20.10.2023 Справа № 756/8814/22
Унікальний 756/8814/22
Провадження №2/756/4252/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 жовтня 2023 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Луценко О.М.

за участі секретаря - Галелюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заподіяні внаслідок залиття квартири збитки у розмірі 32631,03 грн. - матеріальна шкода; 7000,00 грн. - збитки понесені на здійснення експертного дослідження; 30000,00 грн. - моральні збитки, а також покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . 31.08.2022 року з належної відповідачу квартири АДРЕСА_2 сталося залиття квартири позивача, що нанесло останній матеріальних збитків. Відповідно до Акту № 1690 про залиття від 05.09.2022р., комісією встановлено, що причиною залиття стало розрив гнучкої підводки гарячого водопостачання на кухні в квартирі АДРЕСА_2 . В акті про залиття зазначено, що внаслідок залиття в квартирі АДРЕСА_1 пошкоджено: кімната площею 17,0кв.м: стеля (водоем.пофарб.) - 1,4 кв.м; стіни( шпалери)-4,0 кв.м., підлога (ламінат)-1,5кв.м.; кухня площею 5,4кв.м: стеля (водоем.пофарб.) - 1,5 кв.м; коридор площею 7,9кв. м: стеля (водоем.пофарб.) - 1,0 кв.м; туалет площею 1,1кв.м: стеля (водоем.пофарб) - 0,3 кв.м; ванна площею 2,1кв.м: стеля (водоем.пофарб.) - 0,5 кв.м.

Задля визначення розміру матеріальних збитків, які були завдані позивачу в результаті залиття квартири АДРЕСА_1 , було проведено незалежну оцінку збитків. За результатами проведеного оцінювачем дослідження, складено Звіт про оцінку збитків від 15.09.2022 р. становить: 32631,03 грн. Позивач зазначає, що в зв`язку з тим, що залиття квартири АДРЕСА_1 , належної позивачу, сталося з вини відповідача, що призвело до понесення останнім матеріальних збитків на суму 32631,03 грн. окрім того позивачем понесені витрати на здійснення незалежної експертної оцінки вартості матеріальних збитків у розмірі 7000,00 грн. є збитками, котрі позивач мусив зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а отже, підлягають відшкодуванню відповідачем. Також позивач зазначає, що завдана відповідачем шкода зумовила моральні переживання позивача, порушення його звичного способу життя, яке завдало душевних страждань, з огляду на незручності проживання в пошкодженій квартирі, потребу здійснення ремонту та залучення коштів для відновлення стану квартири, унаслідок чого позивач відчував емоційну напругу, нервовість, переживання, що фактично погіршувало його стан здоров`я, а крім іншого емоційний стан. Крім того, протягом тривалого часу позивач перебував в напруженому емоційному стані, порушився його звичний ритм життя, що в будь-якому разі негативно вплинуло на його психоемоційний стан. Позивач вважає, що оскільки йому спричинені душевні страждання, яких вона зазнала з огляду на залиття квартири та пов`язаних із пошкодженням майна витрат, порушення його нормального ритму життя, тяжкість вимушених змін (фактична неможливість користування належним позивачу майном), зважаючи на вимоги розумності справедливості з відповідача слід стягнути моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд постановити рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти наданого позову заперечив, посилаючись на те, що він не є одноосібним власником квартири, а отже не може нести відповідальність за залиття квартири одноособово.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що як убачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 03.08.2006 року та довідки характеристики належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с. 3).

Згідно наявної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.09.2022 року, квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності відповідачу у справі з 21.01.2014 року (а.с5).

Згідно витягу № 157166 від 25.07.2023 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності відповідачу у справі з 21.01.2014 року (а.с78-79).

За змістом Акту про залиття від 05.09.2022 року, затвердженого начальником ОД-501, комісія в складі: заступника начальника дільниці з благоустрою, інженера, майстра техдільниці, слюсаря сантехника, склали цей акт про залиття квартира АДРЕСА_1 , трапилося залиття внаслідок пошкодження гнучкої підводки ГВП на кухні в квартирі АДРЕСА_2 ( а.с.4).

За змістом висновку про оцінку збитків від 15.09.2022 року, розмір матеріальних битків, який завдано власнику в результаті пошкодження оздоблення його квартири після залиття, становить 32631,03 грн. (а.с. 6-20).

За проведення оцінки вартості завданої залиттям квартири шкоди, позивачем сплачено 7000,00 грн., що підтверджується копією договору №09/01 від 15.09.2022 року на проведення робіт з незалежної експертної оцінки вартості матеріального збитку майна, копією акту прийому-передачі виконаних робіт від 15.09.2022 року та копією квитанції №0.0..1 від 22.09.2022 року на суму 7000,00 грн. (а.с. 22-23).

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За частинами 1, 2 статті 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

У своїх постановах Верховний Суд неодноразово наголошував, що цивільне законодавство в делікатних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тож якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

При цьому, слід зазначити, що цивільно-правова відповідальність за нанесені збитки настає як при вчиненні активних дій, так і бездіяльності, адже власність зобов`язує.

Відповідно положень ст. 151 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечити його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.

Положеннями ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 3 статі 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди.

Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. N 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; проводити за власні кошти ремонт квартири (наймач (орендар) - згідно з договором найму (оренди); використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

За змістом ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В контексті завдань цивільного судочинства (ст. 2 ЦПК України) звернення до суду є способом захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів саме позивача. Тому особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулась до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.

Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначав, що він є власником квартири приміщення якої постраждали через затоплення. Тобто, вимога про відшкодування позивачу шкоди базується на наявності у позивача права власності, яке порушене пошкодженням належного позивачу майна.

Підлягають стягненню з відповідача на користь позивача кошти сплачені останнім за проведення Звіту про оцінку збитків у сумі 7000,00 грн., оскільки такі кошти є збитками позивача у розумінні положень ст. 22 ЦК України, які були понесені потерпілою стороною для відновлення свого порушеного права.

Стосовно стягнення з відповідача завданої позивачу моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вивчивши зібрані у справі письмові докази та встановивши обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачу завдано моральної шкоди у зв`язку із пошкодженням належного йому майна, що в свою чергу призводить до моральних страждань, які вимагають додаткових зусиль для організації життя. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача, завданих пошкодженням його майна, а також керується принципами співмірності, розумності та справедливості, і приходить до висновку про необхідність зменшення заявленого до стягнення розміру моральної шкоди з 30000,00 грн. до 2000,00 грн.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, повязані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Позивачем до заяви надано договір про надання правової допомоги від 25.09.2022 року, укладений між адвокатом Кобилецький В.В. та Лещенко Н.В., звіт про витрачений час на надання правової допомоги на суму 15300,00 грн. та квитанцією до прибуткового касового ордеру №1/1 від 09.01.2023 на суму 15300,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача необхідно стягнути судовий збір з відповідача в розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, ст. 151 ЖК УРСР, ст.ст. 15, 16, 22, 23, 319, 322, 386, 767, 780, 815, 819, 1166, 1167, 1192 ЦК України, Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. №45, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) матеріальну шкоду в розмірі 32 631,03гривень, моральну шкоду в розмірі 2 000,00грн., витрати пов`язані із проведенням будівельно - технічної експертизи в розмірі 7000,00грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 15 300,00грн. та судовий збір в розмірі 992,40гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано Київському апеляційному суду, через Оболонський районний суд м. Києва протягом 30 днів, з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів після отримання копії рішення стороною, яка не була присутня при його оголошені.

Суддя О.М. Луценко