Ухвала

20 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 731/90/22

провадження № 61-14481ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ткаченко Наталія Миколаївна, на постанову Чернігівського апеляційного суду від 06 червня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 23 вересня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт належності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_2 , за життя правовстановлюючого документа - свідоцтва

№ НОМЕР_1 про право особистої власності на домоволодіння, виданого 01 лютого 1990 року виконавчим комітетом Світличненської сільської ради народних депутатів Варвинського району Чернігівської області на ім`я ОСОБА_5 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 06 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.Рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 23 вересня 2022 року в частині визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та господарські будівлі скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні цих позовних вимог. В іншій частині рішення залишено без змін. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

04 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ткаченко Н. М., звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Чернігівського апеляційного суду від 06 червня 2023 року та залишити в силі рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 23 вересня 2022 року.

У відповідності до частин першої-другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст постанови Чернігівського апеляційного суду від 06 червня 2023 року оприлюднено 22 червня 2023 року.

ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ткаченко Н. М., у тексті касаційної скарги зазначено, що у липні 2023 року нею було вперше подано касаційну скаргу на оскаржуване судове рішення, яку ухвалою Верховного Суду від

15 серпня 2023 року повернуто. Датою отримання ухвали суду касаційної інстанції є 14 вересня 2023 року, а касаційна скарга повторно подана 04 жовтня 2023 року.

Разом з цим, питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення заявницею не порушено.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених процесуальним законом, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести відповідні підстави для поновлення строку.

З урахуванням наведеного, заявницінеобхідно порушити клопотання про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Процесуальний закон покладає на заявника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування конкретних норм матеріального та/або порушення норм процесуального права, яке допустили суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України, з вказівкою на відповідні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані при розгляді справи.

Касаційна скаргаОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ткаченко Н. М., не відповідає зазначеним вище вимогам процесуального закону.

Заявниця узагальнено посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 321, 328, 334 ЦК України, проте не зазначає конкретні підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Визначення підстав касаційного оскарження, встановлених процесуальним законом, має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (приписи частини першої статті 400 ЦПК України).

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України заявниці необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України, та копії скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Верховний Суд акцентує увагу на тому, що повертаючи касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ткаченко Н. М., суд касаційної інстанції в ухвалі від 15 серпня 2023 року вказав, що заявницею не виконано вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судового рішення, а тому така скарга повернута заявниці на підставі пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України.

При повторному зверненні з касаційною скаргою 04 жовтня 2023 року заявницею не усунуто недоліки, які стали підставою для повернення первісної касаційної скарги щодо визначення підстав касаційного оскарження судового рішення.

Також, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України до касаційної скарги заявницею не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Зважаючи на те, що позовну заяву подано у травні 2022 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня

2022 року.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня

2022 року становив 2 481 грн.

Ставка судового збору за подання фізичною особою або фізичною особою - підприємцем позовної заяви майнового характеру становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

992,40 грн (2 481 грн*0,4) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 12 405 грн (2 481 грн*5) (редакція Закону України «Про судовий збір» на момент подання позовної заяви).

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах провизнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Отже, враховуючи характер спору та зміст касаційної скарги, заявниці необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у цій

справі за вимогу майнового характеру з ціною позову 82 917 грн (вказана в ухвалі суду апеляційної інстанції від 14 листопада 2022 року) і за немайнову вимогу, а всього 3 968,16 грн (2 х 992,40 грн *200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у

м. Києві/Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, у порушення вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявницею не додано копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Копію касаційної скарги має бути направлено на адреси чотирьом учасникам справи, проте до касаційної скарги додано лише 3 примірники касаційної скарги.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Не усунення недоліків касаційної скарги є підставою для її повернення.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ткаченко Наталія Миколаївна, на постанову Чернігівського апеляційного суду від

06 червня 2023 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до

10 листопада 2023 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников