ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1518/23
Провадження № 2/362/1210/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.23 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Жеребко Ю.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без фіксування технічними засобами на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Васильківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії,

в с т а н о в и в:

КП «Васильківтепломережа» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, що утворилася станом на 01.03.2023 року в сумі 70 781,33 грн. та витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що ОСОБА_1 проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Особовий рахунок № НОМЕР_1 . Квартира обладнана централізованою системою опалення. Позивач надає відповідачу послуги з централізованого опалення.

Однак, ОСОБА_1 оплату за опалення проводить не регулярно та не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 01.03.2023 року утворився борг, який становить 70 781,33 грн.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.03.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні (а.с. 10).

27.04.2023 року до суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначає, що позивач просить суд стягнути з неї заборгованість відповідно до переліку сум з грудня 2017 року по лютий 2023 року. Щодо питання нарахування та оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулює Закон № 2189. За вимогами статті 12 Закону № 2189 надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Ціна послуги, порядок оплати послуги, права і обов`язки сторін, а також відповідальність сторін за порушення договору є істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги. Отже, нарахування та оплата житлово-комунальних послуг здійснюється виходячи з умов договору про надання відповідних послуг, укладеного між споживачем та виконавцем/управителем багатоквартирного будинку, та вимог чинного законодавства.

Відповідно до статті 8 Закону № 2189 виконавець комунальної послуги зобов`язаний без додаткової оплати надавати споживачу в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості та іншу інформацію, а також інформувати споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до законодавства.

Протягом всіх років позивач не надавав їй жодних документів щодо сплати нею послуг та виникнення заборгованості.

Зауважує, що надання житлово-комунальних послуг є різновидом договірних зобов`язань, а тому порядок їх надання, захист прав споживачів житлово-комунальних послуг та врегулювання інших відносин, які виникають довкола житлово-комунальних послуг, регулюється чинним законодавством, а також договорами про надання житлово-комунальних послуг, що їх укладає кожен споживач із організацією-надавачем. Саме тому потрібно подбати про наявність підписаних договорів із організаціями-надавачами житлово-комунальних послуг. Договір - це саме той документ, на підставі якого споживач може пред`являти претензії за ненадані або за неякісно надані послуги, вимагати відшкодування або перерахунку вартості послуг.

Позивачем не було відповідачу роз`яснено право на укладання договору про реструктуризацію сплати заборгованості, разом з тим позивач не враховує вимогу ст. 257 ЦК України, яка передбачає загальна позовна давність встановлюється у три роки. Відповідно до ст. 263 ЦК України закон вказує на умови перебігу від кожної конкретної дати розрахунку зі схемою реструктуризації. Дані документи позивачем суду не надані, оскільки жодних договорів з нею позивач не проводив. Таким чином вона визнає вимоги позивача за 2020 та 2022 рік за три роки що становить 19466 грн.49 коп. (а.с. 18-20).

03.05.2023 року до суду від КП «Васильківтепломережа» надійшла відповідь на відзив відповідно до якого, зазначено, що у відзиві відповідач зазначив, що між сторонами відсутній договір про надання житлово-комунальної послуги. КП «Васильківтепломережа» вважає за необхідне звернути увагу суду на наступне.

Відповідно до копії Статуту, що наданий до позовної заяви, основною метою діяльності позивача, як виробника комунальної послуги, є забезпечення якісного та безперебійного постачання теплової енергії, централізованого опалення гарячого водопостачання споживачам міста: підприємствам, організаціям, установам відомчого відомчого і комунального житла та іншим.

КП «Васильківтепломережа» надає послуги з опалення даної квартири, несе витрати, пов`язані з наданням послуги. Квартира відповідача знаходиться в багатоквартирному житловому будинку. Нарахування здійснюється відповідно до затвердженого тарифу на площу квартири відповідача 77,7 кв.м.

Згідно з п. 6 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до п. 13 «Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830: «Надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги».

05.10.2021 року КП «Васильківтепломережа» розмістило на своєму офіційному веб-сайті текст договору про надання послуги з постачання теплової енергії відповідно до типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України 08 вересня 2021 р. № 1022.

Відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняла рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

Відповідач до Позивача з повідомленням про обрання моделі договірних відносин не звертався. Враховуючи викладене, відповідно до вимог Закону, 05.11.2021 року із споживачем було укладено індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічній договором приєднання.

Відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорі про надання послуги з постачання теплової енергії, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830: «37. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору».

Відповідач у відзиві зазначила, що протягом всіх років позивач «не надавав жодних документів щодо сплати послуг та виникнення заборгованості».

Дане твердження не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи. Так, до позовної заяви додано перелік сум по особовому рахунку відповідача, відповідно до якого споживач частково сплачує нарахування по особовому рахунку. За період з грудня 2017 грн., загальна сума нарахування становить 119 119,61 грн., надійшло оплат від споживача на суму 50 777,26 грн. та перераховано субсидія в сумі 3534,14 грн.

Відповідач у відзиві також визнає суму боргу в межах трирічного строку в розмірі 19 466,49 грн., розрахунку такої суми не надає.

Відповідно до переліку сум по особовому рахунку, що наданий до позовної заяви відповідач періодично сплачувала нарахування, в тому числі в сумі, що перевищувала місячне нарахування, що відповідно до положень ст. 264 ЦПК України перериває перебіг строку позовної давності.

Так, для прикладу, нарахування за грудень 2021 року становить 3715,30 грн., відповідачем сплачено 24.01.2022 року дві суми 3309,25 грн. та 2715,41 грн.; в квітні 2022 року нарахування становить 779,17 грн., відповідачем сплачено 11 травня 2022 року 3852,00 грн., 24 травня 2022 року - 749,81 грн.; у серпні 2022 року нарахування складає 779,17 грн., відповідачем сплачено 1499,62 грн.; в січні 2023 року нарахування складає 3178,64 грн., відповідачем сплачено 3273,85 грн. з призначенням платежів «за опалення ОСОБА_1 , рах № НОМЕР_2 вм 11 б 6 кв 10».

Просили стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Васильківтепломережа» заборгованість за надані послуги з централізованого постачання теплової енергії, що утворилася станом на 01.02.2023 року в сумі 70 781,33 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в сумі 2 684, 00 грн. (а.с. 22-24).

10.05.2023 року до суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відповідь на відзив, в якому зазначає, що 05 травня 2023 року вона отримала від відповідача відповідь на відзив, в своєму листі позивач все засилається на п.3 ч.2 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та на «Правила надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачанням теплової енергії».

Разом з тим позивач вказує, що відповідач до позивача з повідомленням про обрання моделі договірних відносин не звертався.

Відповідачка 1947 року народження, юридичної освіти не має і закони на які посилається позивач їй не відомі. В свою чергу КП «Васильківтепломережа» не намагалися пояснити їй якісь умови по укладенню договорів на постачання теплової енергії.

Щодо питання нарахування та оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану. На даний закон КП також не надає жодних заперечень.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулює Закон № 2189.

За вимогами статті 12 Закону № 2189 надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Ціна послуги, порядок оплати послуги, права і обов`язки сторін, а також відповідальність сторін за порушення договору є істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги.

Отже, нарахування та оплата житлово-комунальних послуг здійснюється виходячи з умов договору про надання відповідних послуг, укладеного між споживачем та виконавцем/управителем багатоквартирного будинку, та вимог чинного законодавства.

Позивачем не було роз`яснено право на укладання договору про реструктуризацію сплати заборгованості, разом з тим відповідач не враховує вимогу ст. 257 ЦК України, яка передбачає загальна позовна давність встановлюється у три роки. Відповідно до ст. 263 ЦК України закон вказує на умови перебігу від кожної конкретної дати розрахунку зі схемою реструктуризації. Дані документи позивачем суду не надані, оскільки жодних договорів з нею позивач не проводив. В своєму, відзиві позивач не надає будь-якого роз`яснення з вказаної вимоги закону.

Крім того позивач у відповіді на відзив не надає жодної оцінки вимогам за ст. 267 ч. 3 ЦК України, яка передбачає про встановлення загальної позовної давності тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 8 Закону № 2189 виконавець комунальної послуги зобов`язаний без додаткової оплати надавати споживачу в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості та іншу інформацію, а також інформувати споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до законодавства.

Таким чином ОСОБА_1 визнає вимоги позивача за 2020 та 2022 рік за три роки що становить 19 466 грн.49 коп. відповідно до їх переліку сум за період по особовому рахунку за вказаною адресою, в решті позову просила відмовити (а.с. 42-43).

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином, направила до суду клопотання про слухання справи у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі (а.с. 44).

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином.

Інших клопотань від жодної із сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи відзив відповідача, відповідь на відзив позивача, заперечення відповідача на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що основною метою діяльності КП «Васильківтепломережа», як виробника комунальної послуги, є забезпечення якісного та безперебійного постачання теплової енергії, централізованого опалення гарячого водопостачання споживачам міста: підприємствам, організаціям, установам відомчого і комунального житла та іншим (а.с. 4).

Із положень Статуту КП «Васильківтепломережа» вбачається, що останнє здійснює послуги по постачанню теплової енергії, централізованого опалення, постачання гарячої води (підігрів води) та інших послуг споживачам (а.с. 4).

ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 та є споживачем послуг з централізованого опалення квартири, яку надає КП «Васильківтепломережа» (а.с. 9).

Згідно із наданого позивачем на підтвердження своїх вимог переліку сум по особовому рахунку: № НОМЕР_1 за період з 01.01.2018 року по 01.03.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 , становить заборгованість у розмірі 70 781,33 грн. (а.с. 5).

Такі дії відповідача свідчать про те, що користуючись усіма наданими їй комунальними послугами, вона неналежним чином та не у повному обсязі сплачує за їх споживання.

Відповідно до ст. 67 ЖК Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Нормою ст. 179 ЖК Української РСР передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі-Правила) передбачають, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил).

Відповідно до пунктів 37 - 39 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 року, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць; оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інший порядок та строки не визначені договором; за бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів; споживач здійснює оплату за спожиту послугу щомісяця в порядку та строки, визначені договором; споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору; споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.

Нарахування за надані позивачем відповідачу послуги проведено відповідно до опалювальної площі квартири та тарифів, затверджених рішеннями виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області №№ 339 і 536 від 18.10.2017 року і 20.12.2018 року відповідно.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у строки встановлені умовами договору.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку встановленому законодавством.

Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачу згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 2 ст. 642 ЦК України визначено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Наявність відносин між сторонами, отже і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків.

Крім того, Постановою судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 20.04.2016 р. справа 6-2951цс15 містить висновок про те, що факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг.

Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирних будинках, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менше як двох мешканців будинку.

Відповідно до п. 21 Правил, у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії, плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання абз. 2 п. 21 з централізованого опалення з розрахунку за 1 м2 опалювальної площі квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством.

Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як встановлено в ході розгляду справи, відповідачка письмово не зверталася до позивача про укладення договору, а також із заявою про складання графіку погашення заборгованості, або відстрочення терміну її оплати та не надала суду жодної довідки, яка підтверджує неспроможність погашення боргу, а посилання відповідача, що позивачем не було роз`яснено право на реструктуризацію боргу не заслуговує на увагу, оскільки відповідачка не позбавлена можливості звернутися до позивача із заявою про складання графіку погашення заборгованості.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просила про застосування позовної давності в частині вимог про стягнення заборгованості за період з грудня 2017 року по грудень 2019 року включно, а визнає виключно за 2020 по 2022 роки.

Досліджуючи вимоги позивача в частині періоду виниклої заборгованості, суд зазначає наступне.

Главою 19 ЦК визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється спеціальна позовна давність тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього кодексу.

Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України.

Так, за загальним правилом перебігу загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить при визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Суд першої інстанції встановив, що платежі за житлово-комунальні послуги здійснюються регулярно, що стверджується довідкою про нарахування та сплату, тому в даному випадку строк позовної давності переривається регулярним внесенням платежів.

Окрім того, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено виконання грошового зобов`язання щомісячними платежами, право позивача як виконавця послуг вважається порушеним з моменту недотримання споживачем строку погашення кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 28.08.2019 року у справі №456/2900/14.

Як вбачається із наданого суду розрахунку позивачем, відповідач періодично сплачувала нарахування, в тому числі в сумі, що перевищувала місячне нарахування останній платіж, який переривав строк позовної давності було здійснено відповідачем в грудні 2020 року у розмірі 1800 грн, а з позовом до суду позивач звернувся 16.03.2023 року, а відтак перебіг позовної давності був перерваний - а клопотання відповідачки про застосування трирічного терміну позовної давності є безпідставним, а натомість позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі.

Враховуючи, що судом встановлено факт підключення квартири за адресою: АДРЕСА_2 до мережі централізованого опалення, а відповідачка користувалася цими послугами, що також не заперечується відповідачкою, та підтверджується сплатою нею коштів за надані послуги, а сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості за фактично надані послуги з централізованого опалення, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги КП «Васильківтепломережа» про стягнення нарахованої заборгованості за комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 70 781,33 гривень, надані мешканцю квартири за адресою: АДРЕСА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_1 підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 67, 179 ЖК Української РСР, статтями 1, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005 року, статтями 4, 6, 11, 19, 253, 256-258, 260, 261, 264, 509, 526, 530, 625, 714 ЦК України, статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов Комунального підприємства «Васильківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Васильківтепломережа» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії, що утворилася станом на 01.03.2023 року в розмірі 70 781,33 грн. перерахувавши кошти на р/р № НОМЕР_3 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, Код .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Васильківтепломережа» 2 684,00 гривні судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Комунальне підприємство «Васильківтепломережа», юридична адреса: 08600, Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів, 60-а, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Текст рішення виготовлено 20.06.2023 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко