Справа № 504/477/23
Провадження № 2/504/1199/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2023смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенко В.К.,

секретаря Завади Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, позовну заяву ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області, про усунення перешкод батькові у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, визначення способу участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними, -

за участі позивача ОСОБА_1 ,

за участі відповідача ОСОБА_2 ,

за участі адвокатів Боровик А.О., Голосова Ю.В., -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просив суд зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні синів наступним чином: встановити побачення ОСОБА_1 з дітьми з 01 числа з 10:00 години по 07 число до 20:00 години включно та з 15 числа з 10:00 години по 22 число до 20:00 години включно, кожного місяця за місцем проживання батька; у період літніх канікул з 01 серпня по 30 серпня кожного року з ночівлею за місцем проживання батька; у період зимових канікул 7 днів з ночівлею за місцем проживання батька; щороку в день народження дітей з 15:00 години до 21:00 години.

На обгрунтування свого позову ОСОБА_1 зазначив, що від шлюбу між ним та ОСОБА_2 народжені діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюб між подружжям рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.10.2022 року розірваний, діти проживають із мамою.

Як стверджує ОСОБА_1 , - відповідач- ОСОБА_2 чинить перешкоди у спілкуванні батька з дітьми.

Рішенням виконавчого комітету Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області від 14.06.2023 року № 42 затверджено висновок органу опіки та піклування Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області про визначення способу участі ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 у вихованні та спілкуванні зі своїми дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рекомендовано ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні батька із дітьми.

Проте перешкоди чиняться не зважаючи на вказане рішення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Боровик А.О., вимоги позову підтримали повністю.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Голосов Ю.В. вимоги позову визнали частково, зокрема, надали відзив на позовну заяву, в якому просили позов задовольнити частково, визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні синів, встановити графік побачень з синами наступним чином: кожної середи з 14:00 години по 20:00 годину, кожної неділі з 10:00 години по 20:00 годину, у період літніх канікул з 01 серпня по 30 серпня 4 рази на тиждень без ночівлі за місцем проживання батька, у період зимових канікул 3 рази на тиждень без ночівлі за місцем проживання батька, у день народження за бажанням дітей.

Зокрема, відповідач стверджує, що жодним чином не перешкоджає у спілкуванні дітей із батьком ОСОБА_1 .

Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з мамою за адресою: АДРЕСА_1 . Діти ніколи у місті не проживали.

Як стверджує відповідач, після розірвання шлюбу, батько дітей навідувався до місця мешкання матері с синами, влаштовував сварки, внаслідок чого відповідачка зверталась до органів поліції за фактом насилля, та вирішення питання притягнення винуватої особи до відповідальності.

Позивач стверджує, що постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 14.09.2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Після припинення шлюбу батько дітей фактично припинив утримувати дітей, внаслідок чого відповідач вимушена була звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 28.03.2023 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання кожної дитини у сумі по 12000 грн. на кожну дитину, щомісячно, до настання повноліття відповідної дитини.

Відповідач стверджує, що у дітей сформувався усталений формат життя. Діти відвідують шкільні заняття, позашкільні курси з робототехники, механіці та програмуванню, курси іноземної мови. Присутність дітей на заняттях забезпечує матір.

Також діти відвідують секцію спортивної акробатики.

На думку ОСОБА_2 , запропонований батьком почерговий порядок проживання дітей, тиждень через тиждень, у с. Нова Дофінівка з мамою та у Приморському районі м. Одеси з батьком, зруйнує звичний для дітей спосіб життя та розпорядок дня, погіршити успішність дітей у школі, на відповідних курсах та секціях. Крім того, буде змарновано багато часу на переїзди із села до міста Одеса, призведе до психоемоційного та фізичного виснаження дітей.

Крім того, вдіповідачка стверджує, що позивач переслідує мету зменшення розміру стягнутих судом аліментів.

Відповідачка стверджує, що перебуваючи з батьком, діти не встигають підготувати домашні завдання, втрачають інтерес до навчання.

Батько приділяє багато часу для розваг дітей та їх відпочинку, та не контролює процес їх навчання.

Батько залишає дітей самих на догляд своєї матері.

Батько балує дітей, дозволяє порушувати режим навчання, сну та харчування, відучує дітей від порядку та дисципліни, дозволяє їсти нездорову їжу, дивитись фільми 18+, слухати музику з ненормативною лексикою.

Коли батько забирає і привозить дітей, то в присутності дітей дозволяє собі ображати матір, чинить психологічний тиск, замахується, не контролює емоції, висловлюється нецензурною лайкою.

Проводячи зустрічі з дітьми допитує дітей про особисте життя матері, та про те, що відбувається вдома, налаштовує дітей проти матері, формує у дітей негативне ставлення до матері, принижує її авторитет, як вихователя перед дітьми, закликає до непокори матері.

14.05.2023,16.05.2023 та 18.05.2023 року батько дітей відвозив їх на морський пляж в с Нова Дофінівка, берегова лінія якого виходить у відкрите море та не має волнорізу, бонових загороджень, які могли б захистити від дрейфуючих мін, і дозволив дітям купатись в морі.

В судовому засіданні відповідач та її представник доводи заперечень повністю підтримали.

Представник органу опіки та піклування Чорноморської селищної ради Одеського району подав заяву від 15.06.2023 року про розгляд справи у свою відсутність.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку:

Судом встановлено, 02.08.2014 року між сторонами було укладено шлюб, який рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.10.2022 року розірваний.

Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_4 .

Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з мамою.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ОСОБА_5 навчаються у дитячому клубі по робототехніці, відвідують заняття з механіки та програмуванню з вересня 2019 року.

В справі містяться різні за змістом довідки ФОП ОСОБА_6 щодо днів та часу відвідування дітьми цих занять.

Довідки надані кожною стороною.

Оцінюючи їх зміст, суд не вбачає принципової різниці по яким дням відвідують заняття діти. На думку суду вирішальне значення має те, що діти відвідують заняття по робототехніці, механіки та програмуванню двічі на тиждень, по півтори години на заняття.

Так само у справі наявні відповіді ФОП ОСОБА_7 щодо часу та днів відвідування дітьми курсів іноземної мови.

Довідки різні за своїм змістом, надані кожною стороною.

Оцінюючи їх зміст, суд не вбачає принципової різниці по яким дням відвідують заняття діти. На думку суду вирішальне значення має те, що діти відвідують курси з іноземної мови не менше двох разів на тиждень, очно.

Крім того, на думку суду, батькам слід враховувати мінливість графіків та порядку (очний, онлайн) відвідування курсів з урахуванням перебування держави у стані війни.

Також, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відвідують секцію спортивної акробатики з 2022 року, кожного вівторка та четверга з 15:00 год до 16:30 год, та суботи з 11:00 год до 12:30 год.

ОСОБА_3 також вчиться на народному відділі по класу ударних інструментів: понеділок сольфеджіо, з 13:35 -14:20, середа - спеціальність, з 14:00 до 14:45 год, субота спеціальність з 09:00 до 10:00 год.

Рішенням виконавчого комітету Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області від 14.06.2023 року № 42 затверджено висновок органу опіки та піклування Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області про визначення способу участі ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 у вихованні та спілкуванні зі своїми дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рекомендовано ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні батька із дітьми.

Зокрема, орган опіки рекомендує встановити наступний спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми:

ОСОБА_8 , четвер кожного тижня року з 14:00 години до 20:00 години включно, в тому числі за місцем проживання батька, враховуючи обов`язкове виконання графіку навчання, додаткової зайнятості дітей та відпочинку; кожної п`ятниці з 15:00 год до неділі 20:00 години включно, через тиждень за місцем проживання батька з ночівлею, враховуючи обов`язкове виконання графіку додаткової зайнятості дітей; в період зимових канікул 7 календарних днів за місцем проживання батька з ночівлею, враховуючи обов`язкове виконання графіку додаткової зайнятості дітей; в період літніх канікул з 01 серпня по 30 серпня кожного року за місцем проживання батька з ночівлею; дні народження дітей за попередньою домовленістю між батьками з урахуванням побажання та самопочуття дітей.

Спілкування та виховання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , батьку ОСОБА_1 здійснювати за наступних умов: дотримання режиму харчування, навчання, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дітей відповідного віку; задовільного стану здоров`я дітей; обов`язкового попередження за 24 години матір про можливість спілкування з дітьми та повідомлення про місцезнаходження дітей за її проханням; вчасного повернення дітей за місцем їх постійного проживання (місця проживання матері) не пізніше 20:00 год.

Рекомендовано ОСОБА_1 зустрічі проводити за місцем свого проживання та в місцях культурно- розважального, спортивного характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей, із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та протреб дітей, не порушувати графік побачень, належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, приділяти дітям увагу, і турботу, піклуватись про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально утримувати.

Рекомендовано ОСОБА_2 поважати батьківськи права ОСОБА_1 , не чинити перешкод у спілкуванні батька з дітьми та його участі у їх вихованні.

У справі наявний висновок експерта № 23-3117 від 07.09.2023 року за результатами проведення судової психологічної експертизи, який наданий судовим експертом лабораторії психологічних, мистецтвознавчих та інших видів досліджень ОНДІСЕ ОСОБА_9 .

Експерт обізнаний про відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку відповідно до ст. 384 КК України.

Відповідно до висновку експерта діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з урахуванням їх вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально психологічних особливостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища, спроможні надавати оцінку ставленню кожного з батьків до них та виявляти прихильність до когось з батьків. Діти мають прихильність до матері- ОСОБА_2 та до батька ОСОБА_1 .

Ставлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до матері ОСОБА_2 :

ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виявляють впевненість в тому, що матір їх безумовно любить, піклується про них. Хлопчики проявляють ознаки любові та прихильності до пані ОСОБА_12 , прагнуть спілкуватись з нею, проводити спільний час. Діти намагаються слідувати правилам, встановленим пані ОСОБА_12 , мають до неї дружнє ставлення, демонструють це, виявляють бажання знаходитись поруч з мамою та жити у неї. Ставлення дітей до матері, яке вони демонструють, їх емоційні реакції підтверджують, що з боку ОСОБА_2 до них транслюється добре ставлення, бажання сумісного проведення часу на підставі мотивів любові та прихильності.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виявляють бажання проживати спільно з мамою. ОСОБА_13 .

Оцінка дітьми сімейної ситуації не має залежності від впливу з боку батьків та (або) інших дорослих. Сімейна ситуація, що склалася у родині ОСОБА_3 та ОСОБА_4 негативно впливає на їх емоційний стан та відчуття благополуччя через конфлікт між батьками, до якого залучені діти.

Умови виховання дітей їх батьками ( ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ) з психологічної точки зору, є сприятливими для комфортного та здорового психологічного розвитку дітей (відповідно до даних, отриманих під час дослідження).

З урахуванням індивідуально психологічних властивостей батька, його інтелекту, властивостей емоційно- вольової сфери, спрямованості особистості, пан ОСОБА_14 , в цілому, має необхідні для виховання дітей психолого- педагогічні якості. Умови виховання дітей ОСОБА_1 з психологічної точки зору, є сприятливими для комфортного та здорового психологічного розвитку дітей (відповідно до даних, отриманих під час дослідження підекспертного). Окремі психологічні особливості у виховній концепції пана ОСОБА_14 (мінімальність санкцій відносно дітей, недостатність вимог та заборон, втягнення дітей в конфлікт лояльності) потребують корекції.

На думку експерта недоліки пана ОСОБА_14 , які діагностовано в стилі виховання батька можливо скоригувати, налагодити шляхом звернення до психолога. Відповідно до зазначеного пану ОСОБА_14 також рекомендовано звернення до психолога для корекції стилю своєї виховної поведінки та вибудовування більш продуктивного та психологічно згідного типу виховання синів.

З урахуванням індивідуально психологічних властивостей матері, її інтелекту, властивостей емоційно- вольової сфери, спрямованості особистості, вбачається, що підекспертна має необхідні для виховання дітей психолого- педагогічні якості. Умови виховання дітей ОСОБА_2 з психологічної точки зору, є сприятливими для комфортного та здорового психологічного розвитку дітей (відповідно до даних, отриманих під час дослідження підекспертної). Окремі психологічні особливості у виховній концепції пані ОСОБА_12 (потураюча гіперпротекція у вихованні дітей, мінімальність санкцій, втягнення дітей у конфлікт лояльності) потребують корекції.

На думку експерта недоліки пані ОСОБА_12 , які діагностовано в стилі виховання матері можливо скоригувати, налагодити шляхом звернення до психолога. Відповідно до зазначеного пані ОСОБА_12 рекомендовано звернення до психолога для корекції стилю своєї виховної поведінки та вибудовування педагогічно дієвих та психологічно сумісних методів виховного впливу на синів для попередження можливих негативних наслідків на психологічний стан та розвиток хлопчиків.

У постановах від 20 жовтня 2020 року у справі № 333/1013/17 та від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 Верховний Суд сформулював висновок про те, що суд зобов`язаний надати можливість дитині висловити свою думку при вирішенні питань, які її стосуються, і приділяти цій думці належну увагу.

Про необхідність заслуховування думки дітей, які досягли певного віку, та її врахування при вирішенні спорів які стосуються її життя зазначено, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2020 року у справі «Савіни проти України».

Згідно Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02. 1991 року), якщо внутрішнім законодавством дитина визнається такою, що має достатній рівень розуміння, перед прийняттям рішення судовий орган:

- визначає, чи має він достатньо інформації для прийняття рішення в найвищих інтересах дитини, і в разі необхідності одержує додаткову інформацію, зокрема від суб`єктів батьківської відповідальності;

- упевнюється в тому, що дитина отримала всю відповідну інформацію; у відповідних випадках консультує особисто дитину (у разі необхідності - приватно) сам або через інших осіб чи інші органи в зрозумілий дитині спосіб, якщо це явно не суперечить найвищим інтересам дитини;

- надає можливість дитині висловлювати її думки;

- приділяє належну увагу думкам, висловленим дитиною.

Таким чином, практична реалізація принципу «забезпечення якнайкращих інтересів дитини» вимагає в тому числі з`ясування судами думки дитини під час вирішення спорів, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Суд розглядаючи спір між батьками з питань виховання дітей, одним з аспектів реалізації якого є спілкування батька з дитиною, комунікація між батьками та дітьми, звернув увагу сторін на зазначені обставини, та в судовому засіданні з`ясував у сторін питання про можливість заслуховування особистої думки неповнолітніх дітей, які не досягли певного віку.

Сторони погодились з тим, що заслуховування думки дітей в судовому засіданні, в даному випадку, призведе до великого психологічного тиску на дітей, матиме велику психотравмуючу дію.

Сторони пояснили, що діти були підекспертними при складенні вищевказаного експертного висновку, з дітьми проводилась бесіда у невимушеній, привичній для дітей обстановці.

Тому суд вирішив не заслуховувати думку дітей в судовому засіданні, оскільки, з урахуванням напружених взаємовідносин між батьками, може призвести до великого психологічного тиску на дітей.

Суд безумовно приймає до уваги психологічне дослідження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яке проводилось експертом.

Зокрема, дитина - ОСОБА_3 пояснив експертові, що інколи бажає їздити до батька у гості (за місцем мешкання батька), но без ночівлі.

У родині у ОСОБА_11 сформовані близькі стосунки з батьками. Під час тестів ОСОБА_11 ймовірно хоче бути схожим на батька, відчуває з ним стійкий емоційний зв`язок. Вбачається, що наразі ОСОБА_11 не вистачає спілкування з батьком, водночас дитина відчуває потребу в цьому.

В свою чергу дитина ОСОБА_4 пояснив експертові, що хотів би спілкуватись з батьком, але зараз мати дещо обмежує це. Дитина пояснила, що хотів би гуляти з батьком чи на ночівлю, тому що інколи залишався у батька на ночівлю, але жити з батьком не хотів би, а лише з мамою.

ОСОБА_10 пояснив, що на початку спілкування з батьком хотів би з ним просто бачитись, спілкуватись якомога частіше, а потім, через якийсь час, можливо з ночівлею.

Дитина була свідком негативних відносин батька та мами, сварки, та, не виключено, з нанесенням ушкоджень.

Даний факт чітко відображений в уяві дитини як негативне явище. При цьому дитина оцінює такий факт як негатив з боку батька.

Також вбачається, що ані ОСОБА_10 , ані ОСОБА_11 не виключають батька зі своєї сімейної системи. Не встановлено ознак, які могли б свідчити про те, що хлопчики мають напружені стосунки з кимось з членів родини.

Встановлено, що і ОСОБА_10 і ОСОБА_11 зазначили під час дослідження, що мама ОСОБА_12 останнім часом створює дітям певний бар`єр у спілкуванні з батьком.

І ОСОБА_10 , і ОСОБА_11 , в силу свого віку та інтелектуального розвитку, не до кінця розуміють причин таких перешкод, але відчувають їх наслідки.

З відповіді діток, у кожного з дітей відчувається певна відсутність свободи спілкування з батьком.

У підсумку судовим експертом надані рекомендації: виключення втягнення дітей до конфлікту лояльності, мінімізація участі ОСОБА_15 та ОСОБА_11 в обговоренні сімейних конфліктів та негараздів; встановлення постійного місця проживання дітей з ОСОБА_2 ; забезпечення можливості знаходження (спілкування, відвідування його домівки) дітей у батька. Періодичні «ночівлі» у батька є бажаними для дітей, адже ОСОБА_10 та ОСОБА_11 раді бачити батька поруч з собою та не відчувають страху під час спілкування з ним (що встановлено під час дослідження дітей). Звернення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до психолога з метою корекції стилю своєї виховної поведінки, вибудовування педагогічно дієвих та психологічно сумісних методів виховного впливу на синів. Дотримання батьками єдиної психолого- педагогічної моделі виховного впливу (прийняття спільної думки) на синів, формування позитивного ставлення батьків один до одного.

Судом встановлено, що позивач працює, отримує стабільних дохід, суду не надано доказів його негативній характеристики.

Доводи відповідачки про перегляд ОСОБА_1 з дітьми фільмів 18+ на час розгляду справи судом не знайшли свого підтвердження.

Водночас, зважаючи на вік дітей, суд вважає доцільним звернути увагу обох батьків на необхідність утримання від подібних речей по відношенню до дітей, адже це може мати непоправний психічний вплив на дітей.

Оцінюючи зібрані у справі докази та враховуючи пояснення неповнолітніх дітей, наданих ними під час експертного дослідження, суд вбачає доведеною обставину створення матір`ю дітей штучних перешкод у зустрічі дітей з батьком і участі батька у їх вихованні.

Мотиви відзиву, що діти майже кожного дня навчаються, та не мають часу на спілкування з батьком, на думку суду, не можуть бути достатньою перешкодою для реалізації батьком його права на участь у вихованні дітей та спілкуванні з ними.

Доводи відзиву, про те, що батько лише за рішенням суду сплатив аліменти за один місяць не можуть бути підставою для відмови батькові у спілкуванні з дітьми та участі у їх вихованні. Ці доводи стосуються матеріального утримання дітей, і мають оцінюватись у межах спору про розмір аліментів та порядку їх виплати, стягнення заборгованості, нарахування пені, тощо.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно прецедентної практики Європейського Суду з прав людини об`єктом статті 8 указаної Конвенції є, в основному, захист людини від будь-якого втручання з боку державних органів. Однак це положення не просто змушує державу утримуватись від такого втручання. Крім цього, насамперед поряд з існуванням негативних зобов`язань, існують позитивні зобов`язання, пов`язані з ефективною повагою до приватного або сімейної життя. Ці зобов`язання можуть включати в себе вжиття заходів, спрямованих на забезпечення поваги до приватного життя навіть у сфері відносин між окремими особами (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13).

Ухвалюючи рішення в справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява №2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків.

Таким чином, оскільки судом встановлені обставини чинення певних перешкод відповідачкою позивачу у спілкуванні з дітьми, їх вихованні, суд вважає, що позовні вимоги в частині усунення перешкод перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання графіку та способу спілкування батька з синами, їх вихованні, суд виходить з наступного:

За змістом ст. ст. 3, 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, у тому числі коли дитина розлучається з одним з батьків, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Суд враховує вік та потреби дітей, їх перебування у навчальному закладі з понеділка по суботу, а також додаткове навчання на курсах з іноземної мови, відвідування курсів з робототехники, програмування, музики, акробатики, необхідність застосування режиму сну, режиму відпочинку, власне свого особистого часу дитини, режиму харчування.

Суд звертає увагу, що при з`ясуванні думки дитини в цивільному судочинстві, варто зважати на те, що оцінка дитиною поведінки своїх батьків, життєвих обставин може бути необ`єктивною та зумовленою різними важелями впливу життєвих обставин.

У зв`язку з цим, законодавець передбачив право суду постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (ч. 3 ст. 171 СК України).

Судом встановлено, що діти дещо сковані думкою матері у висловленні свого власного побажання ночувати у батька.

Судом не встановлено обставин, що батько негативно впливав на дітей і що поведінка батька і його ставлення до дітей, не становило і не становить для останніх загрози їхньому життю, фізичному та психічному здоров`ю, покладення думки дітей, які не хочуть зустрічатися з батьком лише через охололі почуття до батька, не можуть в даному випадку мати прямої дії на рішення суду, оскільки пов`язування зустрічі батька з дітьми лише з наявністю бажання на це у самих дітей, фактично перетворять рішення суду на ілюзорне, тобто таке, що не забезпечить реального захисту інтересів, як самого батька так і дітей, які виходячи з найкращих інтересів дитини, потребують турботи і любові свого батька, що сприятиме їхньому позитивному і повноцінному розвитку.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

У справі, що розглядається, предметом позову є встановлення порядку участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними.

При цьому тлумачення частини другої статті 159 СК України дає підстави для висновку, що саме на суд покладено обов`язок з визначення конкретних способів участі одного з батьків у вихованні дитини, періодичності побачень з дитиною, можливості їх спільного відпочинку, місця та тривалості спілкування батьків з дитиною.

Суд вважає доцільним визначити порядок та спосіб участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом встановлення систематичних зустрічей щотижнево: - кожного вівторка з 08 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. без присутності ОСОБА_2 ; - кожної першої суботи місяця з 09 год. 30 хв. до 20 год. 00 хв. без присутності ОСОБА_2 ; - кожної другої неділі місяця з 09 год. 30 хв. по 20 год. 00 хв. без присутності ОСОБА_2 ; - кожної третьої суботи та неділі місяця з 09 год. 30 хв. суботи по 20 год. 00 хв. неділі без присутності ОСОБА_2 , в тому числі з ночівлею за місцем проживання батька; у канікулярний період згідно з графіком школи, за згодою дітей; - в інші дні - культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заклади, за домовленістю з матір`ю та згодою дитини, - дні народження дітей за попередньо домовленістю між батьками з урахуванням побажання та самопочуття дітей.

Суд вважає, що такий порядок участі у вихованні синів не звільнить батька від обов`язку участі у вихованні дітей як у будні дні, так у вихідні та святкові днію.

Такий порядок спрятиме участі батька у належному навчанні синів, не порушить нормальний розпорядок життя дітей.

Суд враховує режими роботи батька, матері.

Суд враховує можливість батька забезпечити перебування дітей протягом тривалого часу за місцем його проживання та своєчасного відвідування дітьми школи, додаткових курсів.

Крім того, суд відхиляє запропонований позивачем графік спілкування з дітьми, оскільки не спілкування дітей з матір`ю протягом такого тривалого часу (половина місяця), зважаючи на вік дітей, їх прихильність як до матері так і до батька, може негативно вплинути на їх психічний чи фізичний стан.

Суд враховує, що за місцем проживання батька дітям створені належні умови проживання, що підтверджено актом обстеження умов проживання від 20.04.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Доводи про те, що квартира належить матері позивача не можуть бути достатньою підставою для відмови у ночівлі дітей у батька, оскільки, дітям відведена окрема кімната для проживання, а суду надані докази, що мама позивача не проживає фактично у цій квартирі що їй належить.

Надання дітям можливості ночівлі за адресою проживання батька фактично одного разу на місяць, одну ніч, на думку суду, створить умови близького психоемоційного контакту батька з синами, зміцненню його авторитету, та реалізує бажання дітей періодично ночувати у батька.

На думку суду, це не створить ніякого негативу.

Також, за рекомендацією експерта, такі ночівлі є бажаними для дітей.

Водночас, суд вважає необхідним звернути увагу на те, що відповідачка не позбавлена можливості у разі зміни обставин, які б підтверджували наявність негативного впливу контакту позивача і дітей у визначеному судом порядку на нормальний розвиток дітей, порушення інтересів дітей, на звернення до суду з відповідним позовом про зміну встановленого способу участі позивача у вихованні дітей.

Твердження відповідача про те, що батько погано впливає на психічний стан дітей не знайшли свого підтвердження, оскільки не надано жодного доказу цього факту, і ці твердження виглядають голослівними.

Особисті стосунки сторін жодним чином не можуть впливати на рішення суду в цій частині вимог позову.

Висновок спеціаліста- психолога не містить прямих заборон на спілкування дітей з батьком.

Висновок про те, що діти комфортніше почувають себе у звичній обстановці із мамою цілком відповідає способу життя дітей, зокрема, діти проживають із мамою, більший час опікуються та виховуються саме мамою.

Однак, на переконання суду, цей факт не може мати наслідком унеможливлення перебування дітей в іншій середі суспільства, серед інших родичів (батька, бабусь, діда), тощо, оскільки тим самим, на переконання суду, буде мати місце істотний вплив на самовизначеність дітей, не виключено що і негативний.

Отже, суд дійшов до висновку, що спілкування батька із синами у визначений судом час має відбуватись без участі матері дітей, оскільки участь матері в цих спілкуваннях може привести до виникнення конфліктних ситуацій, та істотного впливу на психоемоційний стан дітей.

Суд, виходячи з найвищих інтересів дитини, вважає необхідним роз`яснити сторонам, що при зустрічах з дітьми не потрібно травмувати дитячу психіку, не з`ясовувати стосунки в їх присутності, не налаштовувати один проти одного.

Більш того, суд нагадує, що діти повинні розвиватися фізично, морально та духовно, а не перетворюватися на предмет маніпуляції між батьками та їх родичами.

Встановлений порядок спілкування буде достатнім і відповідати принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу кожної дитини, підтримку зв`язків з родичами, сприяти батькам брати участь у вихованні синів.

У подальшому, в разі зміни обставин, пов`язаних із віком та станом здоров`я дітей, сторони не позбавлені можливості встановлення іншого способу участі батька у вихованні синів, зокрема щодо збільшення/зменшення часу і днів побачень, зміни місця зустрічей та спільного відпочинку з дітьми тощо.

Підстав для визнання недопустимим доказом довідки СК «Елемент» суд не знайшов, оскільки не зазначення дати та номеру документу не впливає на достовірність відомостей, які зазначені в цій довідці. Тим більше сторони надавали довідки з різними відомостями щодо порядку навчання дітей.

Питання судового збору у позові не порушувалось.

На підставі викладеного, керуючись ч. ч. 1, 2 ст. 257 СК України, ст. ст. 141, 258, 259, 315, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , не чинити перешкод ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у спілкуванні з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити порядок та спосіб участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом встановлення систематичних зустрічей щотижнево: - кожного вівторка з 08 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. без присутності ОСОБА_2 ; - кожної першої суботи місяця з 09 год. 30 хв. до 20 год. 00 хв. без присутності ОСОБА_2 ; - кожної другої неділі місяця з 09 год. 30 хв. по 20 год. 00 хв. без присутності ОСОБА_2 ; - кожної третьої суботи та неділі місяця з 09 год. 30 хв. суботи по 20 год. 00 хв. неділі без присутності ОСОБА_2 , в тому числі з ночівлею за місцем проживання батька; у канікулярний період згідно з графіком школи, за згодою дітей; - в інші дні - культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заклади, за домовленістю з матір`ю та згодою дитини, - дні народження дітей за попередньо домовленістю між батьками з урахуванням побажання та самопочуття дітей.

Зобов`язати ОСОБА_1 під час реалізації встановленого судом порядку та способу участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дотримуватись режиму харчування, навчання, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дітей відповідного віку, та враховувати вимоги та правила, встановлені режимом воєнного стану в державі.

Роз`яснити сторонам, що при зустрічах з дітьми не потрібно травмувати дитячу психіку, не з`ясовувати стосунки в присутності дітей, не налаштовувати дітей один проти одного, не втягувати дітей у конфлікт лояльності.

Роз`яснити, що діти повинні розвиватися фізично, морально та духовно, а не перетворюватися на предмет маніпуляції між батьками та їх родичами.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.К. Барвенко