Справа № 466/996/22 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/811/648/23 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м.Львів

Справа 466/996/22

Провадження № 22ц/811/648/23

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1

розглянув справу за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Турянського, 27А» на рішення Шевченківського районного суду м.Львова, ухвалене у м.Львові 21 лютого 2023 року у складі судді Баєвої О.І., у справі за позовом ОСББ «Турянського, 27А» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення земельного сервітуту, -

встановив:

7 лютого 2022 року ОСББ «Турянського, 27А» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення земельного сервітуту. В обґрунтування позовну посилається на те, що у 2016 році завершено будівництво та здано в експлуатацію житловий будинок, якому присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . У 2021 році власники квартир та нежитлових приміщень будинку, за адресою: АДРЕСА_1 створили ОСББ «Турянського, 27А». У ОСББ «Турянського, 27А» виникла необхідність обслуговування будинку та задоволення потреб його мешканців: для проходу, встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд. Реконструйований Житловий будинок, якому присвоєно поштову адресу АДРЕСА_1 , розміщений на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 . Використання частини земельної ділянки можливе лише мешканцями багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 . Позивач звернувся до суду із вимогою про встановлення земельного сервітуту на частину земельної ділянки площею 0,0252 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер .02.003.0008, загальною площею 0,0623 га. Просить позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 21 лютого 2023 року відмовлено в позові.

Рішення суду оскаржує ОСББ «Турянського, 27А». Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на доводи позовної заяви. Власники квартир та нежитлових приміщень мають намір облагородити земельну ділянку, що потребує встановлення права постійного земельного сервітуту на вказану земельну ділянку. Інших варіантів користування вказаною земельною ділянкою не існує.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що на підставі ухвали 6 сесії 4 скликання Львівської міської ради від 24 квітня 2003 року №408 16 серпня 2005 року ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯА №209632. Земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 із цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку. Земельна ділянка має кадастровий номер :02:003:0008.

Наказом Департаменту містобудування Львівської міської ради від 21 серпня 2009 року №132 «Про надання дозволу громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 на розроблення містобудівного обґрунтування планової реконструкції з розширенням за рахунок прибудови та надбудови мансардного поверху на АДРЕСА_1 » дозволено розробити історико-містобудівне та містобудівне обґрунтування планової реконструкції з розширенням за рахунок прибудови та надбудови мансардного поверху будинку АДРЕСА_1 , якими визначити містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки.

22 жовтня 2010 року Департаментом містобудування Управління архітектури Львівської міської ради погоджено містобудівне обґрунтування в частині реконструкції житлового будинку на існуючій земельній ділянці площею 0,0623 га за межами червоних ліній АДРЕСА_1 .

Будівництво відповідно до проектної та дозвільної документації завершено у 2016 році. Житловий багатоквартирний будинок здано в експлуатацію, що стверджується Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованою 27 квітня 2016 року №74 Департаментом ДАБІ у Львівській області.

29 грудня 2016 року виготовлено Технічний паспорт на прибудову під літ. «А-5» під багатоквартирний житловий будинок з офісними приміщеннями площею 741,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з розпорядженням Шевченківської адміністрації Львівської міської ради від 9 лютого 2017 року №42 «Про присвоєння поштової адреси» новозбудованому, багатоповерховому, восьмиквартирному житловому будинку з офісними приміщеннями на АДРЕСА_2 присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 .

Розпорядженням Шевченківської адміністрації Львівської міської ради від 6 листопада 2017 року №565 «Про внесення змін до розпорядження голови районної адміністрації від 9 лютого 2017 року №42 «Про присвоєння поштової адреси» внесено зміни в розпорядження голови Шевченківської районної адміністрації від 9 лютого 2017 року №42, замінено по тексту розпорядження слова « АДРЕСА_2 » словами « АДРЕСА_1 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 - співвласник земельної ділянки на АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 - співвласник цієї земельної ділянки.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 6 липня 2021 року визначено розмір часток співвласників на земельну ділянку на АДРЕСА_1 , площею 0,0623 га., з кадастровим номером :02:003:0008. Судом ухвалено визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності по 13/100 частин вказаної земельної ділянки в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 ; визначено ОСОБА_3 і ОСОБА_4 по 13/100 часток у праві власності на земельну ділянку на АДРЕСА_1 та визнати за ними право власності на 13/100 часток цієї земельної ділянки за кожним в порядку виділу з майна, що є спільною сумісною власністю.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, від 30 грудня 2021 року вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0008, площею 0,0623 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2

27 липня 2021 року власниками квартир та нежитлових приміщень будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , створено ОСББ «Турянського, 27А», що стверджується витягом з ЄДРПОУ, а також Статутом ОСББ «Турянського, 27А», затвердженим загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку №27А від 21 січня 2022 року.

ОСББ «Турянського, 27А» у свїй позовній заяві посилається на те, що у них виникла необхідність для встановлення за ОСББ «Турянського, 27А» постійного земельного сервітуту відносно частини вказаної земельної ділянки для проходу, встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.395 ЦК України, одним із видів речових прав на чуже майно є право користування (сервітут).

Згідно із ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Також суд першої інстанції посилається на ст. 401 - 404 ЦК України, ст.ст. 91, 96, 100 ЗК України, лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2013 № 24-150/0/4-13, п. 38 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», п. 22-2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 №7.

Потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби будь-яким іншим способом.

Враховуючи вимоги закону, для забезпечення гарантованих прав власника земельної ділянки, земельний сервітут має здійснюватися найменш обтяжливим способом. Це означає, що незручності у використанні власником своєї земельної ділянки, обтяженої земельним сервітутом, мають бути мінімальними, тобто такими, що суттєво не перешкоджають йому користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою.

Підставою встановлення сервітуту є відсутність у будь-якої особи, у тому числі і у власника майна, можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужим майном - сервітуту.

Статтею 55-1 Закону України «Про землеустрій» передбачається, що встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюються права суборенди, сервітуту, проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюються права суборенди, сервітуту, включає: а) пояснювальну записку; б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації; в) кадастровий план земельної ділянки із зазначенням меж частини земельної ділянки, на яку поширюються права суборенди, сервітуту; г) матеріали польових геодезичних робіт; ґ) копії документів, що є підставою для виникнення прав суборенди, сервітуту.

Встановлено, що позивач звертався до відповідачів письмово із пропозицією щодо встановлення земельного сервітуту шляхом укладення договору, а також позивачем надано в розпорядження суду висновок експерта №04/02-22 за результатами проведення земельно-технічної експертизи за заявою ОСББ «Турянського, 27А», складений 28 лютого 2022 року, відповідно до якого відсутня технічна можливість обов`язкового обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 та здійснення догляду за конструкціями у відповідності до вимог державних будівельних норм України з врахуванням існуючого місця розташування на земельній ділянці з кадастровим номером :02:003:0008 загальною площею 0,0623 га. Для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 запропоновано варіант встановлення сервітуту земельного не порушуючи права володіння (користування) співвласників житлового будинку АДРЕСА_1 з такими розмірами по периметру в метрах по ходу годинникової стрілки: 14,84; 12,13; 14,81; 12,13, площею 179,8 кв.м. Виходячи з параметрів земельної ділянки за кадастровим номером :02:003:0008, загальною площею 0,0623 га за адресою: АДРЕСА_1 , місця її розташування, розташування на ній об`єктів нерухомості, розташування оточуючих будівель та споруд, аналізування нормативних вимог, експертом встановлено єдиний можливий варіант запропонованим правом сервітуту, який є найменш обтяжливим для власників цієї земельної ділянки.

Суд першої інстанції посилається на те, що позивачем не вчинялося жодних інших дій для задоволення потреб ОСББ «Турянського, 27А», окрім як встановлення земельного сервітуту.

Департаментом містобудування Львівської міської ради видано Наказ від 21 серпня 2009 року №132 «Про надання дозволу громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 на розроблення містобудівного обґрунтування планової реконструкції з розширенням за рахунок прибудови та надбудови мансардного поверху на АДРЕСА_1 », однак, за невстановлених судом обставин, на вказаній земельній ділянці здійснено будівництво п`ятиповерхового восьмиквартирного будинку. Суд зазначив, що забудовником повинно було врахуватися, що вказаний багатоквартирний будинок, розташований на земельній ділянці, яка належить на праві власності іншим особам, ним не було передбачено необхідності наявності прибудинкової території для обслуговування житлового будинку.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з п.п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Пленум Верховного Суду України у п. 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» № 11 від 18 грудня 2009 року роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Встановлено, що ОСББ «Турянського, 27А» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , та зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, ФОП та ГФ 27 лютого 2021 року.

ОСББ «Турянського, 27А» діє відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», чинного законодавства України та на підставі Статуту в редакції від 21 січня 2022 року.

Відповідно до Статуту ОСББ «Турянського, 27А» метою створення ОСББ є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених чинним законодавством та статутом; об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками; завданням та предметом діяльності ОСББ, в тому числі, є забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном та забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинковою території.

Багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 , для забезпечення утримання та обслуговування якого створено ОСББ «Турянського, 27А», побудовано на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,0623 га, цільове призначення - обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :02:003:0008, на яку 16 серпня 2005 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯА № 209632: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 .

Забудову проведено на підставі дозвільних документів та згоди всіх співвласників земельної ділянки.

Зокрема, 22 лютого 2010 року Управлінням архітектури Департаменту містобудування погоджено ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 містобудівне обґрунтування реконструкції житлового будинку на АДРЕСА_1 , яким передбачено наступні орієнтовні техніко-економічні показники забудови: загальна площа ділянки - 0,0623 га; площа забудови - 0,0249 га, висота будівлі - 17,6 кв.м, кількість квартир - 8, загальна площа квартир - 553,21 кв.м, загальна площа офісних приміщень - 88,16 кв.м, загальна кількість місць для автостоянок - 15, загальна площа майданчика - 49,6 кв.м.

21 жовтня 2010 року містобудівна документація «Містобудівне обґрунтування реконструкції житлового будинку із вбудованими офісними приміщеннями на АДРЕСА_1 », замовниками якого були ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , висновком комплексної державної експертизи № 14-00591-10, складеним філією ДП «Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба державної будівельної експертизи у Львівській області «ЛЬВІВДЕРЖБУДЕКСПЕРТИЗА», рекомендована до затвердження.

У 2012 у встановленому порядку розпочато будівельні роботи по реконструкції будинку АДРЕСА_3 на земельній ділянці, розташованій за цією адресою, площею 0,0623 га, кадастровий номер :02:003:0008.

У 2016 році закінчено будівництво відповідно до проектної та дозвільної документації, будинок здано експлуатацію відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої 27 квітня 2016 року Департаментом ДАБІ у Львівській області за № ЛВ 74.

Відповідно до зазначеної декларації про готовність об`єкта до експлуатації, об`єктом будівництва є реконструкція з розширенням житлового будинку за рахунок прибудови та надбудови під багатоквартирнийй житловий будинок з офісними приміщеннями.

29 грудня 2016 року на новозбудований об`єкт - прибудову під літ. «А-5» під багатоквартирний будинок з офісними приміщеннями площею 741,5 кв.м на АДРЕСА_1 виготовлено технічний паспорт із схематичним планом земельної ділянки, відповідно до якого новозбудований об`єкт знаходиться на частині земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0, 0252 га, на якій відсутні будь-які господарські споруди, належні відповідачам, і жодного іншого проходу до будинку АДРЕСА_1 , окрім через належну відповідачам земельну ділянку немає.

Розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради № 42 від 9 лютого 2017 року новозбудованому багатоквартирному житловому будинку з офісними приміщеннями на АДРЕСА_1 присвоєно окрему поштову адресу: АДРЕСА_1 .

На даний час співвласниками земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0008, площею 0,0623 га за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 ( ОСОБА_9 ), ОСОБА_4 і ОСОБА_2 , яка визнає позов. ОСОБА_3 ( ОСОБА_9 ) і ОСОБА_4 належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, однак в судові засіданні не з`явилися, свою позицію не висловили.

Після реєстрації 27 лютого 2021 року ОСББ «Турянського, 27А» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, ФОП та ГФ, ОСББ, з метою забезпечення своєї статутної діяльності, звернулося до власників земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0008 з пропозицією щодо встановлення земельного сервітуту шляхом укладення договору від 26 січня 2022 року, яка надіслана кожному співвласнику цінним листом з описом вкладення з додатками - проектом договору земельного сервітуту на земельну ділянку, кадастровий номер :02:003:0008, та пропозицією щодо розподілу цієї земельної ділянки, розробленою ТзОВ «Геодезично-будівельний стандарт», у якій визначено межі земельної ділянки, на яку позивач просить встановити земельний сервітут.

Відповідно до пропозиції щодо встановлення земельного сервітуту шляхом укладення договору від 26 січня 2022 року позивач просив відповідачів для врегулювання питання щодо користування ОСББ «Турянського 27А» частиною земельної ділянки, кадастровий номер №:02:003:0008, яка належить на праві власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , з врахуванням місця розташування житлового будинку та пропозиції щодо розподілу земельної ділянки, укласти договір земельного сервітуту для утримання та обслуговування житлового будинку на частину земельної ділянки, кадастровий номер :02:003:0008, площею 0,0252, яка позначена на пропозиції щодо розподілу земельної ділянки, розробленої ТзОВ «Геодезично-будівельний стандарт», буквами Г-Д-Е-В.

Земельна ділянка, на яку позивач просив встановити земельний сервітут, площею 0,0252 га, забудована за згодою всіх відповідачів, знаходиться з тильної сторони належного відповідачам на праві власності житлового будинку АДРЕСА_1 , на ній не знаходяться жодні господарські споруди, які належать відповідачам. Докази, що встановлення сервітуту, який просить встановити позивач, порушуватиме права та інтереси відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відсутні.

Для врегулювання у встановленому законом порядку питання щодо користування ОСББ «Турянського 27А» частиною земельної ділянки, кадастровий номер :02:003:0008, площею 0,0252 га для утримання та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , позивачем, як неприбутковою організацією, обрано визначений законом спосіб та ефективний спосіб захисту його прав.

З урахуванням встановленого, колегія суддів прийшла до висновку, що позов підлягає до задоволення з прийняттям наявних у справі висновків експерта, якими враховано вимоги чинного законодавства, зокрема, ЗК України та ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», а також за результатами встановлених при дослідженні наступних обставин: багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 збудовано на земельній ділянці з тильної сторони (позаду) будинку АДРЕСА_1 ; головний фасад будинку АДРЕСА_1 . Вхід та заїзд на земельну ділянку та до будинку АДРЕСА_1 здійснюється через ворота зі сторони АДРЕСА_1 ; на ділянці перед будинком АДРЕСА_1 облаштовано заїзд та прохід до будинку АДРЕСА_1 замощений бруківкою; до будинковолодіння належить сарай та гараж, які знаходяться перед будинком АДРЕСА_3 площею забудови 144 кв.м розташований на частині земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0008, що за будинком АДРЕСА_1 ; головний фасад будинку АДРЕСА_4 , в сторону Янівського кладовища, розташованого на цій вулиці; з північно-східної будинок межує з АДРЕСА_5 ; з південно-східної сторони розміщена АДРЕСА_1 ; з південно-західної сторони розміщена АДРЕСА_6 ; фасади будинків АДРЕСА_1 і АДРЕСА_1 орієнтовані в прямо протилежних напрямках. Вхід у будинок АДРЕСА_1 здійснюється зі сторони АДРЕСА_5 , через землі міськземфонду; встановлення земельного сервітуту не створює перешкод власникам земельної ділянки в користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 та земельною ділянкою, де він розташований; відсутня технічна можливість обов`язкового обслуговування будинку АДРЕСА_1 та здійснення догляду за конструкціями в межах ділянки, на якій він розташований. За результатами дослідження параметрів земельної ділянки за кадастровим номером :02:003:0008, загальною площею 0,0623 га, місця її розташування, розташування на ній об`єктів нерухомості, розташування оточуючих будівель та споруд, аналізування нормативних вимог експертом встановлено, що здійснювати обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , своєчасного підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструктивних елементів будинку АДРЕСА_1 , необхідного проведення їх поточного ремонту при цьому не порушуючи права володіння (користування) земельною ділянкою співвласників, без встановлення сервітуту на належній ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 частині земельної ділянки неможливо. Експертом запропоновано єдиний варіант сервітуту.

Встановлення сервітуту є необхідним для утримання та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, в тому числі і для проходу, встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту.

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, ЗК України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналонгічні положення містяться у статті 321 ЦК України.

Відповідно до ст. ст. 91, 96 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Відповідно до статті 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Статтею99 цього Кодексу визначено наступні види земельних сервітутів: а) право проходу та проїзду на велосипеді; б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; в) право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм); г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку; ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку; д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми; е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми; є) право прогону худоби по наявному шляху; ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд; з) інші земельні сервітути.

Відповідно до статті 404 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені статтею 99 ЗК України і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

Статтею 100 ЗК України також передбачено встановлення сервітуту договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Підставою встановлення сервітуту є відсутність у особи можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужою земельною ділянкою - земельного сервітуту.

Частинами 3, 4 ст. 101 ЗК України передбачено, що власник, землекористувач земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, має право вимагати від осіб, в інтересах яких встановлено земельний сервітут, плату за його встановлення, якщо інше не передбачено законом. Власник земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, має право на відшкодування збитків, завданих встановленням земельного сервітуту.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Статтею 401 ЦК України визначено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби іншим способом.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до до ч.ч. 1-3 ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Згідно із постановою Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 498/164/15-ц, сервітут- це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.

У постанові Верховного Суду від 23 червня 2021 року у справі № 748/582/19 зазначено, що залежно від способу визначення суб`єкта сервітуту вони поділяються на земельні та особисті; під земельним сервітутом варто розуміти речове право користування чужим майном у тому чи іншому відношенні, тобто, земельний сервітут представляє собою право здійснювати один або декілька певних видів «користування» чужою земельною ділянкою. Земельному сервітуту притаманна властивість слідування. Сутність слідування полягає в тому, що перехід права власності на земельну ділянку до іншої особи не є підставою для припинення сервітуту. Тобто, сервітут немовби «приєднаний» до земельної ділянки, слідує за нею при зміні власника незалежно від волі останнього.

Верховний Суд у постанові від 8 грудня 2021 року (справа № 686/18456/18) вказав, що порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду; Умовою встановлення сервітуту є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб. Отже, передумовою звернення до суду за встановленням сервітуту повинен бути доказ вчинення дій зацікавленою особою щодо встановлення сервітуту та недосягнення про це згоди із власником ділянки, щодо якої планується встановити сервітут. Якщо особа до звернення до суду не вчиняла дій щодо встановлення сервітуту за домовленістю сторін (зокрема, не звернулася до іншої сторони з пропозицією про укладення договору про встановлення сервітуту), то у суду немає підстав для задоволення відповідних вимог у зв`язку, з відсутністю у позивача права вимагати встановлення сервітуту за рішенням суду.

Позивач не має можливостіврегулювати у встановленому законом порядку питання щодо забезпечення утримання та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 без встановлення сервітуту на користування земельною ділянкою.

Відтак, колегія суддів прийшла до висновку про під ставність позову, який належить задовольнити.

Керуючись: ст. 367, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Турянського, 27А» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 21 лютого 2023 року скасувати та прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Встановити Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Турянського, 27А» для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 для проходу, встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд право постійного земельного сервітуту на частину земельної ділянки площею 0,0252 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер .02.003.0008, загальною площею 0,0623 га, яка позначена на Пропозиції щодо встановлення сервітутної угоди, складений ТзОВ «Геодезичний-будівельний стандарт», літерами В-Г-Д-Е-В.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2023 року.

Головуючий-____________________Т. І. Приколота

Судді: ________________Ю.Р. Мікуш ___________________ Р.В. Савуляк