Провадження № 2-о/947/481/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за участі заінтересованої особи приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Мельник Кристини Вікторівни про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

До суду, в порядку окремого провадження, надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявник просить суд встановити факт того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у родинних відносинах, що підтверджується свідоцтвом про шлюб № НОМЕР_2 , виданим 19.02.1993 року.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.

Ухвалою судді від 12.09.23 року відкритопровадження у справі.

До судового засідання з боку заявника надійшла заява про можливість розгляду справи за її відсутності, в якій вона заяву про встановлення факту, що має для неї юридичне значення підтримала та просить її задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права та застосовує засади судочинства, серед яких розумні строки розгляду справи судом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (пункт 110 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії»).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові; місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Також частиною 2 цієї ж статті передбачено У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклали шлюб, який зареєстрований 19 лютого 1993 року відділом РАГС Київського РВК м.Одеси актовий запис №169 про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії, копія якого міститься в матеріалах справи ( а.с.9). Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 ». Мовою оригінала у свідоцтві про шлюб у графі « після укладення шлюбу присвоєні прізвища» зазначено у графі «чоловіку» - « ОСОБА_5 » ( мовою оригінала), дружині « ОСОБА_5 » ( мовою оригінала).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у віці 78 років ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про його смерть серії НОМЕР_3 , видане 23.01.2023 року.

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно втому числі на квартиру АДРЕСА_1 , спадкоємцем якої є ОСОБА_1 , яка звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Мельник Кристини Вікторівни з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка.

Однак постановою приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Мельник К.В. від 21.07.2023 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки при перевірці свідоцтва про шлюб, свідоцтва про смерть та паспорту спадкоємця, нотаріусом було виявлено, розбіжності у написанні прізвища спадкоємця та спадкодавця, що мають суттєве значення для оформлення спадщини.

Помилка у написанні прізвища заявника у паспорті громадянина України серії НОМЕР_4 відбулась у зв`язку з неправильним перекладом прізвища з російської на українську мову.

Отже, судом встановлено, що факту, що має для ОСОБА_1 юридичне значення необхідний заявнику для спадкування майна за померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Частиною 1 ст. 319 ЦПК України визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства, а відповідно до ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема на підставі п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрацію шлюбу.

Факт, що підлягає встановленню, має юридичне значення, тому як від встановлення цього факту залежить виникнення права у заявника на спадщину, що відкрилась після смерті її батька. Встановлення даного факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документи, які посвідчують факт, що має юридичне значення. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Частинами 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

З роз`яснень, даних Пленумом Верховного Суду України в пункті 1 своєї постанови №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (з подальшими змінами), вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

-згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

-чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

-заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

-встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Досліджені під час розгляду справи письмові докази дають підстави встановити факт перебування заявника у шлюбу з спадкодавцем, державна реєстрація якого відбулась 19.02.1993 року у Відділі РАГС Київського РВК м.Одеси (актовий запис 169) між ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), розірвання шлюбу не відбувалось, тобто ОСОБА_1 була дружиною ( нині вдова) ОСОБА_2 , відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 виданого 19 лютого 1993 року Відділом РАГС Київського РВК м.Одеси ( актовий запис про шлюб №169).

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 264-268, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за участі заінтересованої особи приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Мельник Кристини Вікторівни про встановлення факту, що має юридичне значення- задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт серії НОМЕР_4 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 паспорт серії НОМЕР_6 ІПН НОМЕР_7 ) померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 , як дружиною та чоловіком, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 виданого 19 лютого 1993 року Відділом РАГС Київського РВК м.Одеси ( актовий запис про шлюб №169).

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 30.10.23 року.

Суддя Луняченко В. О.