Справа № 464/6331/21
пр.№ 2/464/1401/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2023 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Горбань О.Ю.,

секретар судового засідання Ліщук Ю.П.,

за участю: представника відповідача Малярчук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 23.05.2014 у розмірі 22735,28 грн. та понесених судових витрат.

Обґрунтовує позов тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 23.05.2014 відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Остання підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. В порушення умов вказаного договору, відповідач не виконала належним чином свої зобов`язання щодо повернення коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим станом на 12.07.2021 виникла заборгованість у розмірі 22735,28 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та понесені судові витрати.

Заочним рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 26.11.2021 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 23.05.2014, яка станом на 12.07.2021 складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту - 18654,65 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 4080,63 грн., а також судові витрати в розмірі 2270 грн., а всього 25005 гривень 28 копійок.

03.07.2023 від відповідача надійшла до суду через систему «Електронний суд» заява про перегляд заочного рішення.

Ухвалою від 05.07.2023 прийнято заяву про перегляд заочного рішення до розгляду.

Ухвалою від 26.07.2023 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 26 листопада 2021 року задоволено. Скасовано заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26 листопада 2021 року в справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та призначено судове засідання.

03.08.2023 від представника позивача надійшов відзив на заяву про перегляд заочного рішення.

09.08.2023 відповідача надіслала до суду через систему «Електроний суд» відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову. Вважає вимоги позивача безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що анкета-зава про приєднання до умов та правил надання банківських послуг за відсутності домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами не може розцінюватись як частина кредитного договору та не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитом у заявленому розмірі. Всупереч вимог Закону України «Про захист прав споживачів» позивачем не визначено суми кредиту, детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача з урахуванням відсоткової ставки за кредитом, дати видачі кредиту, річної відсоткової ставки за кредитом. Позивачем самостійно, без повідомлення відповідача, змінювалась (зменшувалась чи збільшувалась) відсоткова ставка за кредитом. Позивачем незаконно здійснювалось погашення відсотків за користування кредитом за рахунок коштів, які вносились відповідачем протягом дії кредитного договору. Крім цього, частина заборгованості за кредитом та відсотками виникла в період поза межами 3-річного строку давності. Відтак, просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

01.09.2023 від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому зазначає, що позивач, підписавши анкету-заву, погодилась з усіма умовами та правилами кредиту. Закон України «Про захист прав споживачів», на який покликається відповідач, не поширюється на дані спірні відносини, оскільки такий визначає поняття споживчого кредиту, тобто кошти, а в даному випадку кредитні кошти надавались відповідачу у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка може бути фіксована або змінна, що передбачено в договорі про надання кредиту. Стверджує, що позов подано до суду в межах позовної давності, а тому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання представник позивача не з`явився, при подачі позовної заяви подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги заперечив. Надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Просить в позові відмовити.

Заслухавши вступне слово представника відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 23.05.2014 між сторонами укладено кредитний договір, згідно якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 27 000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам, а також сплачувати комісію відповідно до умов договору.

У анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, яка підписана відповідачкою ОСОБА_1 , зазначено, що вона погоджується з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею і банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і згідна з його умовами. Окрім цього, зобов`язалася отримати копію договору шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту, виконувати умови договору та ознайомлюватись із його змінами на сайті ПриватБанку - www.privatbank.ua..

Разом із позовною заявою, позивачем надано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», а також Умови та правила надання банківських послуг.

Частиною 1 статті 527 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти зобов`язання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 цього Кодексу передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, кредитодавець взяті на себе зобов`язання за спірним кредитним договором виконав та надав грошові кошти відповідачу у вигляді кредитного ліміту на кредитну картку. Тобто виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України.

При розгляді вказаної справи суд бере до уваги те, що відповідач користувався кредитними коштами, що стверджується випискою з особового рахунку, тобто використовував їх на власний розсуд і достеменно знала, що кошти, взяті нею в борг, підлягають поверненню. Дані факти не спростовані представником відповідача у запереченнях. В таких лише вказано про необхідність зарахувати сплачені відсотки в рахунок заборгованості, яка утворилась, натомість, суду не надано належних та допустимих доказів повного чи іншого погашення заборгованості по тілу кредиту. Наданий представником відповідача обрахунок складений в власній інтерпретації і не доведений жодними переконливими доказами, тому не може бути взятий судом до уваги.

Таким чином, суд дійшов висновку, що розрахунок в частині наявності використаних і не повернутих кредитних коштів є таким, що не оспорений і не спростований відповідачем, тому є правильним і відповідає дійсності. Отже, відповідно до розрахунку, наданого представником позивача, відповідач має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 18654 грн. 65 коп.

Що стосується вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками, то слід зазначити наступне.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що за весь період користування кредитними коштами відповідачу нараховувалися відсотки.

Проте, у анкеті-заяві, підписаної відповідачем від 23 травня 2014 року, процентна ставка не визначена (а.с. 24).

Витягом з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна» та витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначено, зокрема: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Тарифів та витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Суд зазначає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (23 травня 2014 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (серпень 2021 року) - тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за простроченими відсотками.

Враховуючи наведене, позовні вимоги про стягнення суми заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 18654 грн. 65 коп., ґрунтуються на законі, не спростовуються доводами представника відповідача, підтверджені матеріалами справи, тому є доведеними, в решті вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 4080,63 грн. слід відмовити.

Відповідно до правил частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 2270 грн. Задовольняючи частково позов з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1862 грн. 60 коп.

На підставі ст.525, 526, 527, 530, 610, 1048, 1054 ЦК України, керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 247, 263-265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 23.05.2014, яка станом на 12.07.2021 складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту - 18654,65 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати в розмірі 1862,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м.Київ, вул. Грушевського, 1Д, , рах. № НОМЕР_1 , МФО 305299).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 18 жовтня 2023 року.

Суддя О.Ю.Горбань