Справа № 697/1349/23
Провадження № 2/697/439/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання Васянович Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Канів, Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Константінова Тетяна Миколаївна до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) в інтересах якої діє адвокат Константінова Т.М. звернулась до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» (далі також ТОВ «ФК «Авансар») про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що ОСОБА_1 20.06.2023 о 09.30 год. з номерів НОМЕР_1 , отримала телефонні дзвінки від осіб, що представилися працівниками фінансової компанії та почали погрозами вимагати сплати коштів. Також ці особи повідомили, що на майно позивача буде накладено арешт, також арешт буде накладено на пенсійний рахунок позивача, так як на їхню користь відкрито виконавче провадження.

Після отриманого дзвінка позивач звернулася за правовою допомогою, на телефон позивача було встановлено застосунок «Дія», через який було встановлено про стягнення з позивача на користь відповідача за виконавчим провадженням.

Так позивач дізналася, що приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Луговською Вікторією Вікторівною в примусовому порядку виконується виконавчий напис приватного нотаріуса Остапенка Є.М. від 02.06.2021 № 79495.

Предметом виконавчого напису є: стягнути з боржника, яким є: ОСОБА_1 на користь ТОВ «Авансар» заборгованість в розмірі 42894,35 грн.

Ознайомившись із змістом виконавчого напису було встановлено, що кошти нотаріус стягнув нібито за укладеним договором № 200231916 від 10.05.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 .

Тоді як насправді позивач ще у травні 2016 року виконала всі зобов`язання за договором № 200231916 від 05.03.2015 на суму 6543,00 грн., що підтверджується смс повідомленням на номер позивача. Отже позивач у 2016 році всі зобов`язання за договором кредиту виконала, а тому будь-яких зобов`язань перед стягувачем немає.

Позивач не має будь-яких зобов`язань перед фінансовими установами, а тому звернулася до суду за захистом та відновленням свого порушеного права.

Таким чином, позивач вважає, що вказаний виконавчий напис, вчинений з численними грубими порушеннями норм ЦК України та ЗУ «Про нотаріат», зокрема вказаний виконавчий напис вчинено без належної перевірки безспірності заборгованості. Також позивач зазначає про те, що кредитний договір не був посвідчений нотаріально, отже не був тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку.

Наведені обставини, на думку позивача, свідчать про суттєве порушення норм чинного законодавства при вчиненні вказаного виконавчого напису нотаріусом, а тому останній має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, зареєстрований у реєстрі за № 79495 від 02.06.2021 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» грошових коштів в сумі 42894,35 грн., що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Луговської В.В. у виконавчому провадженні № 69695736 таким, що не підлягає виконанню та стягнути судові витрати.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28.06.2023 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі (а.с.35).

25.07.2023 від відповідача ТОВ «Авансар» надійшло до суду клопотання про зменшення заявлених витрат на правову допомогу, оскільки вони не погоджуються з заявленою сумою судових витрат. Позивач не надав акту приймання-передачі наданих послуг, квитанції щодо сплати витрат на правничу допомогу, а отже неможливо встановити чи дійсно позивач сплатив за правничу допомогу саме таку суму. Крім того, враховуючи справу незначної складності, ТОВ «Авансар» вважає неспівмірними та нерозумними судові витрати у суді першої інстанції та такими, що були фактичними та неминучими. Тому просять відмовити у задоволенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу або зменшити розмір заявлених витрат на правову допомогу та встановити суму, що є співмірною із складністю справи та часом, витраченим адвокатом на надання послуг, якщо є докази надання правової допомоги адвокатом (а.с.40-43).

26.07.2023 представник позивача - адвокат Константінова Т.М. звернулась до суду з клопотанням про витребування у ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» оригіналів документів, на підставі яких було складено виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., зареєстрований у реєстрі за № 79495 від 02.06.2021 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Авансар» грошових коштів в сумі 42894,35 грн. (а.с.47).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.07.2023 задоволено клопотання представника позивача - адвоката Константінової Т.М. та витребувано з ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» оригінали (або належним чином завірені копії) документів, на підставі яких було складено виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., зареєстрований у реєстрі за № 79495 від 02.06.2021 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Авансар» грошових коштів в сумі 42894,35 грн. (а.с.49-50).

14.09.2023 представник позивача - адвокат Константінова Т.М. повторно просила направити відповідачу ухвалу від 26.07.2023 про витребування доказів для виконання (а.с.55).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.09.2023 задоволено клопотання представника позивача - адвоката Константінової Т.М. та повторно витребувано у ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» оригінали (або належним чином завірені копії) документів, на підставі яких було складено виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., зареєстрований у реєстрі за № 79495 від 02.06.2021 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Авансар» грошових коштів в сумі 42894,35 грн. (а.с.57-58).

У судове засідання позивач не з`явилася, свої інтереси доручила представляти адвокату Константіновій Т.М.

Представник позивача - адвокат Константінова Т.М. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити повністю та надати дозвіл на подання доказів щодо витрат за правничу допомогу протягом 5 днів з дня винесення рішення.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» явку представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, відзиву та пояснень не надали. Направили до суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., на підставі ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172, вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №79495, про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар», , якому ТОВ «Фінансова компанія «Фагор», відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №27/05/2020-4 від 27.05.2020, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда», відступило право вимоги на підставі договору факторингу №1 від 20.05.2016, якому в свою чергу ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору факторингу №1905 від 19.05.2016 відступлено право вимоги за кредитним договором №200231916 від 10.05.2016, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 (а.с.13).

На підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса 20.08.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. відкрито виконавче провадження №69695736 (а.с.16).

Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Відповідно до статті 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1.3 Глави 16 розділу II Порядку).

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а нотаріус задля вчинення виконавчого напису повинен дійти висновку, що з дня виникнення права вимоги у стягувача минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, та, що подані стягувачем документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед ним.

У постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Жодних належних доказів про те, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем матеріали справи не містять, при цьому ні відповідач, ні нотаріус не були позбавлені можливості надати до суду докази того, що при вчиненні напису нотаріус отримував первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту.

При цьому у нотаріуса при вчиненні виконавчого напису не виникло зауважень щодо порядку нарахування заборгованості, яка нарахована за період з 10.05.2016 по 28.05.2021, тобто за межами трирічного строку позовної давності.

Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах № 569/8884/17 від 14 серпня 2019 року, № 137/1666/16-ц від 29 березня 2019 року та № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року, а також Верховний Суд України у постанові № 6-887пс17 від 05 липня 2017 року.

У Постанові Верховного Суду від 17.03.2021 у справі №361/1488/19 сформульована правова позиція про те, що безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або висловити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Крім того, з тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Таким чином, із моменту прийняття цієї постанови до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п. 1 Переліку).

10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п. 2 Переліку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачає можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка виникла на підставі нотаріально не посвідченого договору.

Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Такий правовий висновок міститься у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду: від 21.10.2020 року в справі № 172/1652/18 (провадження № 61- 16749св19), від 12.03.2020 року в справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61- 12629св19), від 15.04.2020 року в справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18).

21 вересня 2021 року Велика Палата Верховного Суду в рамках справи № 910/10374/17, вказала, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. А порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Суд також виходить з того, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, наведеною у постанові від 27 березня 2019 року в справі №137/1666/16-ц.

Таким чином, вирішуючи вказаний спір, керуючись нормами чинного законодавства та правовими висновками Верховного Суду, суд має врахувати наявність саме безспірної заборгованості, дотримання нотаріусом процедури вчинення нотаріальної дії та обов`язкової умови вчинення виконавчого напису нотаріально посвідчений договір.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно- правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Позивач наполягає, що заборгованість не є безспірною, виконавчий напис вчинено за відсутності нотаріально посвідченого договору, а її саму не повідомляли ні про наявність заборгованості, ні про намір вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Жодних доказів належного розміру заборгованості, порядку її нарахування, правові підстави періоду за який вона виникла, тощо матеріали справи не містять та відповідачем надані не були, хоча останні не були позбавлені права на подання таких доказів.

Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивач звернулася одразу до суду після початку стягнення з неї заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, заперечила наявність боргу, що є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні.

Відповідно до правових висновків викладених у постанові КЦС ВС від 19.03.2021 у справі №750/3781/20, у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ні відповідач, ні нотаріус не надав суду доказів наявності безспірної заборгованості у позивача на час вчинення виконавчого напису; документів, що стали підставою для вчинення спірного виконавчого напису; підтвердження отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, які необхідні для вчинення виконавчого напису та головне нотаріального посвідчення договору позики, хоча судом вживалися заходи спрямовані на отримання вказаних вище доказів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Враховуючи вказані вище обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем доведено та відповідачем не спростовано порушення встановленої законом процедури стягнення боргу за нотаріально не посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при подані позову понесені судові витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви до суду в розмірі 1073,00 грн. та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 536,80 грн., разом 1609,80 грн.

Враховуючи, що позов ОСОБА_1 суд вважає за необхідне задовольнити повністю, понесений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, до закінчення судових дебатів у справі представником позивача адвокатом Константіновою Т.М. заявлено клопотання про намір подати докази сплати правової допомоги протягом 5 днів після проголошення рішення, у відповідності до абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Як визначено ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, оскільки до закінчення судових дебатів представник позивача адвокат Константінова Т.М. заявила клопотання про намір подати докази сплати позивачем правової допомоги протягом 5 днів після проголошення рішення, тому з огляду на положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України, позивачу необхідно подати докази щодо розміру понесених судових витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Константінова Тетяна Миколаївна до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, зареєстрований у реєстрі за № 79495 від 02.06.2021 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» грошових коштів в сумі 42894,35 грн., що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Луговської В.В. у виконавчому провадженні № 69695736 таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар» (, місцезнаходження: 04053, місто Київ, вул. Січових Стрільців, будинок 21/27, офіс 405) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , витрати на сплату судового збору у загальному розмірі 1609,80 грн. (одна тисяча шістсот дев`ять гривень 80 копійок).

Позивачу ОСОБА_1 протягом п`яти днів після ухвалення рішення подати до суду докази щодо розміру понесених нею судових витрат на правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Головуючий Б . К . Скирда