбавлений технічної можливості зупинити транспортний засіб (мотоцикл) до місця зіткнення, шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування, у результаті чого на зустрічній смузі руху, на відстані 12,3 м. до повороту на вул. Можайського та 1,8 м. під прямим кутом до лівого краю проїзної частини дороги вулиці 8 Березня, по напрямку руху до вул. Легоцького відбулось зіткнення транспортного засобу мотоциклу, керованого ОСОБА_2 з автомобілем марки «ВАЗ-2112», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . У результаті зіткнення мотоцикл марки «Honda», без н.з., під керуванням ОСОБА_2 з автомобілем марки «ВАЗ-211112», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , пасажир мотоцикла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи, отримала тілесне ушкодження середньої тяжкості.

У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями пасажир мотоцикла ОСОБА_3 22 дні (з 05.05.2015 року по 27.05.2015 року перебувала на стаціонарному лікуванні у дитячому хірургічному відділенні ЦМКЛ м. Ужгорода, яка фінансується за кошти відділу охорони здоров`я Ужгородської міської ради. При цьому, згідно калькуляції № 10 від 10.06.2015 року з розрахунку 169,40 грн., за один день перебування на лікуванні) витрати на стаціонарне лікування ОСОБА_3 склали 3726,72 грн.

Зазначає, що витрати закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння повинні бути відшкодовані особою, що вчинила кримінальне правопорушення, та зараховані до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я, невідшкодування вказаних коштів порушує як економічні так і соціальні інтереси держави, оскільки відшкодовані суми коштів спрямовуються для подальшого фінансування діяльності закладів охорони здоров`я. Водночас, орган, наділений правом на стягнення з винної особи коштів, а саме відділ охорони здоров`я Ужгородської міської ради, самостійно протягом тривалого часу до суду про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, у даному випадку не звернувся.

А тому просить задовольнити позов та стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі відділу охорони здоров`я Ужгородської міської ради, витрачені ЦМКЛ м. Ужгород на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_3 в сумі 3726,72 грн.

У судове засідання прокурор не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позовну заяву підтримує у повному обсязі та просить задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов відповідачем не подано, а тому суд уважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з їх належності та допустимості наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно положень статті 1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.

Як встановлено по справі, вироком Ужгородського міськрайонного суду від 10.10.2018 року, який набув законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Згідно з вироком Ужгородського міськрайонного суду встановлено, що 05.05.2015 року близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-211112», д.н.з. НОМЕР_1 , їдучи по вул. 8 Березня, у напрямку від вулиці Грушевського до вулиці Легоцького, виконуючи маневр повороту ліворуч до вул. Можайського у місті Ужгороді, діючи необережно зі злочинною самовпевненістю, не переконався в безпечності маневру та наявності транспортного засобу мотоцикла під керуванням ОСОБА_2 на смузі зустрічного руху, який об`єктивно мав можливість виявити при здійсненні ОСОБА_2 обгону попутніх транспортних засобів, виїхав на смугу зустрічного руху, чим порушив п. 10.1 та п. 10.4 ПДР України, та створив небезпеку для руху водію мотоцикла марки «Honda», без н.з. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у попутному напрямку та здійснив обгін, і в момент виникнення йому небезпеки для руху, був позбавлений технічної можливості зупинити транспортний засіб (мотоцикл) до місця зіткнення, шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування, у результаті чого на зустрічній смузі руху, на відстані 12,3 м. до повороту на вул. Можайського та 1,8 м. під прямим кутом до лівого краю проїзної частини дороги вулиці 8 Березня, по напрямку руху до вул. Легоцького відбулось зіткнення транспортного засобу мотоциклу, керованого ОСОБА_2 з автомобілем марки «ВАЗ-2112», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . У результаті зіткнення мотоцикл марки «Honda», без н.з., під керуванням ОСОБА_2 з автомобілем марки «ВАЗ-211112», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , пасажир мотоцикла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи, отримала тілесне ушкодження середньої тяжкості.

Спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_3 знаходиться в прямому причинному зв`язку з діями ОСОБА_1 .

Також, встановлено, що у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні у центральній міській клінічній лікарні Ужгородської міської ради.

Згідно положень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат № 11 від 07.07.1995 року, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року.

Порядком обчислення розміру фактичних витрат охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", визначено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Згідно калькуляції видатків на лікування хворого від 10.06.2015 року № 10, виконаної Центральною міською клінічною лікарнею, сума видатків на лікування хворої ОСОБА_3 за 22 ліжко-дні склала 3726,72 грн.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат № 11 від 07.07.1995 року, Відшкодуванню підлягають тільки кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого в лікарні, госпіталі, диспансері чи в іншому стаціонарному лікувальному закладі. Всі інші витрати (наприклад, пов`язані з наданням потерпілому швидкої або невідкладної медичної допомоги, на амбулаторне лікування тощо) не відшкодовуються. Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування.

За таких обставин, враховуючи, що дослідженими в ході судового розгляду матеріалами підтверджується, що ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 286 КК України, в результаті вчинення якого ОСОБА_3 заподіяно тілесні ушкодження, що потягло за собою необхідність її стаціонарного лікування, витрати на яке становлять 3726,72 грн., суд приходить до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими і позов підлягає до задоволення.

Також у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Керуючись ст. 1206 ЦК України, 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 280-282, 284, 289, 352, 354, 355, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат № 11 від 07.07.1995 року, Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь держави, в особі Управління охорони здоров`я та цивільного захисту населення Ужгородської міської ради, , місцезнаходження: м. Ужгород, пл. Поштова, 3, на рахунок місцевого бюджету грошові кошти в сумі 3726,72 (три тисячі сімсот двадцять шість грн. 72 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 1921,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп.) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: О.А. Придачук