Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого

судді - Гаврилової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів (пенсії), -

в с т а н о в и в:

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів (пенсії).

Згідно заявлених вимог, представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача безпідставно отримані кошти (пенсію) у сумі 78 160,04 грн.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві перебуває

ОСОБА_1 , та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Представник позивача зазначає, що у зв`язку з виконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2020 року у справі №640/842/20, яким зобов`язано ГУПФУ в м. Києві перерахувати пенсію починаючи

з 01 лютого 2009 року, керуючись нормами статей 1, 3, 8, 41, 46, 58 Конституції України, статті 66 Закону №1788-ХІІ, частин 3, 4, 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України з додаванням до стажу з 01 лютого 2009 року періоду вимушеного прогулу

з 04 листопада 2000 року по 01 січня 2003 року, і врахувати отриману за ці періоди заробітну плату при обчисленні пенсії. Утримання переплати ГУ ПФУ в м. Києві було розпочато з грудня 2022 року відповідно до рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій

від 26 вересня 2022 року №1291 та статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до листа Пенсійного фонду України

№2800-030202-9/540 від 04 січня 2023 року утримання були припинені, пенсіонеру повернуто утримані кошти. Також представник позивача зазначає, що з метою досудового врегулювання спору, ГУ ПФУ в місті Києві було направило відповідачу листи щодо добровільного повернення безпідставно отриманих коштів в сумі 78 160,04 грн, проте безпідставно отримані кошти не було повернуто.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 серпня 2023 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем отримано 20 серпня 2023 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 серпня 2023 року визнано заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Гаврилової О.В. необґрунтованою. Передано заяву про відвід для вирішення в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 31 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Гавриловій О.В., яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів (пенсію). Розгляд справи за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів (пенсію) проводити в тому ж складі суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 вересня 2023 року повернуто заявнику зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про стягнення недоплати пенсії та завданої моральної шкоди.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за участю відповідача.

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

За викладених обставин, розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст.279 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом установлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві та з січня 2009 року отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом;

Згідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2020 року у справі №640/842/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати пенсію ОСОБА_1 починаючи з 01 лютого 2009 року, керуючись нормами статей 1, 3, 8, 41, 46, 58 Конституції України, статті 66 Закону №1788 - XII, частин 3, 4, 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України з додаванням до стажу з 01 лютого 2009 року періоду вимушеного прогулу з 04 листопада 2000 року по 01 січня 2003 року, і врахувати отриману за ці періоди заробітну плату при обчисленні пенсії. (а.с. 10-15).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2020 року залишено без змін (а.с. 16-21).

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2020 року встановлено наступне:

« позивачу у січні 2009 року призначена пенсія відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_1 13 листопада 2019 року звернувся з заявами (аналогічного змісту) до Міністра соціальної політики України, Голови правління Пенсійного фонду України та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в яких просив вчинити дії щодо вірної виплати пенсії позивачу, з урахуванням усіх складових та на підставі матеріалів пенсії справи позивача, а також надав розрахунок моральної шкоди, яка підлягає стягненню з органів Пенсійного фонду України.

Пенсійний фонд України листом від 12 грудня 2019 року №1294-29082/Г-03/8-2800/19 повідомив позивача, що на питання, поставленні у заяві від 13 листопада 2019 року, Пенсійним фондом України вже надавались відповіді від 30 грудня 2016 року №14841/Г-1, №14506/Г-3 та від 16 лютого 2017 року №609/Г-11, крім того надано інформацію про розмір обчисленої пенсії, розмір доплат з урахуванням страхового стажу.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 26 листопада 2019 року №286509/02/Г-14029 повідомило позивача про те, що для підтвердження наявного трудового стажу використовується трудова книжка, з відповідними записами в останній, які повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печатками.

Також повідомлено позивача про те, що коефіцієнт 5.6 розміру середнього заробітної плати застосований на підставі чинного законодавства, а пенсія позивача обрахована на підставі та в межах чинного законодавства.»

«…Оскільки, даним судовим рішенням встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві протиправно не враховано період вимушеного прогулу з 04 листопада 2000 року по 01 січня 2003 року до загального трудового стажу, то перерахунок пенсії необхідно провести саме з дня початку порушення права позивача, а саме з 01 лютого 2009 року.»

22 лютого 2021 року заступник начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві направив Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України лист (а.с.29), в якому повідомив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні та з 26 січня 2009 року отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розмір пенсії за віком з 26 січня 2009 року становив 3 938,64 грн із них: 3 638,14 грн (3,37368 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, взятої за період з 01 липня 1994 року по 31 березня 1999 року, з 01 липня 2000 року по 31 жовтня 2000 року та з 01 січня 2003 року по 30 вересня 2008 року, період з 01 січня 2003 року по 28 лютого 2003 року враховано нулями за відсутністю сплати внесків) х 1 573,99 грн (показник середньої заробітної плати по Україні за 2008 рік) х 0,68513 (0,50750х 1,35 - індивідуальний коефіцієнт страхового стажу) - основний розмір пенсії за віком; 146,88 грн - доплата за 27 років понаднормативного стажу (544,00 грн - прожитковий мінімум х 25% (50 р. - стаж роботи - 25 р. - норма стажу згідно Закону), обчислена відповідно до ст.28 цього Закону; 124,50 грн - підвищення учасникам війни (бойових дій); 40,00 грн - цільова допомога учасникам бойових дій.

Пенсію було призначено при страховому стажі 50 років, 9 місяці, 1 день (стаж застраховано з 01 вересня 1954 року по 30 вересня 2008), коефіцієнті страхового стажу 0,68513 (0,50750х 1,35), середній заробітній платі 5 310,14 грн, взятої за період роботи з 01 липня 1994 року по 31 березня 1999 року, з 01 липня 2000 року по 31 жовтня 2000 року та з 01 січня 2003 року по 30 вересня 2008 року, коефіцієнті заробітної плати 3,37368.

З 01 лютого 2012 року ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії за віком з урахуванням стажу, набутого після призначення пенсії відповідно до ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Стаж роботи зараховано по 31 січня 2012 року та становив 52 роки, 10 місяців, 1 день.

З 01 лютого 2014 року ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії за віком з урахуванням стажу, набутого після попереднього перерахунку пенсії відповідно до відповідно до ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Стаж роботи зараховано по 31 березня 2013 року та становив 54 роки, 1 день.

На виконання рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 07 липня 2020 року, яке набрало законної сили з 22 жовтня 2020 року, Головним управлінням було проведено перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з 01 лютого 2009 року з урахуванням періодів стажу та заробітної плати з 04 листопада 2000 року по 31 грудня 2002 року.

Розмір пенсії за віком з 01 лютого 2009 року становив 3 441,16 грн, із них: 2 112,24 грн (2,78786 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, взятої за період з 01 липня 1994 року по 31 березня 1999 року та з 01 липня 2000 року по 30 вересня 2008 року, період з 04 листопада 2000 року по 28 лютого 2003 року враховано нулями за відсутністю сплати внесків) х 1 573,99 грн (показник середньої заробітної плати по Україні за 2008 рік) х 0,71325 (0,552833 х 1,35 - індивідуальний коефіцієнт страхового стажу) - основний розмір пенсії за віком; 146,88 грн - доплата за 27 років понаднормативного стажу (544,00 грн - прожитковий мінімум х 27% (52 р. - стаж роботи - 25 р. - норма стажу згідно Закону), обчислена відповідно до ст.28 цього Закону; 124,50 грн - підвищення учасникам війни (бойових дій); 40,00 грн - цільова допомога учасникам бойових дій.

Пенсію за віком було перераховано при страховому стажі 52 роки, 10 місяців, 28 днів (стаж зараховано з 01 вересня 1954 року по 31 березня 2013 року на підстав трудової книжки, військового квитка, диплому та даних персоніфікованого обліку) та середній заробітній платі 4 388,06 грн, взятої за період роботи з 01 липня 1994 року по 31 березня 1999 року та з 01 липня 2000 року по 30 вересня 2008 року (період з 04 листопада 2000 року по 28 лютого 2003 року враховано нулями за відсутністю сплати внесків).

Сума пенсійних виплат по переплаті пенсії за період з 01 лютого 2009 року по 31 січня 2021 року становить 78 160,04 грн.

Розмір пенсії за віком ОСОБА_1 з 01 березня 2021 року становить 9 174,40 грн з урахуванням компенсаційної виплати 80 -ти річним в розмірі 500,00 грн.

29 березня 2021 року ОСОБА_1 звертався із заявою, в якій посилався на порушення Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві алгоритму виконання перерахунку пенсії та неналежного виконання судового рішення (а.с.30), на яку 28 квітня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві надало відповідь, в якій зазначило, що рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 07 липня 2020 року та ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року по справі №640/842/20 зобов`язано Головне управління перерахувати пенсію, починаючи з 01 лютого 209 року, керуючись нормами статей 1, 3, 8, 41, 46, 58 Конституції України, статті 66 Закону 1788-ХІІ, частини 3, 4, 6 статті 7 КАС України з додаванням до стажу з 01 лютого 2009 року період вимушеного прогулу з 04 листопада 2000 по 01 січня 2003 року і врахувати отриману за ці періоди заробітну плату при обчисленні, що було виконано в межах зобов`язальної частини. На виконання зазначеного рішення виникла переплата пенсії за пе6ріод з 01 лютого 2009 року по 31 січня 2021 року (а.с.31)

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у справі №640/842/20 ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2021 року залишено без змін.

Зазначеною постановою встановлено, що «…фактично, ГУ ПФУ в м. Києві виконано рішення від 07.07.2020 в межах зобов`язальної частини, та проведено перерахунок пенсії позивача з 01.02.2009 з урахуванням страхового стажу та заробітної плати за період роботи з 04.11.2000 по 01.01.2003.

Пенсію за віком було перераховано при страховому стажі 52 роки 10 місяців 28 днів (стаж зараховано з 01.09.1954 по 31.03.2013 на підставі трудової книжки, військового квитка, диплому та даних персоніфікованого обліку) та середній заробітній платі 4388,06 грн., взятої за період роботи з 01.07.1994 по 31.03.1999 та з 01.07.2000 по 30.09.2008 (період з 04.11.2000 по 28.02.2003 враховано за рішенням суду, однак, виникла ситуація, за якою враховано з показником «0» за відсутності сплати внесків). Оскільки, в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні дані про сплату страхових внесків, заробітну плату за період з 01.07.2000 по 28.02.2003 враховано з нулями, що, у свою чергу, і призвело до виникнення ситуації, виконання рішення суду, яке призвело до зменшення індивідуального коефіцієнта заробітної плати при розрахунку пенсії позивача.

У судовому засіданні було встановлено, що, дійсно, після поновлення позивача на роботі та виплати заробітку, з нез`ясованих причин, за вказаний період страхові внески не було сплачено, що і призвело до таких наслідків, при цьому, що фактично, пенсійним органом було виконано зобов`язальну частину рішення від 07.07.2020 № 640/842/20.»

28 січня 2021 року та 28 вересня 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві на адресу ОСОБА_1 направлено листи, в яких повідомлено, що згідно рішення Окружного адміністративного суду м.Києва у справі №640/842/20 від 07 липня 2020 року здійснено перерахунок пенсії, внаслідок чого виникла переплата за період з 01 лютого 2009 року по 31 січня 2021 року у розмірі 78 160,04 грн. Запропоновано протягом місяця добровільно вирішити питання щодо повернення надміру виплачених коштів. Зазначено, що якщо кошти не надійдуть на рахунок Головного управління протягом 30-ти календарних днів переплата пенсії буде утримуватись по 20% від розміру пенсійної виплати щомісячно, починаючи з 01 грудня 2022 року до повного погашення (а.с.28, 32).

26 вересня 2022 року прийнято рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій №1291, згідно якого сума переплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01 лютого 2009 року по 31 січня 2021 року в розмірі 78 160,04 грн, яка виникла у зв`язку з рішенням суду, підлягає поверненню. (а.с. 33)

14 грудня 2022 року заступник начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві направив Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України лист, в якому наводиться інформація аналогічна викладеній у листі від 22 лютого 2021 року та додатково зазначено, що згідно рішення комісії з питань утримання надміру виплачених сум пенсій Головного управління №1291 від 26 вересня 2022 року, прийнято рішення про початок утримання переплати пенсії з 01 грудня 2022 року з пенсії ОСОБА_1 в розмірі 20% від розміру пенсії. В грудні 2022 року ОСОБА_1 було проведено виплату пенсії в розмірі 8 707,59 грн з урахуванням суми утримання переплати 2 176,90 грн. (а.с. 36-37)

04 січня 2023 року Пенсійний фонд України повідомив Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, що за результатами розгляду звернень ОСОБА_1 та наданої листом Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 14 грудня 2022 року №2600-0206-5/166558 інформації, відсутні законні підстави для утримання переплати пенсії за період з 01 лютого 2009 року по 31 січня 2021 року за рішенням територіального органу Пенсійного фонду та повідомлено про необхідність припинити проведення утримань та повернути утримані з пенсії ОСОБА_1 кошти. (а.с.38)

Таким чином постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2021 року встановлено, що пенсійним органом було виконано зобов`язальну частину рішення від 07 липня 2020 року у справі № 640/842/20, проте після поновлення позивача на роботі та виплати заробітку, з нез`ясованих причин, за період 01 липня 2000 року по 28 лютого 2003 року заробітну плату враховано з нулями та страхові внески не було сплачено, що і призвело до таких наслідків.

Однак, не зважаючи на вищевказану констатацію, позивачем 26 вересня 2022 року було прийнято рішення про утримання надміру виплачених сум пенсії №1291 з ОСОБА_1 в розмірі 78 160,04 грн переплати за період з 01 лютого 2009 року по 31 січня 2021 року, із зазначенням причин переплати - рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача ( п.1 ч.1 ст. 1215 ЦК України).

Положення ст. 1215 ЦК України мають застосовуватися з урахуванням ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка є спеціальної норми.

Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку недобросовісності з боку набувача, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум (такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду 06 вересня 2018 року у справі № 354/470/17-ц, від 13 травня 2019 року у справі № 473/1575/17).

Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій можливе шляхом стягнення таких сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, зокрема, у випадку надання ним недостовірних (явно неправильних) даних, тобто у випадку недобросовісної поведінки набувача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2019 року № 404/4822/15-ц).

Пунктом 3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 21.03.2003 № 6-4 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 25.11.2014 № 25-3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2014 р. за № 1605/26382) передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії (додаток 1).

Тобто, механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання.

Крім того, необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини при вирішенні такої категорії справ. Зокрема, у пункті 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Однак позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що надмірна виплата пенсії (за твердженням позивача) відбулась внаслідок зловживань з боку ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення позову Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів (пенсії).

Враховуючи, що суд відмовляє в задоволенні позову, відшкодування судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись статтями 15, 16, 1212, 1215 Цивільного кодексу України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статтями 2, 4, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

У задоволені позову Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення безпідставно отриманих коштів (пенсії) - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: