Провадження № 2/752/847/23
У Х В А Л А

19 жовтня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача - ОСОБА_1 про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Алексашина Юлія Борисівна про визнання заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

у провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Алексашина Ю.Б., про визнання заповіту недійсним, в якій позивач просить суд визнати заповіт ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 08 листопада 2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Алексашиною Ю.Б.

Представником позивача ОСОБА_2 - адвокатом Михальчук Н.П. подано клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи у справі.

Останнє обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 на момент посвідчення заповіту не усвідомлював правильності своїх дій та їх наслідків, його волевиявлення не було вільним та не відповідало його внутрішній волі через важку онкологічну хворобу та сильно діючі медичні препарати.

Зазначає, що стан здоров`я спадкодавця останні п`ять місяців був стабільно дуже важким. Хвороба розвивалася душе стрімко. Неодноразово ОСОБА_4 втрачав свідомість. Протягом останніх двох місяців життя спадкодавець часто губився в датах, плутав імена рідних людей, забував події та обставини, що трапилися напередодні або навіть протягом декількох годин потому. Щоб відповісти навіть на просте питання замислювався, довго думав, не міг зрозуміти, що від нього хочуть та потребував певного часу, щоб висловити свою думку. Спадкодавець не міг чітко висловитися, не можна було з вірогідністю зрозуміти, що він хоче. Часто, щоб з`ясувати його думку, необхідно було задавати йому додаткові прямі питання.

На вирішення експертизи просить поставити питання:

1) з урахуванням індивідуально-психологічних особливостей ОСОБА_4 , а також поставленого йому діагнозу та прийому сильнодіючих наркотичних знеболюючих, чи міг психічний стан ОСОБА_4 впливати на неможливість ним усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

2) чи міг ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу свого захворювання та прийому наркотичних знеболюючих усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в момент вчинення оспорюваного заповіту 08 листопада 2019 року?

Проведення експертизи просить доручити експертам Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 103).

Експертизу провести за матеріалами цивільної справи №752/21079/20.

Оплату експертизи покласти на позивача ОСОБА_2 з наступним відшкодуванням відповідачем понесених позивачем судових витрат.

Відповідач ОСОБА_3 також подав клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, в якому зазначив, що позов не визнає, проти його задоволення заперечує, і у зв`язку з посиланням позивача на те, що заповідач не розумів значення своїх дій, тому вважає за необхідне у зв`язку зі смертю спадкодавця по справі необхідно призначити посмертну судово-психіатричну експертизу для повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, що мають істотне значення по справі, оскільки необхідні спеціальні знання, що обумовлює необхідність проведення експертизи.

На вирішення експертизи просить поставити питання:

1)чи усвідомлював ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , значення своїх дій та міг керувати ними в момент складання заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Алексашиною Юлією Борисівною, від 08 листопада 2019року.

Проведення експертизи просить доручити експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи (04080, м.Київ, вулиця І Кирилівська, будинок 103-а).

Оплату за проведення експертизи покласти на позивача та відповідача.

Питання, які пропонує для проведення експертизи позивач, просить відхилити, оскільки такі питання фактично є нісеністнецею, оскільки позивач пропонує визначати здатність особи і усвідомлювати та керувати своїми діями з урахування «індивідуально-психологічних особлиовостей», тобто, фактично з огляду на риси характеру заповіла, оскільки позивач говорить не про «психічні» особливості, а про «психологічні», що не є тотожнім.

Крім того, в питаннях фактично позивач не зазначає, на який конкретно період (момент) необхідно визначити стан заповідача. Між тим, правове значення для справи має саме момент посвідчення заповіту. Таким моментом є саме 08 листопада 2019 року, а не невизначений період.

Крім того, включаючи до складу питання такі елементи, як те, що стан заповідача необхідно визначати з урахуванням «поставленого йому діагнозу та прийому сильнодіючих наркотичних знеболюючих» позивач в такий спосіб фактично намагається «наперед» обмежити або «нав`язати» експерту позицію про те, що заповідач був під впливом таких засобів. Між тим, ці питання якраз і мають встановлюватись експертом при проведенні експертного дослідження на підставі наданих експерту документів.

До того ж, судом ще не досліджувались докази, не надавалась їм оцінка, а тому суд не може наперед вважати встановленими обставини про те, що заповідач достеменно приймав на певний момент «сильнодіючі наркотичні знеболюючі». Тому в ухвалі про призначення судової експертизи не можуть включатися згадування про такі обставини, оскільки це буде означати встановлення судом фактів до розгляду справи по суті та дослідження доказів.

У судовому засіданні представник позивача - Михальчук Н.П. просила призначити посмертну судово-психіатричну експертизу, підтримала питання, які містяться в клопотанні на а.с. 63-66.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник - ОСОБА_5 не заперечували проти призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, проте наполягали на питанні, яке викладене в клопотанні відповідача а.с.192-194.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали поданих клопотань, суд прийшов до наступних висновків.

В силу ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

У відповідності до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом положень ч. 5 вищевказаної статті суд не може перешкоджати учасникам справи у поданні доказів і зобов`язаний сприяти у поданні (забезпеченні) відповідних доказів, якщо їх подання є утрудненим або неможливим.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, що мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України).

В силу ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Відповідно ч. 1 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Ухвала, що викладається окремим документом, складається з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу (п. 3 ч. 1 ст. 260 ЦПК України).

Призначення та проведення експертизи у цивільному судочинстві регулюється ст. ст. 103-113 ЦПК України, Законом України «Про судову експертизу» від 25 лютого 1994 року №4038-XII та Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Отже, діючим цивільним процесуальним законодавством передбачено, що експертиза у справі призначається судом у разі необхідності з`ясування фактичних обставин, що становлять предмет доказування. Також за змістом вказаних норм кожна сторона має право надавати суду докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, обставин, для з`ясування яких необхідні спеціальні знання - висновки експертизи. У разі, якщо у сторони відсутня можливість самостійно надати висновок, відповідна сторона вправі заявити перед судом клопотання про призначення відповідної експертизи.

З наведених обставин справи вбачається, що предметом спору є недійсність правочину-заповіту від 08 листопада 2019 року, складеного заповідачем - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як позивач заперечує обставини здійснення волевиявлення його батька на укладення такого правочину. Натомість відповідачем ці обставини заперечуються, і він не заперечує проти проведення експертизи та вважає клопотання позивача з даного приводу обґрунтованим. Таким чином, в ході розгляду справи перш за все доведенню підлягає факт усвідомлення значення своїх дій та можливість керувати ними ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент складання ним заповіту - 08 листопада 2019 року.

Враховуючи наведені обставини та положення закону суд надходить висновку про доцільність призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи, оскільки для правильного вирішення спору необхідні спеціальні знання.

Разом з тим, слід зазначити, що предметом посмертної судово-психіатричної експертизи в цивільному процесі є оцінка психічного стану особи, її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на період юридично значущої дії (угоди), яка сталася у минулому. При чому завданнями посмертної судово-психіатричної експертизи є: діагностична кваліфікація психічного стану особи, при наявності психічних розладів - обґрунтування їх синдромальної та нозологічної належності; оцінка ступеня важкості проявів виявлених психічних порушень; співвідношення виявлених психічних розладів з положеннями закону (ЦК і ЦПК України) у рамках формули діє-недієздатності, що складають її критерії; вирішення питань про здатність (нездатність) особи усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, що цікавить суд.

Щодо судово-медичної експертизи відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30 травня 1997 року №8 судово-медична експертиза призначається у випадках, коли для вирішення питань, що виникли у справі, необхідні спеціальні знання в галузі медицини. Призначення судово-медичної експертизи є обов`язковим: для встановлення причин смерті; для встановлення тяжкості й характеру тілесних ушкоджень; для встановлення статевої зрілості потерпілої; для встановлення віку підозрюваного або обвинуваченого, якщо це має значення для вирішення питання про його кримінальну відповідальність, а відповідних документів немає і їх неможливо одержати; щодо осіб, які у зв`язку зі своїми фізичними вадами не здатні правильно сприймати обставини, що мають значення для справи, і давати про них показання.

Тому, виходячи з викладеного, суд вважає слушними зауваження відповідача щодо питань, заявлених позивачем у клопотанні про призначення експертизи, оскільки в даному випадку дослідженню підлягають певні обставини, фактори, які вплинули на вчинення заповідачем правочину, тобто, здатність особи повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та/або керувати ними на момент укладення правочину; чинники, які призвели до деформації внутрішніх вольових процесів особи, яка вчиняє недійсний правочин; причинно-наслідковий зв`язок між цими чинниками та порушенням правильного усвідомлення значення своїх дій та можливості керувати ними.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що для ухвалення рішення по суті справи необхідно призначити судово-психіатричну (посмертну) експертизу, оскільки суд не володіє спеціальними знаннями для визначення психічного стану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час підписання ним заповіту 08 листопада 2019 року.

Крім того, ч. 3 ст. 103 ЦПК України визначено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що до державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

Організаційні засади проведення судово-психіатричної експертизи визначає Порядок проведення судово-психіатричної експертизи, затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 травня 2018 року № 865(далі - Порядок).

Пунктом 3 вказаного Порядку визначено, що судово-психіатричні експертизи проводять державні спеціалізовані судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України.

Визначаючи експертну установу для проведення судово-психіатричної експертизи вважає за можливе доручити проведення експертизи експертам Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання», який відноситься до державних спеціалізованих судово-психіатричних установ Міністерства охорони здоров`я.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи. Оскільки для проведення посмертної судово-психіатричної експертизи потрібен значний проміжок часу, з метою недопущення порушення строків розгляду справи, провадження по справі слід зупинити на час проведення експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-76, 103-106, 252, 298, 352-355 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

клопотання представника позивача - Михальчук Н.П. про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи -задовольнити.

Призначити у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Алексашина Юлія Борисівна про визнання заповіту недійсним посмертну судово-психіатричну експертизу.

Проведення посмертної судово-психіатричної експертизи доручити експертам Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» (відділення судово-психіатричних експертиз) (08631, Київська обл., Васильківський р-н, селище міського типу Глеваха, вулиця Вокзальна, будинок 8).

На вирішення експертизи поставити такі питання:

-чи усвідомлював ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , значення своїх дій та міг керувати ними в момент складання заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Алексашина Юлія Борисівна від 08.11.2019 р.

Експертів попередити про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України.

Оплату вартості проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та на відповідача ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

У розпорядження експерта надати матеріали цивільної справи та наявну медичну документацію.

Провадження у справі зупинити до отримання висновку експертизи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення відповідно до вимог, встановлених ст. 353-356 ЦПК України.

Суддя В.С. Хоменко