Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

24 жовтня 2023 року м. Миколаїв

18 жовтня 2023 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А., розглянувши матеріали заяви позивача про забезпечення позову по справі за позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 жовтня 2023 року відмовлено у задволенні клопотання ОСОБА_1 у звільненні від сплати судового збору за подання позовної заяви. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - залишено без руху.

Надано позивачці п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, а саме сплати судового збору.

19 жовтня 2023 року позивачем подано заява про забезпечення позову , в якій ОСОБА_3 , просить вжити заходів забезпечення позову шляхом наклдаення арешту на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Заява подана на елекронну пошту суду у викляді сканкопії заяви.

Згідно довідки, складеної того ж дня секретарем судуд Буравцовою Є.Д. , при перевірці документа, який надійшов за вх. № ЕП-9098/23 було виявлено, що електронний цифровий підпис відсутній.

Матеріали заяви передані згідно протколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду судді Гуденко О.А. 23.10.2023 року.

Вивчивши заяву, суд дійшов висновку про неможливість її прийняття до розгляду судом з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається у письмовій формі та підписується заявником.

Відповідно до ч. 8 ст. 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи.

Електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа (стаття 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис», який діяв на момент вчинення процесуальної дії).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.

Частина 4 статті 185 ЦПК України визначає самостійні підстави неприйняття заяви/позовудо розгляду і повернення її судом .

Зокрема, п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України встановлено, що заява/позов повертається судом , якщо подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Тобто, процесуальний закон визначив, що відсутність підпису на заяві з процесуальних питань є підставою для повернення такої заяви.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 28 лютого 2019 року у справі № 200/12772/18 (провадження № 14-99зц19), повертаючи касаційну скаргу з підстави її непідписання, вказала, в якому випадку подана в електронній формі вважається належним чином підписана, а саме: з обов`язковим скріпленням електронним цифровим підписом.

Аналогічний правовий висновок викладений і у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 61-47059сво18.

Між тим, подана ОСОБА_1 в електронній формізаява про забезпечення позову не підписана електронним цифровим підписом, про що свідчить довідка від 19.10. 2022 року, складена секретарем суду.

Враховуючи викладене, заява позивача про забезпечення позову по справі за позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що надіслана на електронну адресу Центрального районного суду м.Миколаєва 19.10.2023 року підлягає поверненню.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та "Круз проти Польщі" від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Керуючись ст. 151-152, 185 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву позивача про забезпечення позову по справі за позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, яка надіслана на електронну адресу Центрального районного суду м.Миколаєва 19.10.2023 року - повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протгом 15 днів з дня її постановлення.

Суддя Гуденко О.А.