Справа № 196/1150/23
№ провадження 2/196/443/2023
УХВАЛА

26.10.2023 смт Царичанка

Царичанський? ? районний? ? суд Дніпропетровської області? ? у складі:

головуючого судді:? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ?Костюкова Д.Г.,

за участю секретаря судового засідання:? ? Харінської Л.М.,

? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? позивача:? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ОСОБА_1 ,

? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? відповідача:? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ОСОБА_2 ,

? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? представника відповідача:? ? ? ?адвоката Бойко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Царичанка Дніпропетровської області питання прийняття зустрічного позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Царичанського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді від 15 вересня 2023 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін.

05 жовтня 2023 року через канцелярію суду відповідач ОСОБА_2 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди через поширення недостовірної інформації.

В судовому засіданні на вирішення учасників справи судом поставлене питання про можливість прийняття зустрічного позову до спільного розгляду із первісним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти прийняття до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву відповідача ОСОБА_2 пояснивши, що питання стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей та наявність у відповідача заборгованості зі сплати аліментів не має відношення до вирішення справи про розірвання шлюбу.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Бойко Ю.О. в судовому засіданні прохав прийняти зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом, так як обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, оскільки вони виникають з одних правовідносин (сімейних), а задоволення зустрічного позову може виключити повністю задоволення первісного позову, що відповідає вимогам ст.193 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав думку свого представника та прохав прийняти зустрічний позов.

Суд, заслухавши думку сторін, дійшов наступного висновку.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною 1 статті 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно положень частин 2 та 3 статті 193 ЦПК зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зазначена вище норма встановлює окремі умови прийняття до розгляду зустрічного позову, тобто вказує на один із способів захисту відповідача проти пред`явленого до нього позову.

Правова природа зустрічного позову полягає в тому, що він робить неможливим розгляд первісного позову без зустрічного, оскільки направлений на зарахування вимог або може виключити повністю чи частково задоволення первісного позову.

У пунктах 43, 44 постанови від 20 березня 2019 року у справі № 910/2987/18 (провадження № 12-24гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, установлених процесуальним законодавством. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за умови не лише їх взаємопов`язаності, а й доцільності їх спільного розгляду.

Доцільним є сумісний розгляд первісного і зустрічного позову, якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

У постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №908/1688/20 вказано, що зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому: а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених частиною другою статті 193 ЦПК України, і залежить від того, наскільки суд вважає за доцільне розглядати цей позов у одному провадженні з первісним.

Зазначене тлумачення надано у постанові Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі №522/14499/21, провадження № 61-10754 св 22.

Метою пред`явлення зустрічного позову є спільний розгляд позовів в інтересах процесуальної економії, а в ряді випадків - уникнення постановлення суперечливих судових рішень.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 28 грудня 2022 року у справі №143/346/22, провадження № 61-10815св22.

Як встановлено в судовому засіданні правовідносини первісного та зустрічного позову не взаємопов`язані, зокрема первісний позов випливає з сімейних правовідносин, в той же час зустрічний позов обґрунтовується спричиненням шкоди внаслідок поширення недостовірної інформації.

Задоволення зустрічного позову про стягнення моральної шкоди ніяким чином не впливає на суб`єктивне право позивача за первісним позовом на розірвання шлюбу та навпаки, задоволення первісного позову про розірвання шлюбу не позбавляє відповідача права на звернення з позовом про стягнення моральної шкоди через поширення недостовірної інформації щодо нього.

Таким чином, задоволення зустрічного позову не виключає можливість задоволення первісного позову та вимоги за ними не можуть зараховуватися.

Крім того, при вирішенні первісного позову про розірвання шлюбу доведенню підлягає наявність підстав для розірвання шлюбу, а за зустрічною позовною заявою - наявність факту спричинення моральної шкоди, внаслідок поширення недостовірної інформації.

В обґрунтування наявності спричинення моральної шкоди відповідач у зустрічному позові посилається на дії позивачки по отриманню судового наказу про стягнення аліментів та відкриттю виконавчого провадження по цьому наказу, що виходить за межі розгляду позовних вимог щодо розірвання шлюбу.

Таким чином, підстави та предмет первісного та зустрічного позовів є різними, предмети доказування та засоби доказування не виникають з одних правовідносин, що виключає доцільність розгляду даних позовів в одному провадженні.

Суд зауважує, що частковий збіг предмету доказування у первісному та зустрічному позові не свідчить про однорідність та пов`язаність їх позовних вимог, тотожність правовідносин, а також взаємовиключення або можливість зарахування зазначених у цих позовах вимог.

Отже, задоволення зустрічного позову в даному випадку не доводить відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову, який за наявності визначених законом підстав, також може бути задоволеним. Так само і відмова в задоволенні одного з позовів не свідчитиме про наявність підстав для задоволення іншого позову. Ухвалення рішень за кожним з позовів залежатиме від того, чи будуть доведені сторонами обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог.

Отже, суд доходить висновку, що поданий зустрічний позов не відповідає вимогам ч.2 ст.193 ЦПК України, оскільки вимоги за первісним та зустрічним позовом не є взаємопов`язаними, не витікають з одних правовідносин, не мають однієї правової природи та не можуть взаємозараховуватися або виключати одна одну. Їх одночасний розгляд є недоцільним, ускладнить розгляд справи та не буде сприяти процесуальній економії, що не відповідає завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ч.3 ст.194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. В свою чергу повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє позивача за зустрічним позовом подати позов на загальних підставах.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору можливо за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Керуючись ст.ст. 193, 194, 260 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У прийнятті зустрічного позову відповідача ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди через поширення недостовірної інформації- відмовити.

Зустрічну позовну заяву разом з доданими до неї документами - повернути відповідачу ОСОБА_2 .

Копію зустрічної позовної заяви долучити до матеріалів справи.

Роз`яснити відповідачу ОСОБА_2 його право на звернення до суду з позовом про стягнення моральної шкоди через поширення недостовірної інформаціїв загальному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складено 31.10.2023.

? ? ? Суддя:? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ?? ? ? ? ? ? ? ?? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? Д.Г. Костюков ?

? ? ? ? ? ?

? ? ? ? ? ?