Справа № 165/2901/23 Головуючий у 1 інстанції: Ференс-Піжук О. Р.
Провадження № 22-ц/802/958/23 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви, за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 18 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 звернувся до суду із письмовою заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Покликався на те, що 26 листопада 2020 року між його довірителем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений нотаріально посвідчений договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_2 надав позику ОСОБА_3 в сумі 1300000 грн, що на день підписання зазначеного договору еквівалентно 47000 доларів США, на строк до 01 лютого 2021 року. Однак ОСОБА_3 у вказаний строк зобов`язання про повернення зазначених коштів не виконав.

Крім того заявник вказував, що він в інтересах позикодавця ОСОБА_2 готує позов до суду до позичальника ОСОБА_3 про повернення позики.

З метою забезпечення реального виконання можливого рішення суду у майбутній цивільній справі, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 просив суд накласти арешт на корпоративні права, якими володіє ОСОБА_3 , а саме на 100% частки статутного капіталу ТОВ «ВУД АГРО ТРЕЙД» (, юридична адреса: Рівненська область, Володимирецький район, с. Воронки, вул. Київська, буд.11). та встановити заборону державним реєстраторам, нотаріусам, акредитованим суб`єктам на здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо ТОВ «ВУД АГРО ТРЕЙД», в тому числі державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, зазначених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та в установчих документах товариства, а також накласти арешт на рухоме майно - три напівпричепи, які належать ОСОБА_3 .

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 18 серпня 2023 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику.

Вважаючи ухвалу суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та з висновками, які їм не відповідають, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою його заяву про забезпечення позову задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскаржувана ухвала винесена без належного обґрунтування та з порушенням норм процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Повертаючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що заява подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України, а саме з порушенням правил підсудності, без обґрунтування необхідності забезпечення позову, без зазначення пропозицій про зустрічне забезпечення позову.

Проте погодитись з таким висновком суду не можна.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких від звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В порядку ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Виняток із вказаного правила становить альтернативна підсудність (ст. 28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК України).

Згідно з ч. 8 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Відповідно до статті 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Верховний Суд у Постанові від 20 січня 2021 року у справі № 127/30671/18 вказав на те, що відповідно до положень зазначеної норми (ч.8 ст.28 ЦПК України) за місцем виконання договору можуть пред`являтися позови за наявності однієї з наступних умов: у договорі зазначене місце виконання; вимоги, заявлені на підставі договору, який можна виконувати тільки в певному місці.

Ураховуючи, що у п. 3 договору позики сторони самостійно визначили місце виконання зобов`язання, а саме зазначили, що виконання зобов`язання за договором може бути здійснено готівкою в межах міста Нововолинська за місцем проживання позикодавця, або за іншою адресою, вказаною позикодавцем, то подання позову про стягнення боргу за цим договором на підставі правил альтернативної підсудності (частина восьма статті 28 ЦПК України), до Нововолинського міського суду Волинської області є правом позивача, що гарантоване йому процесуальним законом.

Таким чином, враховуючи вимоги положень ч. 8 ст. 28 ЦПК України заявник у даному випадку має право на звернення до суду із заявою про забезпечення позову за правилами альтернативної підсудності, оскільки спір виник із договору, у якому зазначено місце його виконання.

Також згідно вимог частини першої ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З матеріалів справи вбачається, що подана представником ОСОБА_2 - ОСОБА_1 заява про забезпечення позову відповідає вимогам, встановленим ст. 151 ЦПК України, оскільки вона містить всі необхідні дані учасників справи, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову із зазначенням відповідного заходу, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Посилання суду на відсутність пропозиції зустрічного забезпечення позову у даному випадку не може бути підставою для повернення заяви, оскільки саме по собі зустрічне забезпечення не є обов`язковим, крім чітко визначених випадків, передбачених ЦПК України.

Крім того, варто зазначити, що відсутність у заяві про забезпечення позову пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, не позбавляє права обтяженої сторони звернутися з клопотанням про таке зустрічне забезпечення окремо у встановленому законом порядку.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення заяви про забезпечення позову, оскільки подана представником ОСОБА_2 - ОСОБА_1 заява відповідає вимогам статті 151 ЦПК України та подана до належного суду.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, колегія судів вважає, що ухвала Нововолинського міського суду Волинської області від 18 серпня 2023 року як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції, якому підсудна справа, для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст.28, 31, 149, 150, 367, 374 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 18 серпня 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді