Номер провадження: 22-ц/813/7090/23
Справа № 522/3659/22
Головуючий у першій інстанції Абухін Р.Д.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Кострицький В.В. (суддя - доповідач),

судді Назарова М.В., Лозко Ю.П.

за участю секретаря судового засідання Гуденко Д.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2023 року, ухвалене у складі судді Абухіна Р.Д., в приміщенні того ж суду

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» про визнання дій протиправними та визнання відсутності заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи та зміст заяви

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про визнання дій протиправними та визнання відсутності заборгованості.

В обґрунтування позову зазначила, що 23.12.2021 року між ОСОБА_2 та позивачем укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 . 30.12.2021 року між позивачем та відповідачем було підписано заяву-приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. В подальшому позивачу стало відомо про наявність боргу по об`єкту нерухомості за споживання електричної енергії, що складає 105363,12 грн. Позивач не погоджується з наведеним боргом, вважає, що він нарахований неправомірно наведений борг є боргом попереднього власника.

08 серпня 2022 року від позивача до суду першої інстанції надійшла Заява про збільшення та уточнення позовних вимог.

Відповідно до вказаної Заяви позивач просить суд Визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія щодо формування та виставлення рахунку на суму заборгованості у розмірі 103975 грн., 44 коп. за ОСОБА_3 - протиправними.

Визнати дії Акціонерного Товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» щодо обліку, формування та передачі даних про обсяги спожитої електричної енергії на суму заборгованості у розмірі 103975 грн.. 44 коп. за ОСОБА_4 - протиправними.

Визнати відсутність заборгованості за споживання електричної енергії, за споживачем - ОСОБА_1 у розмірі 103975 грн.. 44 коп.

08 серпня 2022 року від позивача до суду надійшло клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача АТ «ДТЕК Одеські електромережі».

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2023 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» про визнання дій протиправними та визнання відсутності заборгованості задоволено. Визнано дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» , щодо формування та виставлення рахунку на суму заборгованості нарахування заборгованості у розмірі 103975 гривень 44 коп. за ОСОБА_3 протиправними. Визнано дії Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» щодо обліку, формування та передачі даних про обсяги спожитої електричної енергії на суму заборгованості у розмірі 103975 гривень 44 копійки. за ОСОБА_3 протиправними. Визнано відсутність заборгованості за споживання електричної енергії, за ОСОБА_3 , у розмірі 103975 гривень 44 коп..

Обґрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість яка утворилася в процесі правовідносин між відповідачами та попереднім власником квартири станом на 23.12.2021 року не має жодного відношення до позивача. Таким чином, суд прийшов до висновку, що нарахування боргу попереднього власника зобов`язує позивача погасити наявну заборгованість за використання електричної енергії яку позивач не використовував. Виходячи з вищевикладеного, суд оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність уточнених вимог позивача.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги АТ «ДТЕК Одеські електромережі»

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, АТ «ДТЕК Одеські електромережі» подали апеляційну скаргу. В поданій апеляційній скарзі просить її задовольнити, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.06.2023 року в частині задоволення позову про визнання дій АТ «ДТЕК Одеські електромережі» щодо обліку, формування та передачі даних про обсяги спожитої електричної енергії на суму заборгованості у розмірі 103975,44 грн. за споживачем - ОСОБА_1 протиправними - скасувати. Ухвалити у справі № 522/3659/22 в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до АТ «ДТЕК Одеські електромережі» про визнання дій щодо обліку, формування та передачі даних про обсяги спожитої електричної енергії на суму заборгованості у розмірі 103975,44 грн. за споживачем - ОСОБА_1 протиправними - залишити без задоволення. Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Одеські електромережі» судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2977,20 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначив, що позивач 23.12.2021 року купила квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу. Відповідно до п.4.1 договору купівлі-продажу зазначено, що боргом за житлово-комунальні послуги квартира не обтяжена. Підписаною 30.12.2021 року заявою-приєднання ОСОБА_1 приєдналась до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії 9 Р02001/10508127 від 30.12.2021 року. Згідно з додатком N°3 до договору «Відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії та порядок обліку обсягу розподілу електричної енергії» від 30.12.2021 року та Акту N° Р02001/10508127 / 2021 збереження пломб вузла (засобу) обліку, встановленого на об?єкті споживача від 30.12.2021 року, для розрахунку обсягу розподілу електричної енергії у позивача за адресою: АДРЕСА_1 , встановлений засіб комерційного обліку електричної енергії типу СА4-И678, зав. Ng 383572. Як вбачається з балансу розрахунків особового рахунку НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01.01.2022 року заборгованість складає 9958,30 грн. Зазначена заборгованість була оплачена ОСОБА_1 20.01.2022 року, що підтверджується відповідною квитанцією. 19.01.2022 року у позивача за адресою: АДРЕСА_1 , відбулася заміна засобу обліку: демонтовано електролічильник СА4-И678, зав.N. 383572 з показами «73462», встановлено - NIK2301 АП1, зав. N 0668272 з показами «000004», що підтверджується Актом N° 1412342 від 19.01.2022 року. 03.02.2022 року під час опломбування дооблікового автомата у позивача за адресою: АДРЕСА_1 , з існуючого електролічильника NIK2301 П1, зав.N° 0668272 знято покази «000830», що підтверджується Актом N° 1279647 від 03.02.2022 року. Як вбачається з балансу розрахунків особового рахунку НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01.02.2022 року заборгованість складає 105363,12 грн. 09.02.2022 року позивачем було оплачено 1387,68 грн., нарахованих за показами: попередніми - « 4 » та поточними - « 830 », що вбачається з відповідної квитанції. Таким чином, заборгованість за особовим рахунком НОМЕР_2 / НОМЕР_3 становить 103975,44 грн. (105363,12 - 1387,68), визнання відсутності якої є однією з вимог заявленого ОСОБА_1 позову. Зазначені вище обставини не заперечуються сторонами. Враховуючи виниклі між сторонами спірні правовідносини, їх регулювання переважно здійснюється Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ або Правила) та Кодексом комерційного обліку електричної енергії (далі - ККОЕЕ). Відповідно до пунктів 8.3.19, 8.3.20 ПРРЕЕ розгляд скарг споживачів на дії чи бездіяльність учасників роздрібного ринку та вирішення спорів між ними здійснюються Регулятором у порядку, визначеному правилами розгляду звернень споживачів щодо дій суб?єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та/або комунальних послуг, та врегулювання спорів, затвердженими Регулятором, або енергетичним омбудсменом у порядку, встановленому законодавством України, у межах їх повноважень. Судом першої інстанції встановлено, що 19.01.2022 представником АТ «ДТЕК Одеські електромережі» виконано планову заміну засобу обліку за адресою позивача: АДРЕСА_1 , встановлено замість електролічильника типу СА4-И678, зав.№ 383572 з кінцевими показами 73462 електролічильник типу NIK2301 АП1, зав.№ 0668272 з початковими показами 000004, про що складений відповідний акт. 03.02.2022 року представником АТ «ДТЕК Одеські електромережі» проведено опломбування дооблікового автомата, разом з цим знято покази з прочісного електролічильника - 000830, про що складено відповідний акт. Судом встановлено, не заперечувалось та не оспорювалось те, що як заміна електролічильника, так і опломбування дооблікового автомата відбувались у присутності позивача, про що свідчить Акт № 1412342 від 19.01.2022 року та Акт № 1279647 від 03.02.2022 року. Зазначені вище покази АТ «ДТЕК Одеські електромережі» було передано ТОВ «ООЕК» для розрахунків. Слід зауважити, що відповідну заяву у визначеному пунктом 2.3.5 ПРРЕЕ порядку позивач до АТ «ДТЕК Одеські електромережі» не подавав. Протиправність дій АТ «ДТЕК Одеські електромережі» щодо обліку, формування та передачі даних про обсяги спожитої електричної енергії за особовим рахунком 02001/ НОМЕР_3 визначеними у пунктах 8.3.19, 8.3.20 органами за відповідною скаргою позивача не встановлено. Висновок суду про обґрунтованість та доведеність уточнених вимог позивача в частині визнання дій АТ «ДТЕК Одеські електромережі» протиправними не підтверджується належними та допустимими доказами. Отже, матеріалами справи не доведено саме протиправності дій АТ «ДТЕК Одеські електромережі». За таких обставин, слід дійти висновку, що рішення суду першої інстанції в частині визнання дій АТ «ДТЕК Одеські електромережі» щодо обліку, формування та передачі даних про обсяги спожитої електричної енергії на суму заборгованості у розмірі 103975,44 грн. за споживачем - ОСОБА_1 протиправними, ухвалено за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими. Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на дотриманні принципу здійснення цивільного судочинства на засадах змагальності сторін. Зазначали, що на підтвердження своїх вимог, в тому числі щодо протиправності дій АТ «ДТЕК Одеські електромережі», позивачем не подано жодного належного та допустимого доказу. Таким чином, висновки суду першої інстанції про визнання дій АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» протиправними зроблені за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, з огляду на не підтвердження їх доказам, що в свою чергу свідчить про неповноту з?ясування обставин справи та невідповідність цих висновків. Таким чином, з огляду на предмет позову, обраний позивачем спосіб захисту не відповідає вимогам закону, а тому підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. Враховуючи наведене, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2023 року у справі № 522/3659/22 в частині задоволення позову до АТ «ДТЕК Одеські електромережі» про визнання дій щодо обліку, формування та передачі даних про обсяги спожитої електричної енергії на суму заборгованості у розмірі 103975,44 грн. за споживачем - ОСОБА_1 протиправними, не може вважатися законним і обґрунтованим.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія»

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» подали апеляційну скаргу. В поданій апеляційній скарзі просять її задовольнити, а рішення Приморського районного суду міста Одеси від 15.06.2023 р. по справі № 522/3659/22 скасувати. Ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначив, що , що рішення від 15.06.2023 р. є необґрунтованим та незаконним через: - невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, що спростовує висновки суду першої інстанції відносно того, що відповідачі нібито не заперечували факт того, що позивачці було нараховано заборгованість попереднього власника.; - недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, що має відображення в тому, що в порушення приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України, доводи позивачки відносно того, що заборгованість у розмірі 105 363,12 грн. це заборгованість попереднього власника, не підтверджені жодними доказами. Крім того, суд першої інстанції не надав належну оцінку наявному в матеріалах справи договору купівлі-продажу квартири від 23.12.2021 р. Так, згідно із п. 4.1. вказаного договору, продавець гарантує, що нерухомість боргом за житлово-комунальні послуги не обтяжена. Все вищенаведене спростовує висновки суду першої інстанції відносно того, що нарахована позивачці заборгованість є заборгованістю попереднього власника квартири.; - порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосовування норм матеріального права, що підтверджується тим, що позивачкою не було надано доказів щодо її звернення до АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» за вирішенням суперечки щодо правильності визначення обсягів спожитої у спірний період електричної енергії, а відтак, вказані обсяги вважаються погодженими сторонами. Все вищенаведене підтверджує той факт, що вирішення питання щодо правильності роботи приладу обліку та врахування ним обсягів спожитоїелектричної енергії стосується правовідносин, що виникають на ринку електричної енергії між споживачем ( ОСОБА_1 ) та оператором системи розподілу (АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ»), а отже ТОВ «ООЕК» є неналежним відповідачем у даній справі. Вважали, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до прийняття незаконного рішення. Вважали, що позивач має право звернутись до суду із позовом. Однак, реалізація цього права призводить до виникнення у позивача обов`язку довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, та надати суду такі докази разом з поданням позовної заяви. Проте, вказані вимоги процесуального закону позивачкою виконані не були, що в свою чергу свідчить про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та відмові у задоволенні позовних вимог. Також скаржник вважав, що судом першої інстанції також було порушено приписи п. 3, 6 ч. 4 ст. 265, ч. 2 ст. 263 ЦПК України. Скаржник також вважав, що по даній справі позивачем обрано неналежний та неефективний спосіб захисту, а заявлені позивачкою у цій справі вимоги про визнання дій протиправними та визнання факту відсутності заборгованості не призводять до поновлення її порушеного права та, у разі їх задоволення, не можуть бути виконані у примусовому порядку, оскільки відсутній механізм виконання такого рішення. З урахуванням викладеного, вимоги позивачки у цій справі про визнання дій протиправними та визнання факту відсутності заборгованості не відповідають способам захисту прав, встановленим чинним законодавством, і, як наслідок, не приводить до поновлення порушеного права позивачки (не є ефективним способом захисту). Вищенаведене свідчить про те, що визначений позивачем та застосований судом першої інстанції спосіб захисту прав позивачки не є ефективним та не направлений на реальне поновлення прав позивачки, оскільки факт порушення її прав взагалі не був встановлений судом, оскільки у матеріалах справи відсутні докази споживання електричної енергії будь-якою іншою особою, аніж позивачем.

Позиція позивача у справі

Не погодившись з вимогами і доводами апеляційних скарг АТ «ДТЕК Одеські електромережі» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» представник позивача звернувся з відзивами на апеляційні скарги. В обґрунтування відзивів зазначав, що судом першої інстанції надана належна, обґрунтована правова оцінка внаслідок чого ухвалено законне рішення, доводи обох апеляційних скарг вважав необґрунтованими.

Явка сторін

Сторони будучи належним чином повідомлені про дату, час, місце, розгляду апеляційних скарг в судове засідання з`явились та надали суду грунтовні пояснення.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, виступи представників сторін , доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить наступного.

Судом встановлено, що що позивач 23.12.2021 року купила квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу.

Відповідно до п.4.1 договору купівлі-продажу зазначено, що боргом за житлово-комунальні послуги квартира не обтяжена.

30.12.2021 року ОСОБА_1 підписавши заяву-приєднання №Р02001/10508127 приєдналась до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії .

Згідно з додатком № 3 до договору «Відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії та порядок обліку обсягу розподілу електричної енергії» від 30.12.2021 року та Акту № Р02001/10508127/2021 збереження пломб вузла (засобу) обліку, встановленого на об?єкті споживача від 30.12.2021 року, для розрахунку обсягу розподілу електричної енергії у позивача за адресою: АДРЕСА_1 , встановлений засіб комерційного обліку електричної енергії типу СА4-И678, зав. № 383572.

Відповідно до балансу розрахунків особового рахунку НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01.01.2022 року заборгованість складає 9958,30 грн.

Зазначена заборгованість була оплачена ОСОБА_1 20.01.2022 року, що підтверджується відповідною квитанцією. 19.01.2022 року у позивача за адресою: АДРЕСА_1 , відбулася заміна засобу обліку: демонтовано електролічильник СА4-И678, зав.№ 383572 з показами «73462», встановлено - NIK2301 АП1, зав. № 0668272 з показами «000004», що підтверджується Актом № 1412342 від 19.01.2022 року.

03.02.2022 року під час опломбування дооблікового автомата у позивача за адресою: АДРЕСА_1 , з існуючого електролічильника NIK2301А АП1, зав.№ 0668272 знято покази «000830», що підтверджується Актом № 1279647 від 03.02.2022 року.

Як вбачається з балансу розрахунків особового рахунку НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01.02.2022 року заборгованість складає 105363,12 грн. 09.02.2022 року позивачем було оплачено 1387,68 грн., нарахованих за показами: попередніми - « 4 » та поточними - « 830 », що вбачається з відповідної квитанції.

Таким чином, заборгованість за особовим рахунком НОМЕР_2 / НОМЕР_3 становить 103975,44 грн. (105363,12 - 1387,68), визнання відсутності якої є однією з вимог заявленого ОСОБА_1 позову.

Зазначені вище обставини не заперечувались сторонами.

Враховуючи виниклі між сторонами спірні правовідносини, їх регулювання переважно здійснюється Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ або Правила) та Кодексом комерційного обліку електричної енергії (далі - ККОЕЕ).

3 впровадженням нової моделі ринку електричної енергії в України пунктом 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон) визначено, що під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб?єкт господарювання повинен до 01.01.2019 вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб?єктів господарювання. У разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов?язків, зокрема, пов?язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом за договорами на постачання електричної енергії.

Статтею 4 вказаного Закону встановлено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з розподілу. Відповідно до частини 1 статті 45 Закону, розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства. Статтею 46 Закону визначено функції, права та обов?язки оператора системи розподілу.

3 урахуванням зазначених вище норм законодавства, що регулюють взаємовідносини на ринку електричної енергії, з 01.01.2019 року АТ «ДТЕК Одеські електромережі» розпочало провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії на території Одеської області на підставі ліцензії з розподілу електричної енергії, що видана згідно постанови КРЕКП від 06.11.2018 року N° 1345.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону адміністратор комерційного обліку електричної енергії (далі - адміністратор комерційного обліку) - юридична особа, яка забезпечує організацію та адміністрування комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії, а також виконує функції центральної агрегації даних комерційного обліку.

Відповідно до пункту 38 частини 1 статті 1 Закону, комерційний облік електричної енергії - сукупність процесів та процедур із забезпечення формування даних щодо обсягів виробленої, відпущеної, переданої, розподіленої, спожитої, імпортованої та експортованої електричної енергії у визначений проміжок часу з метою використання таких даних для здійснення розрахунків між учасниками ринку.

Згідно з пунктом 2.3.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексу комерційного обліку та цих Правил. Обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 календарний місяць, що передбачено пунктом 2.3.13 ПРРЕЕ.

Відповідно до пункту 4.12 ПРРЕЕ, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Відповідно до пункту 12.4.4 Кодексу комерційного обліку електричної енергії до дати запуску інформаційного обміну між учасниками ринку через Датахаб функції щодо ведення реєстрів ТКО, адміністрування процесів зміни електропостачальника, припинення електропостачання, а також приймання результатів вимірювання (показів лічильників) від учасників ринку та/або ППКО, обробки, формування, профілювання, валідації, агрегації та передачі даних комерційного обліку для розрахунків на ринку виконують оператори системи за місцем провадження ними господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії за рахунок коштів, передбачених у тарифі на розподіл/передачу електричної енергії.

3 урахуванням зазначеного вище, АТ «ДТЕК Одеські електромережі» виконує функцію адміністратора комерційного обліку.

Згідно з пунктом 2.3.5 ПРРЕЕ планова заміна, у тому числі на виконання вимог нормативно-правових актів, технічна підтримка та обслуговування розрахункових засобів вимірювальної техніки електричної енергії здійснюються їх власником господарським або підрядним способом або постачальником послуг комерційного обліку відповідно до договору про надання послуг комерційного обліку, який укладається між споживачем та постачальником послуг комерційного обліку відповідно до Кодексу комерційного обліку.

При цьому, відповідно до пункту 6.5.1 ККОЕЕ оператор системи зобов?язаний проводити не рідше одного разу на шість місяців контрольний огляд та не рідше одного разу на три роки технічну перевірку вузлів обліку у споживачів відповідно до затверджених графіків за місцем провадження господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії.

Контрольний огляд вузлів обліку та схем їх підключення у споживачів проводяться у присутності споживача або уповноважених представників споживача, що передбачено пунктом 6.5.2 ККОЕЕ.

Під час здійснення контрольного огляду вузлів обліку та ЗКО має бути виконаний комплекс робіт (без використання спеціальних технічних засобів) щодо візуального обстеження цілісності засобів комерційного обліку (корпусу, скла, кріплення тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та пломбувального матеріалу та наявності відбитків їх тавр, проведені візуальна перевірка стану індикаторів магнітного та/або електричного полів, встановлених на/у ЗКО, виявлення самовільних підключень, а також зняття показів засобів комерційного обліку та перевірка часу годинників інтервальних засобів комерційного обліку (пункт 6.5.3 ККОЕЕ).

Відповідно до пункту 6.5.4 ККОЕЕ технічна перевірка вузлів обліку у споживачів здійснюється оператором системи у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об?єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), та відповідного ППКО (за рішенням споживача).

Відповідно до пункту 6.5.7 ККОЕЕ результати технічної перевірки оформлюються актом технічної перевірки.

Згідно з пунктом 2.3.5 ПРРЕЕ у разі виникнення у споживача сумніву у правильності показів розрахункових засобів вимірювальної техніки або визначення суми у пред?явленому до оплати документі щодо оплати за постачання або розподіл (передачу) електричної енергії споживач подає про це заяву учаснику роздрібного ринку, який надав розрахунковий документ. Учасник ринку протягом 5 робочих днів від дня одержання заяви перевіряє документ (рахунок) щодо оплати електричної енергії, послуг з розподілу (передачі), комерційного обліку електричної енергії, компенсації перетікань реактивної електричної енергії тощо, у разі необхідності звертається в установленому Кодексом комерційного обліку порядку щодо перевірки даних комерційного обліку. На підставі отриманих за результатами перевірки даних комерційного обліку електропостачальник, оператор системи та постачальник послуг комерційного обліку за необхідності проводять відповідні коригування. За результатами перевірки учасник роздрібного ринку повідомляє споживача.

Учасники роздрібного ринку, які здійснюють розподіл або постачання електричної енергії споживачам, зобов?язані здійснювати розгляд скарг та вирішувати спори у порядку, визначеному цими Правилами, Кодексом систем розподілу та іншими нормативно- правовими актами Регулятора, що передбачено пунктом 8.3.1 ПРРЕЕ.

Відповідно до пунктів 8.3.19, 8.3.20 ПРЕЕ розгляд скарг споживачів на дії чи бездіяльність учасників роздрібного ринку та вирішення спорів між ними здійснюються Регулятором у порядку, визначеному правилами розгляду звернень споживачів щодо дій суб?єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та/або комунальних послуг, та врегулювання спорів, затвердженими Регулятором, або енергетичним омбудсменом у порядку, встановленому законодавством України, у межах їх повноважень.

Судом першої інстанції встановив, що 19.01.2022 представником АТ «ДТЕК Одеські електромережі» виконано планову заміну засобу обліку за адресою позивача: АДРЕСА_1 , встановлено замість електролічильника типу СА4-И678, зав. № 383572 з кінцевими показами 73462 електролічильник типу NIK2301 АП1, зав. 0668272 з початковими показами 000004, про що складений відповідний акт.

03.02.2022 року представником АТ «ДТЕК Одеські електромережі» проведено опломбування дооблікового автомата, разом з цим знято покази існуючого електролічильника - 000830, про що складено відповідний акт.

Судом першої інстанції було встановлено та не заперечувалось і не оспорювалось те, що як заміна електролічильника, так і опломбування дооблікового автомата відбувались у присутності позивача, про що свідчить Акт №1412342 від 19.01.2022 року та Акт № 1279647 від 03.02.2022 року.

Зазначені вище покази АТ «ДТЕК Одеські електромережі» було передано ТОВ «ООЕК» для розрахунків. Судовою колегією встановлено, що відповідну заяву у визначеному пунктом 2.3.5 ПРРЕЕ порядку позивач до АТ «ДТЕК Одеські електромережі» не подавав .

Протиправність дій АТ «ДТЕК Одеські електромережі» щодо обліку, формування та передачі даних про обсяги спожитої електричної енергії за особовим рахунком 02001/ НОМЕР_3 визначеними у пунктах 8.3.19, 8.3.20 органами за відповідною скаргою позивача не доведено та до матеріалів справи не долучалось.

Висновок суду першої інстанції про обґрунтованість та доведеність уточнених вимог позивача в частині визнання дій АТ «ДТЕК Одеські електромережі» протиправними не підтверджується належними та допустимими доказами.

Матеріалами справи не доведено саме протиправності дій АТ «ДТЕК Одеські електромережі». За таких обставин, слід дійти висновку, що рішення суду першої інстанції в частині визнання дій АТ «ДТЕК Одеські електромережі» щодо обліку, формування та передачі даних про обсяги спожитої електричної енергії на суму заборгованості у розмірі 103975,44 грн. за споживачем - ОСОБА_1 протиправними, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на дотриманні принципу здійснення цивільного судочинства на засадах змагальності сторін.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК України).

Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов?язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов?язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Доводи апеляційної скарги АТ «ДТЕК Одеські електромережі», про те, що висновок суду про обґрунтованість та доведеність уточнених вимог позивача в частині визнання дій АТ «ДТЕК Одеські електромережі» протиправними не підтверджується належними та допустимими доказами, на дуку колегії є слушними та обгрунтованими матеріаламит справи. Так судом встановлено, не заперечувалось та не оспорювалось те, що як заміна електролічильника, так і опломбування дооблікового автомата відбувались у присутності позивача, про що свідчить Акт № 1412342 від 19.01.2022 року та Акт № 1279647 від 03.02.2022 року. Зазначені вище покази АТ «ДТЕК Одеські електромережі» було передано ТОВ «ООЕК» для розрахунків. Відповідну заяву у визначеному пунктом 2.3.5 ПРРЕЕ порядку позивач до АТ «ДТЕК Одеські електромережі» не подавав. Протиправність дій АТ «ДТЕК Одеські електромережі» щодо обліку, формування та передачі даних про обсяги спожитої електричної енергії за особовим рахунком 02001/ НОМЕР_3 визначеними у пунктах 8.3.19, 8.3.20 органами за відповідною скаргою позивача не встановлено, тому висновок суду про обґрунтованість та доведеність уточнених вимог позивача в частині визнання дій АТ «ДТЕК Одеські електромережі» протиправними не підтверджується належними та допустимими доказами. Таким чином, висновки суду першої інстанції про визнання дій АТ «ДТЕК Одеські електромережі» протиправними зроблені за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, з огляду на не підтвердження їх доказам, що в свою чергу свідчить про неповноту з?ясування обставин справи та невідповідність цих висновків.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав.

Виходячи з викладено судова колегія доходить висновку, що особа має право пред?явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року в справі № 925/1265/16 під способами захисту суб?єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника.

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Верховний Суд у постанові від 16 жовтня 2020 року в справі № 462/5889/16 зазначив, що оспорювання нарахування розміру плати за певні види житлово-комунальних послуг (заборгованості за такими), що є різновидом претензії, чинним законодавством, як спосіб захисту, не передбачений.

Споживачі вправі у випадку пред?явлення до них вимог про стягнення таких нарахувань заперечувати стосовно них з наданням відповідних доказів.

Таким чином, з огляду на предмет позову, обраний позивачем спосіб захисту не відповідає вимогам закону, а тому підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Враховуючи наведене, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2023 року у справі № 522/3659/22 в частині задоволення позову до АТ «ДТЕК Одеські електромережі» про визнання дій щодо обліку, формування та передачі даних про обсяги спожитої електричної енергії на суму заборгованості у розмірі 103975,44 грн. за споживачем - ОСОБА_1 протиправними, не може вважатися законним і обґрунтованим, та підлягає скасуванню.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов?язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо. Зазначене узгоджується і з практикою ЄСПЛ.

Зокрема, за змістом рішення ЄСПЛ у справі "Хаджинастасиу проти Греції" національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких грунтується їхне рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні цього ж суду у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою ЄСПЛ (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції».

Судова колегія погоджується з доводами наведеним в апеляційній скаргі ТОВ ООЕК, що при оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.

У рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18- рп/2004 поняття «порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». В якому Конституційний Суд України зазначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі №9901/284/19 від 18.09.2021р., Верховний Суд у постанові від 28.02.2019 р. у справі №522/3665/17. Щодо порушеного права суди визначають, що таким слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Узагальнюючи вищевказане, вбачається, що спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Верховенство права, як основоположний принцип господарського судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту. Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц. У частині 2 статті 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Верховним Судом у постанові від 02.06.2020 р. по справі №910/2354/19 вказано, що під час вирішення спору суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також з`ясувати, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права способам, визначеним чинним законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права. Суд зазначив, що власник порушеного права міг скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо необхідності визнати відсутність заборгованості за споживання електричної енергії, за споживачем - ОСОБА_1 (Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 . Заява - приєднання від 30.12.2021 року. Номер особового рахунку споживача НОМЕР_1 ), у розмірі 103975 гривень 44 коп. (сто три тисячі дев`ятсот сімдесят п`ять гривень сорок чотири копійки). Верховний Суд у постанові від 16 жовтня 2020 року в справі № 462/5889/16 зазначив, що оспорювання нарахування розміру плати за певні види житлово-комунальних послуг (заборгованості за такими), що є різновидом претензії, чинним законодавством, як спосіб захисту, не передбачений. Споживачі вправі у випадку пред?явлення до них вимог про стягнення таких нарахувань заперечувати стосовно них з наданням відповідних доказів. Таким чином, з огляду на предмет позову, обраний позивачем спосіб захисту не відповідає вимогам закону, а тому підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на необхідність дотримання принципу процесуальної економії, відповідно до якого ефективність позовної вимоги треба оцінювати залежно від того, чи призведе її задоволення до реального захисту права чи інтересу позивача без необхідності повторного, додаткового звернення до суду.

Судовий захист має бути таким, щоби в одному процесі вирішити спір і не залишати потреби у вжитті додаткових засобів захисту. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові.

Аналогічна правова позиція викладена у чисельних постановах Великої Палати Верховного Суду (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 2 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (пункт 54), від 6 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19 (пункт 99), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункт 76), від 2 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (пункт 6.56), від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 (пункт 8.46), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 155), від 6 липня 2022 року по справі № 914/2618/16 (пункт 28). Більш того, в постановах Верховного Суду від 26 квітня 2023 року у справі № 559/1809/21, від 29 березня 2023 року у справі №185/8356/17, від 28 лютого 2023 року у справі №182/8343/19, та від 22 вересня 2021 року у справі № 463/3724/18 зазначено, що формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Відтак підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Звертаючись до суду із позовом, позивачка просить визнати дії протиправними та визнати факт відсутності заборгованості. Проте, з урахуванням наведених вище норм стає очевидним, що обраний позивачкою спосіб захисту прав є неналежним, оскільки не є ефективним. Виходячи з наведених обставин рішення потребує скасування та з огляду на вищезазначене, позовні вимоги Позивача щодо визнання дій ТОВ «ООЕК» щодо формування та виставлення рахунку на суму заборгованості у розмірі 103 975,44 грн. та визнання відсутності заборгованості за споживання електричної енергії за ОСОБА_3 у розмірі 103 975,44 грн. не підлягають задоволенню, з огляду на не відповідність обраного способу захисту, адже скасування заборгованості за спожиту електричну енергію не скасовує переданий електропостачальнику обсяг спожитої ОСОБА_1 електричної енергії, тому навіть за умови задоволення позовних вимог, вищевказаний загальний розмір заборгованості буде відображений у наступному розрахунковому періоді, що унеможливлює вирішення даного спору по суті.

Вищевикладене свідчить про те, що суд першої інстанції помилково вийшов за межі позовних вимог та зобов`язав відповідача виключити заборгованість за інший період, яка має бути виключена з особового рахунку. Виходячи з наявних обставин рішення суду потребує скасування та ухвалення в цій частині рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу в межах заявлених позивачкою вимог та наданих доказів. Виходячи з такого вважає, що слід відмовити у задоволенні позовних вимог через їх недоведеність. Крім того, для виключення з обліку вартості спожитої попереднім споживачем електричної енергії, першочергово необхідно встановити обсяг спожитої попереднім споживачем електричної енергії, оскільки неможливо виключити з обліку за особовим рахунком позивача вартість невстановленого обсягу спожитої попереднім споживачем електричної енергії.

Варто також зазначити, що позов про встановлення юридичних фактів не може розглядатись за правилами загального позовного провадження, оскільки такий позов, у випадках встановлених статтею 293 ЦПК України, може бути поданий та розглянутий лише в межах окремого провадження. За правилами позовного провадження суди відкривають провадження у справах за позовами, в основі яких правова вимога - спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин.

Захист майнового чи немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматись від їх вчинення.

Натомість, заявлені позивачкою у цій справі вимоги про визнання дій протиправними та визнання факту відсутності заборгованості не призводять до поновлення її порушеного права та, у разі їх задоволення, не можуть бути виконані у примусовому порядку, оскільки відсутній механізм виконання такого рішення.

З урахуванням викладеного, вимоги позивачки у цій справі про визнання дій протиправними та визнання факту відсутності заборгованості не відповідають способам захисту прав, встановленим чинним законодавством, і, як наслідок, не приводить до поновлення порушеного права позивачки (не є ефективним способом захисту). Все вищенаведене свідчить про те, що визначений позивачем та застосований судом першої інстанції спосіб захисту прав позивачки не є ефективним та не направлений на реальне поновлення прав позивачки, оскільки факт порушення її прав взагалі не був встановлений судом, оскільки у матеріалах справи відсутні докази споживання електричної енергії будь-якою іншою особою, аніж позивачем.

Доводи апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про те, що суд першої інстанції не надав належну оцінку наявному в матеріалах справи договору купівлі-продажу квартири від 23.12.2021 р. Так, згідно із п. 4.1. вказаного договору, продавець гарантує, що нерухомість боргом за житлово-комунальні послуги не обтяжена. Все вищенаведене спростовує висновки суду першої інстанції відносно того, що нарахована позивачці заборгованість є заборгованістю попереднього власника квартири, є передчасними і на данний момент не в повній мірі стосуються предмету судового розгляду.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374,376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2023 року скасувати. Ухвалити у справі нове рішення яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» про визнання дій протиправними та визнання відсутності заборгованості відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді М.В. Назарова

Ю.П. Лозко