Єдиний унікальний номер судової справи:489/4906/23
Провадження № 22-ц/812/1365/23
Постанова

Іменем України

25 грудня 2023 року м. Миколаїв справа № 489/4906/23

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Ковальським Є.В.,

за участі: представника позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ТОВ «С-ТКА» - Бондарєва Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , подану її представником адвокатом Коренко Тетяною Володимирівною, на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 листопада 2023 року, постановлену під головуванням судді Костюченка Г.С. в приміщенні того ж суду, за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «С-ТКА» про зустрічне забезпечення позову ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Себ Корпоративний банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс», Товариства з обмеженою відповідальністю «С-ТКА», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради про визнання договору купівлі-продажу недійсним та застосування наслідків недійсного правочину,

встановив:

14 листопада 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «С-ТКА» (далі -ТОВ «С-ТКА») звернулося до суду із заявою про зустрічне забезпечення, в якій просило застосувати зустрічне забезпечення шляхом внесення ОСОБА_2 на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом, з метою забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричиненні забезпеченням позову.

В обґрунтування заяви вказувало, що ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Себ Корпоративний банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс», ТОВ «С-ТКА» про визнання договору купівлі продажу недійсним та застосування наслідків недійсного правочину.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2023 року вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру АДРЕСА_1 .

З витягу з реєстру територіальної громади від 28 серпня 2023 № 2023/00680471 вбачається, що 11 квітня 2023 року ОСОБА_2 знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Інформації щодо іншої адреси реєстрації позивача, а також майна, що знаходиться на території України, матеріали справи не містять.

ТОВ «С-ТКА» мало намір реалізувати вказану квартиру та отримати прибуток.

Посилаючись на те, що у зв`язку із забороною відповідачу розпоряджатися своєю власністю, останній може понести збитки, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, ТОВ «С-ТКА» просило суд застосувати зустрічне забезпечення.

Ухвалою Ленінського районного суду м.. Миколаєва від 16 листопада 2023 року, описку в якій виправлено ухвалою цього ж суду того ж дня, заяву про зустрічне забезпечення позову задоволено.

В порядку зустрічного забезпечення зобов`язано позивача ОСОБА_2 протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в сумі 10 000 грн 00 коп.

Протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про зустрічне забезпечення ОСОБА_2 необхідно надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Роз`яснено позивачеві, що відповідно до положень ч. 10 ст. 154 ЦПК України, якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Задовольняючи заяву ТОВ «С-ТКА» про зустрічне забезпечення, суд виходив з її обґрунтованості.

Не погодившись із такою ухвалою суду, позивачка ОСОБА_2 через свого представника адвоката Коренко Т.В. звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ТОВ «С-ТКА» про застосування зустрічного забезпечення позову залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що представником ТОВ «С-ТКА» пропущені строки для подачі заяви про зустрічне забезпечення передбаченні статтею 154 ЦПК України, а також відсутні підстави для задоволення заяви. Представником заявника ненадані докази понесення можливих збитків Товариства, які можуть бути завданні в результаті забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Себ Корпоративний банк», просило визнати його неналежним відповідачем, здійснити заміну неналежного відповідача та виключити його з переліку учасників даної цивільної справи, посилаючись на те, що ПУАТ «ФІДОБАНК» є правонаступником ВАТ «Себ Банк» та відповідно АБ «Факторіал-Банк», який вступав у правовідносини з позивачам та іпотекодавцем.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «С-ТКА», посилаючись на невірне тлумачення позивачем норм чинного цивільно-процесуального законодавства, безпідставність позову, просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відзивів іншими учасниками справи не подано.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Переглядаючи ухвалу суду, колегія суддів виходить з того, що відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин. При цьому не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч.10ст. 150 ЦПК України).

Крім того, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову (частини перша, друга статті 154 ЦПК України).

Отже, на відміну від інституту забезпечення позову, що за своєю правовою природою є гарантією забезпечення інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.

У ст. 154 ЦПК України не визначено поняття «зустрічне забезпечення».

В частині першій цієї статті лише регламентується можливість суду вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Таким чином, реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

За змістом наведених правових норм інші заходи зустрічного забезпечення, відмінні від внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів, можуть бути вжиті судом лише за встановленої відсутності у позивача можливості внести відповідну суму.

Закон висуває чіткі умови щодо змісту ухвали, в якій встановлюється зустрічне забезпечення (ч. 7 ст. 154 ЦПК): по-перше, якщо має бути внесена відповідна грошова сума на депозитний рахунок суду, то має зазначатись її розмір; по-друге, якщо зустрічне забезпечення передбачає інші дії, то мають бути визначені ці дії.

Окремо в ч. 8 ст. 154 ЦПК визначається строк надання зустрічного забезпечення. Так, за загальним правилом, він не може перевищувати десяти днів з дня постановлення відповідної ухвали. Винятком є випадки, коли зі змісту заходів зустрічного забезпечення не випливає інше. На особу, яка подала заяву про застосування забезпечення позову і яка передбачає зустрічне забезпечення, законом покладається обов`язок надати суду документи в підтвердження наданого зустрічного забезпечення. Внаслідок порушення такої вимоги у встановлений судом строк, ухвала про забезпечення позову та, відповідно, про зустрічне забезпечення скасовується судом (ч. 9, 10 ст. 154 ЦПК).

Слід також зазначити, що категорія «збитки» регламентується нормами матеріального права в межах Цивільного кодексу України.

Збитками відповідно до ст. 22 ЦК України є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, a також витрати, які особа здійснила або мусить здійснити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Законодавець встановленням права відшкодування збитків у визначених випадках керується мотивами, що спрямовані на захист відповідача, який з вини позивача необґрунтовано зазнав збитків, пов`язаних із виконанням ухвали про забезпечення позову. Тому, в разі виникнення спірних питань щодо відшкодування збитків, суд має тлумачити норми права, враховуючи мотиви законодавця. Право на відшкодування збитків, пов`язаних із виконанням ухвали про забезпечення позову, захищає права та інтереси відповідача, який необґрунтовано з вини особи, на користь якої було вжиті заходи забезпечення позову, зазнав збитків. Далі відповідач має право заявити позов про відшкодування збитків, що викликані заходами забезпечення позову.

Таким чином, дослідження та аналіз норм чинного цивільного процесуального законодавства України щодо правової регламентації зустрічного забезпечення та регламентації поняття збитки у цивільному законодавстві України свідчить про те, що стаття 154 ЦПК України регламентує захист інтересів відповідача саме від матеріальних збитків, які він може понести у зв`язку з забезпеченням позову позивача.

Як убачається з матеріалів справи між сторонами виник спір щодо квартири АДРЕСА_1 . При цьому позивачка заявила позовні вимоги про визначення за нею права власності на квартиру.

Суд ухвалою від 30 серпня 2023 року забезпечив позов ОСОБА_2 та наклав арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду з заявою про зустрічне забезпечення позову, відповідач ТОВ «С-ТКА» обґрунтовував свою заяву тим, що позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, та визначений судом вид забезпечення позову може спричинити йому матеріальні збитки. Заявник посилався на те, що мав намір реалізувати спірну квартиру та отримати відповідний прибуток. На підтвердження надав скріншоти оголошення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що з урахуванням конкретних обставин справи, у суду були правові підстави для задоволення заяви про зустрічне забезпечення позову.

На думку колегії суддів, вимоги заявника та наведені в тексті заяви обставини, пов`язані з відсутністю даних про те, що позивач має зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання на території України та майно, що знаходиться на території України, а також з обґрунтованими припущеннями спричинення можливих збитків заявнику, про які йде мова у статті 154 ЦПК України та статті 22 ЦК України.

Пояснення представника позивача про те, що позивач та члени її родини були зняті з місця проживання на підставі заяви нового власника, а не з особистої волі, а також мають статус біженців в іншій країні, не спростовують висновку суду про те, що позивач немає зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання на території України та майна, що знаходиться на території України. Доводи апеляційної скарги представника заявника про ненадання доказів понесення можливих збитків Товариства, які можуть бути завданні в результаті забезпечення позову, колегія суддів відхиляє, оскільки вони не виключають виникнення можливих спірних питань щодо відшкодування збитків.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ТОВ «С-ТКА» пропущені строки для подачі заяви про зустрічне забезпечення передбаченні статтею 154 ЦПК України, не заслуговують на увагу, оскільки є наслідком невірного тлумачення положень зазначеної статті, якою передбачено вирішення судом питання зустрічного забезпечення протягом десяти днів після подання клопотання про зустрічне забезпечення.

Вимоги відзиву Акціонерного товариства «Себ Корпоративний банк» про визнання його неналежним відповідачем, здійснення заміни неналежного відповідача та виключення його з переліку учасників даної цивільної справи, не підлягають задоволенню, оскільки на стадії апеляційного провадження вирішення зазначених питань є неможливим, адже законодавством така процесуальна дія не передбачена.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні судового рішення були належним чином оцінені надані докази, повно встановлені фактичні обставини справи, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування ухвали суду.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За такого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Питання щодо стягнення судового збору за подачу апеляційної скарги на цій стадії апеляційним судом не вирішується, оскільки розглядається лише процесуальне питання, а не вирішується справа по суті позовних вимог.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану її представником адвокатом Коренко Тетяною Володимирівною, залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: В.В. Коломієць

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 25 грудня 2023 року.