У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Тептюк Є.П., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут»звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 (згідно відповіді на запит суду з ЄДДР №275171 від 17.10.2023 року, зареєстрований у АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (згідно відповіді на запит суду з ЄДДР №275281 від 17.10.2023 року, зареєстрована у АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (згідно відповіді на запит суду з ЄДДР №275296 від 17.10.2023 року, зареєстрована у АДРЕСА_1 ).

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суд дійшов до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з наступних підстав.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно п. 3, п. 4 ч. ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Між тим, звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу щодо солідарного стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, заявником надано зразок договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «Черкасиенергозбут», а не сам договір, що укладений між заявником та споживачами/боржниками на постачання електричної енергії. Заява-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг також не містить даних про споживачів і не підписана «боржниками». В матеріалах заяви відсутні дані, які підтверджують факт надсилання зявником примірника договору та заяви-приєднання до умов договору ОСОБА_1 .

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.10.2023 року вбачається, що будинок АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .

Верховний Суд України у своїй Практиці розгляду судами цивільних справ у наказному провадженні зазначає наступне: «Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Однак з урахуванням тих обставин, що вимоги, за якими видаються судові накази, мають бути безспірними, і що наказне провадження є спрощеним порядком розгляду справи, що не передбачає повідомлення сторін та залучення заінтересованих осіб, у випадку стягнення у наказному провадженні заборгованості з солідарних боржників, воно може бути звернено лише на того з боржників, з яким укладено письмовий договір».

Письмовий договір із власником будинку - ОСОБА_1 не укладено. Також в матеріалах справи відсутні дані з приводу того, з якого часу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають у будинку по АДРЕСА_1 , та користуються наданими заявником послугами.

Більш того, заявник просить стягнути солідарно із боржників заборгованість за спожиту електроенергію за період із жовтня 2021 року по квітень 2023 року в сумі 3679,44 грн., однак розрахунок боргу за даний період не надає. Натомість в матеріалах заяви міститься виписка по особовому рахунку ОСОБА_1 , з нарахуваннями з серпня 2021 року по березень 2022 року, та за червень 2022 року. Отже, сума боргу заявником необгрунтована за період з жовтня 2021 року по квітень 2023 року.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що дані правовідносини не є безспірними.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання цих послуг.

Згідно з п. 9 Постанови, наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК) ( 1618-15 ), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Отже, у матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника, а саме: відсутній відповідний договір про надання послуг, укладений безпосередньо зі споживачем (власником нерухомого майна), або заява-приєднання до умов типового договору, підписана споживачем (власником нерухомого майна), а також відсутній розрахунок суми боргу за період з жовтня 2021 року по квітень 2023 року. Також не підтверджено факт того, що інші споживачі, як то ОСОБА_2 та ОСОБА_3 почали користуватися послугами ТОВ «Черкасиенергозбут» з жовтня 2021 року.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що із поданої заяви не вбачається виникнення права грошової вимоги, у видачі судового наказу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163,165,166,167,260,261,353 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Апеляційні скарги на ухвалу можуть бути подані протягом 15 днів з дня її складення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Є. П. Тептюк