Ухвала

19 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 369/7469/21

провадження № 61-14635ск23

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Шимком Андрієм Петровичем, на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 квітня 2023 року та на постанову Київського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьов Іван Сергійович про визнання правочинів недійсними, визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ :

12 жовтня 2023 року ОСОБА_1 через представника засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору за подання касаційної скарги, оскільки в зв`язку з зовнішньою збройною агресією змушена була виїхати з дитиною за межі України та на теперішній час перебуває на території Іспанії; за подання позову та апеляційної скарги нею вже сплачено близько 42 000 грн, а тому сплата 33 500 грн судового збору за подання касаційної скарги є для неї надмірною.

Відповідно до пункту 1 частини першої та частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони та за умов, передбачених у цій статті, суд може своєю ухвалою за клопотанням позивача звільнити від сплати судового збору.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази (наприклад,

довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелікрозрахункових та інших рахунків) на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Саме по собі клопотання про звільнення від сплати судового збору без його належного обґрунтування та відповідних доказів не може вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки в жодній мірі не характеризує майновий стан ОСОБА_1 . Належних доказів, які підтверджують неможливість сплати судового збору ОСОБА_1 не надано, тому клопотання задоволенню не підлягає.

За таких обставин особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір.

Згідно з підпунктами 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день пред`явлення позову - 2021 рік) за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто не менше 908 грн та не більше 11 350 грн.

Предметом позову є визнання правочинів недійсними та визнання права власності на нерухоме майно вартістю 2 731 050 грн.

За подачу касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Оскільки 1 відсоток від вартості майнової вимоги перевищує 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (11 350 грн), а тому за подачу касаційної скарги ОСОБА_1 необхідно сплатити 22 700 грн судового збору (11 350 х 200%) та відповідно до статті 6 Закону України «Про судовий збір» перерахувати до ГУК у Печерському районі м. Києва, 22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, ККДБ: 22030102, призначення платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду відповідний документ.

Крім цього, у касаційній скарзі ОСОБА_1 як на підставу касаційного оскарження посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах), проте, не зазначає норму права, щодо якої відсутній висновок про її застосування з конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної

правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи (такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 12 листопада 2020 року в справі № 904/3807/19).

У частині першій статті 400 ЦПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 необхідно подати уточнену касаційну скаргу з конкретизацією пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, на який відділ посилається як на підставу касаційного оскарження, а саме:

зазначивши норму права, щодо якої відсутній висновок Верховного Суду про її застосування;

з посиланням на зміст правовідносин, в яких цей висновок відсутній;

з обґрунтуванням необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подачу касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Шимком Андрієм Петровичем, на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 квітня 2023 року та на постанову Київського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року залишити без руху.

Надати для усунення недоліків касаційної скарги строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Антоненко