ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7369/23 Справа № 205/4488/23 Суддя у 1-й інстанції - Приходченко О.С. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна про повернення коштів, стягнутих за виконавчим написом

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова М.В. про повернення коштів, стягнутих за виконавчим написом.

Позивач у своєму позові посилався на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2022 року, яке набрало законної сили 09 серпня 2022 року, виконавчий напис, вчинений 20 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. і зареєстрований в реєстрі за № 93648, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості, було визнано таким, що не підлягає виконанню. На підставі постанови приватного виконавця від 15 грудня 2020 року з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» було стягнуто з пенсійних виплат 20 703 грн. 22 коп. та із заробітної плати 13 044 грн. 43 коп., а всього 33 747 грн. 65 коп. Просив суд стягнути з відповідача, ТОВ «Вердикт Капітал» на свою користь безпідставно отримані кошти у розмірі 33 747 грн. 65 коп., судові витрати по справі стягнути з відповідача.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2023 року ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна про повернення коштів, стягнутих за виконавчим написом, відмовлено (а.с.18-19).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі (а.с.24-26).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до довідки № 363 від 18 серпня 2022 року, виданої заст. начальника управління освіти Дніпровської міської ради, з ОСОБА_1 на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. від 18 грудня 2020 року № 63922200 було утримано грошові кошти у розмірі 13 044 грн. 43 коп. (а.с. 4).

Згідно з листом ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 14 вересня 2022 року за період з 01 лютого 2021 року по 30 квітня 2022 року на підставі постанови приватного виконавця Малкової М.В. від 18 грудня 2020 року № 63922200 з пенсії ОСОБА_1 було відраховано 20 703 грн. 22 коп. (а.с. 5).

Позивачем у позовній заяві зазначено, що на підставі виконавчого напису від 20 листопада 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. і зареєстрованим в реєстрі за № 93648, який було звернуто до виконання приватному виконавцеві виконавчого округу м. Києва Малковій М.В., з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» було стягнуто грошові кошти у загальному розмірі 33 747 грн. 65 коп.

Також позивач посилається на те, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2022 року виконавчий напис від 20 листопада 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. і зареєстрований в реєстрі за № 93648, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості було визнано таким, що не підлягає виконанню.

Проте, як зазначив суд, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України, ОСОБА_1 до матеріалів справи не було долучено копію заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2022 року, яким виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.М. 20 листопада 2023 року і зареєстрований за № 93648, визнано таким, що не підлягає виконанню.

Крім цього, суд зазначив, що позивачем не додано доказів, з яких можливо встановити, що грошові кошти у розмірі 33 747 грн. 65 коп., про стягнення яких заявлено позивачем у своїх вимогах, які були перераховані на реквізити, зазначені у постанові приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В., були у зазначеному позивачем розмірі, перераховані на рахунок відповідача.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд 1 інстанції виходив із їх недоведеності.

Проте погодитися з таким висновком суду, колегія суддів не може.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року в справі №628/1475/19 (провадження №61-7554св21) зазначено, що «правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні».

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частин першої, четвертої, п`ятої, восьмої статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Як зазначено в правових висновках, викладених в постановах Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі №623/363/20 (провадження №61-3007св21), від 21 жовтня 2021 року у справі №757/18051/19-ц (провадження №61-18979 св 20), положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Конструкція даної статті, як і загалом норм глави 83 ЦК, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено в повному обсязі. Визнано виконавчий напис, вчинений 20.11.2020 року Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, реєстровий номер № 93648, яким запропоновано стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заборгованість, що виникла за Кредитним договором № 500922107 від 26.11.2013 року, таким, що не підлягає виконанню (а.с.28-30).

Колегія суддів приймає до уваги наданий позивачем доказ, а саме копію рішення Ленінського районного суду від 21 червня 2023 року, в порядку ч.2, 3 ст 367 ЦПК України, враховуючи, що суд першої інстанції розглянув справу в спрощеному позовному провадженні, не отримавши повідомлення про вручення копії ухвали про відкриття провадження позивачем. Останній не мав змоги надати будь-які докази до суду першої інстанції. При цьому в позовній заяві, ОСОБА_1 посилався на наявність рішення в ЄДРСР.

Оскільки у вказаній справі виконавчий напис, визнано таким, що не підлягає виконанню, правова підстава для примусового стягнення спірних грошових коштів вважається такою, що відпала.

Отже, відповідно до приписів статті 1212 ЦК України відповідач зобов`язаний повернути позивачу отримані грошові кошти.

Подібні висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №201/6498/20, від 08 вересня 2021 року у справі №206/2212/18, від 28 січня 2020 року у справі №910/16664/18, від 06 березня 2019 року у справі №910/1531/18.

Обґрунтовуючи позов в частині стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів, позивач посилався на те, що з його пенсії проведено відрахування 20703, 22 грн. на підставі вищевказаного виконавчого напису, а також з заробітної плати в розмірі 13044 грн. 43 коп.

При цьому при зверненні до суду з даним позовом ним було долучено до позовної заяви Довідку КЗО Середньої загальної школи № 74 про відрахування з останнього 13044 грн. 43 коп на виконання виконавчого напису нотаріуса №93648 виданого 20.11.2020 (а.с.4), а також довідку з ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про відрахування 20703, 22 грн. на виконання виконавчого напису нотаріуса №93648 виданого 20.11.2020 (а.с.5). Однак суд таким доказам не дав оцінки, вважаючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували утримання із заробітної плати та пенсії позивача на підставі визнаного таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису.

Відтак, на користь ТОВ «Вердикт Капітал» всього стягнуто за виконавчим написом, вчиненим 20.11.2020 року, 33747 грн. 65 (13044, 43 грн. + 20703,22 грн.). А тому сама така сума коштів підлягає стягненню з відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» на користь позивача як безпідставно набутих.

У разі якщо ТОВ «Вердикт Капітал» вважає, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість за вказаним кредитним договором, воно не позбавлене права звернутися до суду із позовом про стягнення такої заборгованості. Оцінка законності та обґрунтованості таких вимог буде надана судом у межах розгляду відповідної цивільної справи.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення позову в цій частині.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Однак, відповідно до п.13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки він є інвалідом війни 3 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 15.11.1997 року, такий обов`язковий платіж підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави в розмірі 2684 грн. (1073,60 грн (за подачу позовної заяви) + 1610,40 коп.(за розгляд апеляційної скарги)).

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2023 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна про повернення коштів, стягнутих за виконавчим написом - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (місце знаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. б-Б, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) в порядку повернення грошових коштів, стягнутих за виконавчим написом №93648 від 20.11.2020 року, безпідставно набуті грошові кошти в сумі 33747, 65 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (місце знаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. б-Б, код ЄДРПОУ 36799749) на користь держави судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 2684 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: