Провадження № 2-о/127/545/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

при секретарі Жигарової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, -

В С Т А Н О В И В :

24.10.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на території тимчасово окупованого міста Лисичанськ Луганської області померла його мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку із хворобою остання не була переміщена на підконтрольну територію.

З метою реєстрації факту смерті матері, заявник звернувся до заінтересованої особи, проте йому було відмовлено, оскільки ним не представлено жодних документів, які є підставою для державної реєстрації смерті. Вказана обставина змусила ОСОБА_1 звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України для отримання свідоцтва про смерть його матері.

В судове засідання заявник не з`явився, проте в заяві про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України просив справу розглядати без його участі.

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) до судового засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від представника заінтересованої особи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав.

Судом встановлено, що батьками заявника ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (за національністю - українка), що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 7).

Згідно з паспортом громадянина України - заявник ОСОБА_1 зареєстрований з 13.09.1986 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 3-5). Факт реєстрації заявника за вказаною адресою також підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 6).

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №509- від 29.04.2022 року заявник фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Матеріалами справи встановлено, що згідно з копією довідки про причини смерті № 177 від 02.06.2023 року, виданої медичною установою, яка знаходиться на тимчасово окупованій території України (російською мовою), вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті: а) хронічна серцево-судинна недостатність ІІІ ст. І25,17; б) атеросклеротична хвороба серця з гіпертонією (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Лисичанським міським відділом ЗАЦС департамента запису актів цивільного стану Міністерства юстиції 09.08.2023 року (російською мовою) вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Себеж Тверської області, громадянка України, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Лисичанськ (а.с. 9).

Відповідно до Постанови Верховної Ради від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Як вбачається зі змісту Наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Луганської області тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад.

Так, п. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів громадянського стану передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey) (Страсбург, 10 травня 2001 року заява №25781/94), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У справі Намібії так званого «намібійського винятку» зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема недійсність не може бути заснована до таких документів як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справ на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Згідно із ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

На підставі викладеного вище, враховуючи обставини справи, зумовлені фактичним настанням смерті особи на тимчасово окупованій території України, відсутністю у заявника лікарського свідоцтва про смерть, встановленої діючим законодавством України форми, та неможливістю проведення державної реєстрації смерті особи, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість заяви щодо встановлення факту смерті особи, оскільки реєстрація її смерті не можлива без відповідного рішення суду, а тому заява підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті ОСОБА_2 в м. Лисичанськ Луганської області.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. ст. 81, 263-265, 315, 317, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Себеж Тверської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Лисичанськ Луганської області.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повний текст судового рішення складений 24.10.2023 року.

Суддя: