З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа №377/667/23
Провадження №2/377/302/23
31 жовтня 2023 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Малишенко Т.О., за участі секретаря судового засідання Маряхіної І.В., сторони не з`явились, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про розірвання шлюбу,
16 серпня 2023 року до суду надійшла позовна заява в якій позивач просила розірвати шлюб між ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис №415.
Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що у сторін так і не склались сімейні стосунки, відсутні спільні інтереси, втрачені всі фізичні та духовні звязки. Тривалий час проживають окремо. Спільне господарство не ведеться, спільний бюджет відсутній. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.
Ухвалою судді від 05 вересня 2023 року, після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 05.10.2023 року.
Ухвалою судді від 05.10.2023 року було відкладено судове засідання на підставі ст. 223 ЦПК України.
В призначене судове засідання сторони не з`явились.
Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся через оголошення на офіційному сайті «Судова влада України». Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, клопотання про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву до суду не подано. Відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим.
Засобами поштового зв`язку не повідомлявся, оскільки у позовній заяві позивач зазначила адресу зареєстрованого місця проживання відповідача: АДРЕСА_1 .
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 року № 1364 «Про деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» та наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» м. Енергодар з 04.03.2022 року по теперішній час є тимчасово окупованою територією.
Відповідно до ухвали від 31.10.2023 року суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів у справі відповідно до ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
З матеріалів справи судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про одруження Серії НОМЕР_1 , виданого 27 листопада 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області копія якого долучена до справи, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27 листопада 2004 зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 415. Після державної реєстрації шлюбу прізвища: чоловіка ОСОБА_6 , дружини ОСОБА_6 . (а.с. 10)
Від шлюбу у сторін народилась дитина: син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 , копія якого долучена до матеріалів справи. (а.с. 11)
Як вбачається із змісту позовної заяви, спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини фактично припинені через різні погляди на життя і сімейні стосунки. Спільне господарство не ведеться, спільний бюджет відсутній. На час розгляду справи спірні питання про поділ майна сторони не мають. Питання визначення місця проживання дитини та її утримання відсутні.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Із статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Згідно ч.2 ст.18, п.3 ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.
Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо.
За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.
Як вбачається із змісту позовної заяви, спірних питань з приводу розподілу спільного майна та утримання дитини у сторін на час розгляду даної справи у суді відсутні.
У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Оскільки позивач просила залишити набуте прізвище, то суд вважає, що після розірвання шлюбу необхідно залишити їй прізвище - « ОСОБА_9 ».
На підставі п.1.3 ч.2 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачем було сплачено судовий збір в повному обсязі.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.
За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору.
Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 1073 гривні 60 копійок.
Керуючись ст. ст. 258, 263-265 ЦПК України, суд,
Розірвати шлюб між ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстровано 27 листопада 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 415.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 гривень.
Після розірвання шлюбу дружині залишити прізвище ОСОБА_6 .
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Копію рішення направити сторонам до відома.
Рішення виготовлено 31.10.2023 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , паспорт серії НОМЕР_4 .

Суддя Т. О. Малишенко