Справа № 212/7336/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання - Машошиної Ю.О., розглянувши за відсутності сторін без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про відшкодування моральної шкоди, заподіяною втратою працездатності внаслідок професійного захворювання,-

встановив:

У вересні 2023 року адвокат Заборський О.В., який діє в інтересах позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг"), в обґрунтування якого вказав, що позивач працював протягом 14 років в гірничо-транспортному цеху гірничого департаменту на підприємстві відповідача. На підставі медичного висновку ЛЕК високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я Державної установи Український науково-дослідний інститут промислової медицини позивачу встановлено професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії), група В, легенева недостатність другого ступеня. На підприємстві відповідача було складено Акт про хронічне професійне захворювання, за яким комісією з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання встановлено, що позивач втратив своє здоров`я та працездатністть внаслідок тривалої праці у шкідливих умовах на ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг". За висновком МСЕК позивачу первинно встановлено втрата працездатності у розмірі 30% та ІІІ групу інвалідності з 28 серпня 2023 року по 01 вересня 2024 року. Внаслідок отриманих професійних захворювань позивач не має змоги вести звичайне життя, змушений перебувати на обліку у ЛПЗ, приймати ліки. Позивач відчуває задишку при незначному навантаженні, приступоподібний кашель, напади задухи, біль у грудях та міжлопатковій ділянці, загальну слабкість, головний біль, запаморочення, біль та обмеження рухів в попереково-крижовому відділі хребта, набряки гомілок. Настання негативних змін у житті позивача, окрім неможливості відновлення стану його здоров`я, обумовлене й погіршенням психологічного аспекту життя, оскільки через профзахворювання, він не має змоги належним ичном слідкувати за побутом вдома, самостійно виконувати різні дії, які потребують фізичного навантаження у господарстві, що доводиться робити його дружині, що викликає осуд з боку оточуючих. Окрім цього, через профзахворювання, що супроводжуються значною втратою працездатності у відносно молодому віці, позивач не має змоги приділяти увагу своїй дитині ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вважає, що професійне захворювання виникло внаслідок порушень норм охорони праці на підприємстві, де він працював. У зв`язку із отриманими професійними захворюваннями йому заподіяна моральна шкода, розмір якої позивач оцінює в 250 000 грн., яку просить стягнути з відповідача, а також просив покласти судові витрати на відповідача.

Ухвалою суду від 29 вересня 2023 року судом відкрито провадження у справі та призначене розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи з викликом сторін.

Представник відповідача адвокат Гамей В.В. скористався правом надання відзиву, в якому позовні вимоги визнав частково в сумі 15000 грн. В обґрунтування вказав, що позивач має можливість виконувати побутову працю, виконувати побутові фізичні навантаження, водити свою дитину до школи та гратися з нею. Позивачу встановлено інвалідність та рівень втрати працездатності терміном трохи більше року з переоглядом ступеня інвалідності та втрати працездатності, що вказує на те, що за рік у позивача може відновитись рівень його працездатності, а інвалідність скасують, тому посилання позивача на істотні зміни у його житті та неможливість реабілітації є передчасними, а позивач має на меті надмірно збагатитись за рахунок відповідача, що є недопустими. Також, позивач був повідомлений і ознайомлений під підпис про важкі умови праці, на що позивач погодився та працював на підприємстві відповідача протягом 14 років, за що отримував підвищену заробітну плату, вийшов на пенсію за Списком № 1, при цьому позивач жодного разу не звертався до відповідача із скаргами на шкідливі умови праці, порушення технологічного процесу. Оскільки позивачу встановлено втрату професійної працездатності та інвалідність на один рік, з урахуванням судової практики подібних спорів, справедливою та співмірною завданій позивачу моральній шкоді буде компенсація у сумі 15 000 грн., тому просить задовольнити позовні вимоги частково.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач працював на підприємстві відповідача: з 22 червня 2004 року по 04 січня 2006 року - слюсарем по ремонту автомобілей у горнотранспортному цеху ВАТ Криворізький гірничо-металургійний комбінат Криворіжсталь, з 05 січня 2006 року водієм автотранспортних засобів у горнотранспортному цеху ВАТ Криворізький гірничо-металургійний комбінат Криворіжсталь, з 01 червня 2007 року по 28 серпня 2018 водієм автотранспортних засобів у горнотранспортному цеху ПАТ Міттал Стіл Кривий Ріг. 28 серпня 2018 року звільнений по власному бажанню по догляду за дитиною до досягненняним ним віку 11 років за ст.38 КзПП, що підтверджується трудовою книжкою (а.с.20-24).

Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Державної установи Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 01 червня 2023 року № 601, позивачу були встановлене професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії), група В, легенева недостатність другого ступеня (а.с.16-17).

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 від 14 липня 2023 року, проведеного на ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг, встановлено обставини виникнення хронічного професійного захворювання позивача, а саме: працюючи водієм автотранспортних засобів у гірничо-транспортному цеху гірничо департаменту ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг з 05 січня 2006 року по 28 серпня 2018 року ОСОБА_1 виконував роботи з керування кар`єрним великовантажним самоскидом САТ (автосамоскид вантажопідйомністю від 100 т до 140 т в дорожніх умовах кар`єрів № 2-біс, № 3 ГД при транспортуванні гірничої маси. Внаслідок недосконалості технологічного процесу, протягом робочої зміни, що становить згідно хронометражу робочого часу 675 хв (12 годин день, 12 годин ніч) підпадав під вплив шкідливого виробничого фактору, а саме аерозолю фіброгенної дії (а.с.7-9).

Пунктом 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 від 14 липня 2023 року, встановлено причини виникнення хронічного професійного захворювання, а саме: аерозоль фіброгенної дії: концентрація кремнію діоксиду кристалічного за вмісту в пилу від 10 % до 70 % складала 4,6 мг/м3 при гранично допустимій концентрації 2,0 мг/м3.

Висновком МСЕК від 14 вересня 2023 року позивачу первинно встановлено 30 % втрати професійної працездатності по ХОЗЛ та ІІІ групу інвалідності з 28 серпня 2023 року по 01 вересня 2024 року (а.с.6). Позивачу протипоказана важка праця в умовах виробничого пилу. Рекомендовано спостереження та лікування у сімейного лікаря.

У зв`язку з отриманими професійними захворюваннями позивач звертався до закладу медичного лікування, що підтверджується наявною в матеріалах справи виписками із медичної карти стаціонарного хворого та епекіризом із денного стаціонару (а.с.18-19, 31).

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 153 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці.

Згідно частин 1, 3 ст.3 Закону України Про охорону праці, роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Згідно ст.173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Так, відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 2371 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст.237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок роботи у шкідливих умовах, під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я через виникнення у нього професійних захворювань, спричинених негативними виробничими факторами, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача.

Зупиненням, а в подальшому й скасуванням права громадян, що потерпіли від нещасних випадків на виробництві, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Відповідно до ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

Як зазначено в п.4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 15 червня 2020 року у справі № 212/3137/17-ц зазначив, що невиконання роботодавцем обов`язку по забезпеченню безпечних і здорових умов праці, яке мало наслідком виникнення у позивача професійного захворювання, втрати працездатності й встановлення інвалідності, є підставою для відшкодування роботодавцем (його правонаступником) заподіяної працівнику моральної шкоди.

Вирішуючи питання про покладення відповідальності за завдану позивачу моральну шкоду на відповідача, суд виходить з того, що професійне захворювання виникло у позивача у зв`язку з його тривалою протягом 14 років роботою на підприємстві відповідача у шкідливих умовах праці, що підтверджується Актом розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання від 14 липня 2023 року.

За таких обставин суд вважає, що ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" повинно нести відповідальність за заподіяну позивачу моральну шкоду, що спричинена професійним захворюванням.

Судом встановлено, що у зв`язку з отриманими професійними захворюваннями позивачу первинно встановлена втрата професійної працездатності 30 % та ІІІ група інвалідності, внаслідок чого у позивача порушено звичний спосіб життя.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань(фізичних,душевних,психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості,можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Cуд враховує тривалий період роботи позивача в шкідливих умовах на підприємстві відповідача протягом 14 років, характер отриманого професійного захворювання, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, стан здоров`я потерпілого, тяжкість та невідворотність вимушених змін її життєвих і виробничих стосунках, і вважає необхідним, розумним та достатнім визначити розмір компенсації в сумі 120 000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди.

Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 250 000 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є значно завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві моральної шкоди.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На виконання вказаних вимог закону позивачем надано: ордер на надання правничої допомоги на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 20 вересня 2023 року адвокатом Заборським О.В.; розрахунок витрат на правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ Арселор Міттал про стягнення моральної шкоди від 20 вересня 2023 року та акт приймання-передачі наданих послуг з яких вбачається, що адвокатом Заборським О.В. надано наступні послуги: попереднє опрацювання матеріалів законодавчої бази, що регламентує спірні правовідносини 3 год. 3000 грн., підготовка правової позициї, збір доказів, перевірка та підготовка документів 3 год. год. 3000 грн., підготовка та подання позовної заяви 2 год. 2000 грн., судове представництво 1 год. 1000 грн.; прибутковий касовий ордер № б/н від 20 вересня 2023 року про сплату ОСОБА_1 грошових коштів адвокату Заборському О.В. у розмірі 9000 грн. за надання правової допомоги (а.с.25, 27-28, 30).

Проте суд не може погодитись із наведеним актом в повному обсязі, оскільки вказана справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а отже відшкодування витрат, пов`язаних з судовим представництвом

є необґрунтованими.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, пов`язані з наданням правової допомоги, які були фактично понесені в сумі 8000 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1200 грн., оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від його сплати.

Керуючись ст.ст.153, 237-1 КЗпП України,Законом України Про охорону праці, ст.ст.3, 12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про відшкодування моральної шкоди, заподіяною втратою працездатності внаслідок професійного захворювання - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень без утримання податку з доходу фізичних осіб, а також витрати на правову допомогу у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат на користь держави судовий збір в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг", , місцезнаходження: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе (Криворіжсталі), буд. 1.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст рішення, складено та підписано без проголошення 01 листопада 2023 року.

Суддя М.Д. Власенко