Справа №333/6289/22
Провадження №2/333/950/23
рішення

Іменем України

09 жовтня 2023 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., представника позивачів ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, цивільну справу №333/6289/22 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Запорізької міської ради, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2022 року до Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Запорізької міської ради та ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є спадкоємцями першої черги за законом після ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачі направили поштою заяви про прийняття спадщини приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Кардаш Я.О., яка раніше за претензією ОСОБА_5 завела спадкову справу. Проте нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку з тим, що пропущений строк для прийняття спадщини. Водночас позивачі пропустили строк для прийняття спадщини з поважних причин. Так, спадкодавець зловживала спиртними напоями, вела бродяжницький спосіб життя та зникнула ще у 2004 році. 14.01.2021 року батька позивача ОСОБА_3 ОСОБА_7 викликали до поліції для проведення впізнання за фотокартками трупа невідомої жінки, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у відділенні 5 МКЛ в м. Запоріжжі від отруєння неуточненою отруйною речовиною. На наданих фотографіях ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_6 . У лютому 2021 року після встановлення місця поховання спадкодавця, внесення необхідних змін до актового запису про її смерть, які дозволили ідентифікувати спадкодавця та отримання свідоцтва про смерть, ОСОБА_7 повідомив про цей факт позивачів. Тобто до 03.02.2021 (дня видачі свідоцтва про смерть спадкодавця) позивачі взагалі не знали і не могли знати про смерть спадкодавця та навіть не було юридично встановленого факту її смерті, а відтак формальних підстав вважати, що відкрилась спадщина. Наведені об`єктивні, непереборні та істотні труднощі перешкоджали позивачам реалізувати своє право на прийняття спадщини раніше. Отже, причини пропуску позивачами строку для прийняття спадщини є поважними, а тому просять суд визначити додатковий строк тривалістю шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяв про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивачів усі судові витрати, які останні понесли у зв`язку з розглядом справи.

19 грудня 2022 року ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя відкрито провадження у цій справі та постановлено розглядати її за правилами загального позовного провадження, задоволено клопотання позивачів і витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кардаш Яни Олександрівни належним чином завірену копію спадкової справи, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26 грудня 2022 року через канцелярію суду від позивача ОСОБА_3 надійшла заява про відвід судді Кулик В.Б. по цій справі.

09 січня 2023 року через канцелярію суду від відповідача ОСОБА_5 подано відзив по цивільній справі. У відзиві зазначено про те, що позовні вимоги не визнаються у повному обсязі; доводи позивачів про те, що лише у лютому 2021 року вони від ОСОБА_7 дізналися про факт смерті ОСОБА_6 є непереконливими, оскільки місцем фактичного проживання та реєстрації ОСОБА_7 та ОСОБА_3 є одна й та ж квартира; зазначені у позові причини є неповажними і не дають підстави для задоволення позову у силу того, що інші підстави для поновлення пропущеного строку, крім відсутності інформації про смерть спадкодавця, позивачами не зазначені; позивачі подали заяви про прийняття спадщини з пропуском 6-місячного строку після того, як вони дізнались про смерть спадкодавця.

11 січня 2023 року через канцелярію суду від відповідача Запорізької міської ради надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві міститься прохання відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

31 січня 2023 року ухвалою суду задоволено заяву позивача ОСОБА_3 про відвід судді Кулик В.Б. та передано справу для її подальшого розподілу відповідно до статті 33 ЦПК України.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2023 року визначено склад суду та передано справу в провадження судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя Тучкова С.С.

10 лютого 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у даній цивільній справі та вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

03 березня 2023 року через канцелярію суду від представника відповідача Запорізької міської ради надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким представник відповідача Запорізька міська рада просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачі у своєму позові не довели поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Також представник просив суд розглядати справу за його відсутності.

07 березня 2023 року ухвалою суду підготовче провадження по цивільній справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, задоволено клопотання позивачів про виклик і допит як свідка ОСОБА_7 .

Позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_5 , будучи повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, у судові засідання не з`являлись.

Позивач ОСОБА_3 , будучи повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. В попередніх засіданнях під час розгляду справи по суті позивач ОСОБА_3 пояснював, що ОСОБА_6 є його матір`ю. Вона зловживала спиртними напоями та часто зникала. В 2004 році вона пішла з дому та більше не поверталась. Востаннє ОСОБА_3 її бачив у 2006 році. Його батько ОСОБА_7 та бабуся ОСОБА_4 намагались шукати ОСОБА_6 та звертались до поліції з цією метою. Зі слів батька, останньому повідомили про смерть ОСОБА_6 у поліції у січні 2021 року, після чого батько займався встановленням місця поховання та оформленням документів, а у лютому 2021 року повідомив ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про факт смерті ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом ходили до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини, але нотаріус відмовилась приймати їх заяви, тому вони направили їх поштою.

Представник позивачів адвокат Малишев О.В. підтримав позовні вимоги та пояснив, що ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вживали заходів до розшуку зниклої у 2004 році ОСОБА_6 та неодноразово звертались до поліції із відповідними заявами. За однієї із них Комунарським відділом поліції було розпочато кримінальне провадження за ч.1 ст.115 КК України. ОСОБА_7 у січні 2021 року запросили до поліції для проведення впізнання за фотознімками трупа жінки, за якими він впізнав ОСОБА_6 , яка померла від отруєння ще у червні 2019 року у лікарні, куди її доставили з теплотраси, де вона проживала. Як згодом стало відомо, смерть ОСОБА_6 була зареєстрована із зазначенням іншого імені та дати народження. ОСОБА_7 , встановивши місце поховання ОСОБА_6 та отримавши свідоцтво про її смерть, повідомив про це позивачів. Тобто до 03.02.2021 позивачі взагалі не знали і не могли знати про смерть ОСОБА_6 . Наголошує на тому, що вже на час, коли стало відомо про смерть ОСОБА_6 , строк для прийняття спадщини після її смерті було пропущено з незалежних від позивачів обставин. Звертає увагу, що відповідно до практики Верховного Суду відсутність офіційних даних, а відтак достовірних відомостей про смерть саме конкретної особи є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Натомість позивачі у шестимісячний строк після того, як вони дізнались про смерть ОСОБА_6 , для подання заяви про прийняття спадщини звертались до нотаріуса, яка раніше відкрила спадкову справу за претензією ОСОБА_5 , але нотаріус протиправно з невідомих причин відмовилась приймати від них заяву, у зв`язку з чим вони у цей же строк надіслали ці заяви поштою, що свідчить про їх добросовісність. Причини пропуску позивачами строку для прийняття спадщини вважає поважними та просить позов повністю задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Трачук Н.І. проти задоволення позову заперечувала та пояснила, що, дійсно, ніхто не знав про смерть ОСОБА_6 до 2021 року, а тому всі спадкоємці пропустили строк для прийняття спадщини. Але позивачам ніхто не заважав подати відповідні заяви одразу після того, як вони дізнались про це, проте вони подали заяви нотаріусу лише через вісім місяців. Крім того, вважає, що позивачі могли дізнатися про смерть ОСОБА_6 у січні, а не у лютому 2021 року, оскільки позивач ОСОБА_3 та його батько ОСОБА_7 зареєстровані за однією адресою. Позивачі не вказують ніяких дійсно поважних причини пропуску строку для прийняття спадщини, а сама по собі відсутність інформації про смерть ОСОБА_6 не може бути поважною причиною. За такого просила відмовити у задоволенні позову.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомив, що його дружина ОСОБА_6 зловживала спиртними напоями та час від часу уходила з дому. В 2004 році вона остаточно зникла та з того часу свідок її більше не бачив, у зв`язку з чим звертався до поліції з метою її розшуку. У січні 2021 року свідку зателефонували з поліції та запросили на впізнання трупа. У поліції свідок на наданих фотознімках трупа впізнав ОСОБА_6 . Після цього свідок їздив до моргу, органів РАЦСу, встановлював місце захоронення ОСОБА_6 та оформлював документи щодо її смерті. У лютому 2021 року, коли свідок дізнався, де захоронена ОСОБА_6 та отримав документ про її смерть, він розповів про це своєму синові ОСОБА_3 та тещі ОСОБА_4 . Теща проживає окремо, а син постійно працює та проживає в Києві, хоча зареєстрований разом з ним. Син розповідав йому, що він разом із ОСОБА_4 поїхали до нотаріуса, яка чомусь не прийняла у них документи, а тому вони надіслали їх поштою.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідка і дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 31.07.1997 ОСОБА_6 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9), який є позивачем у справі (а.с. 9).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 09.01.1976 ОСОБА_8 є матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).

Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 11.09.1980 засвідчено, що після розірвання шлюбу ОСОБА_8 присвоєно прізвище « ОСОБА_10 » (а.с. 12).

Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 від 11.10.1996 підтверджується зміна прізвища ОСОБА_9 на « ОСОБА_11 » (а.с. 13).

Тобто позивач ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За відомостями свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 03.02.2021 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 43 років у Вознесенівському районі міста Запоріжжя, про що 27.06.2019 складено відповідний актовий запис № 328 (а.с. 14).

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Тому позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після померлої ОСОБА_6 .

16.03.2021 приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кардаш Я.О. за претензією відповідача ОСОБА_5 завела спадкову справу № 10/2021 після смерті ОСОБА_6 (а.с. 61).

Відповідно до заяв про прийняття спадщини за законом від 28.07.2021, описів вкладення у цінний лист від 28.07.2021, накладних № 638 та № 646 від 28.07.2021, фіскальних чеків від 28.07.2021 та рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення від 28.07.2021, документів спадкової справи № 10/2021, заведеної 16.03.2021 після смерті ОСОБА_6 , позивачі 28.07.2021 надіслали до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кардаш Я.О. вказані вище заяви за змістом яких вони заявили, що повністю приймають як спадкоємці першої черги за законом спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 (а.с. 18-21, 69 на звороті, 70, 76 на звороті).

Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку (підпункт 3.23 пункту 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

Постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій від 21.09.2022 № 136/02-31 приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кардаш Я.О. відмовила ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що пропущений строк для прийняття спадщини (а.с. 22).

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_6 № 328 від 27.06.2019 встановлено, що первинно було зазначено її по батькові як « ОСОБА_12 », дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_5 », вік «44». Заявником реєстрації смерті був співробітник КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради. Громадянство, місце проживання, місце народження документами не підтверджено. Відомості про померлу особу внесено на підставі остаточного лікарського свідоцтва про смерть. 02.02.2021 внесено зміни у вказаний актовий запис, а саме: по батькові « ОСОБА_12 » змінено на « ОСОБА_13 », вік з «44» змінено на «43», дату народження з « ІНФОРМАЦІЯ_5 » змінено на « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а.с. 65-66).

Згідно з протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 14.01.2021 року у приміщенні Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_7 пред`явлено для впізнання фотокартку трупа невідомої жінки, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у відділенні 5 МКЛ в м.Запоріжжі. Оглянувши фотокартку, ОСОБА_7 заявив що це труп його жінки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 23).

Отже, викладені у позовній заяві обставини та час, коли позивачі дізнались про смерть ОСОБА_6 , повністю підтверджується вказаними вище письмовими доказами та показаннями свідка.

Також підтверджено доводи позивачів про те, що на час смерті ОСОБА_6 не було достовірно встановлено її особу, а тому були відсутні офіційні дані про її смерть, що об`єктивно унеможливлювало реалізацію позивачами своїх спадкових прав. До лютого 2021 року позивачі не тільки не знали про смерть ОСОБА_6 , але й не було юридично встановленого (зареєстрованого) факту смерті саме її, а тому навіть були відсутні формальні підстави вважати, що відкрилась спадщина після її смерті.

Наведені об`єктивні, непереборні та істотні труднощі перешкоджали позивачам реалізувати своє право на прийняття спадщини.

У даному випадку суд враховує, що позивачі у шестимісячний строк з дня офіційної реєстрації смерті саме ОСОБА_6 , видачі відповідного свідоцтва про смерть і повідомлення їм свідком про факт смерті ОСОБА_6 направили нотаріусу вищезгадані заяви про прийняття спадщини, що свідчить про їх добросовісність та бажання прийняти спадщину.

Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини 3 статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця, який пропустив цей строк.

Позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

При виборі і застосуванні вказаних норм права стосовно встановлення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини суд враховує висновки щодо їх застосування, викладені в постанові Верховного Суду від 23.12.2021 у справі № 645/7452/19, де зауважується, що відсутність офіційних даних, а відтак достовірних відомостей про смерть саме конкретної особи є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» звертається увага на те, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України; у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини; додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеним, що позивачі з поважних причин у визначений законом шестимісячний строк після смерті ОСОБА_6 не звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки формально у червні 2019 року смерть ОСОБА_6 була зареєстрована як смерть іншої особи, через що у позивачів були відсутні достовірні відомості про її смерть і відкриття спадщини, а тому причини пропуску позивачами строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 є поважними, відтак наявні правові підстави для задоволення позову та визначення позивачам додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, то суд виходить з такого.

За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з частинами 1-3 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, наведені у частині 3 статті 141 ЦПК України.

Згідно з частиною 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом частини 5, 6 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачі при поданні позовної заяви сплатили судовий збір у розмірі 992,40 грн кожний, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 6, 6а).

Відповідачі не довели неспівмірність витрат на правову допомогу, понесених позивачем ОСОБА_3 у сумі 12 000 грн. Натомість позивач ОСОБА_3 надав суду всі документи на підтвердження вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, які відповідають вищезазначеним вимогам ЦПК України, зокрема: копії договору про надання правової допомоги від 07.12.2021 № 99/1, ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1074856, акта-розрахунку надання послуг від 21.04.2023, квитанції від 21.04.2023 (а.с. 24, 26, 127-128).

З огляду на рівність відповідачів при стягнені з них судових витрат суд вбачає за необхідне стягнути з відповідачів Запорізької міської ради та ОСОБА_5 на користь: позивача ОСОБА_3 витрати на оплату судового збору у розмірі по 496 грн 20 коп з кожного; позивача ОСОБА_4 витрати на оплату судового збору у розмірі по 496 грн 20 коп з кожного; позивача ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у сумі по 6000 грн з кожного.

Керуючись ст.ст.1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст.2-13, 76-80, 141, 258, 263-265, 266 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Запорізької міської ради, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 додатковий строк тривалістю шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6 .

Стягнути з відповідачів Запорізької міської ради (ЄДРПОУ-04053915, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.206) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на користь позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , витрати на оплату судового збору у розмірі по 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок з кожного.

Стягнути з відповідачів Запорізької міської ради (ЄДРПОУ-04053915, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.206) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на користь позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_8 , проживаючій, за адресою: АДРЕСА_2 , витрати на оплату судового збору у розмірі по 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок з кожного.

Стягнути з відповідачів Запорізької міської ради (ЄДРПОУ-04053915, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.206) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на користь позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , витрати на професійну правничу допомогу у сумі по 6 000 (шість тисяч) гривень з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13 жовтня 2023 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя С.С. Тучков