Справа № 139/610/23
Провадження № 2/139/211/23
У Х В А Л А

(в порядку ч. 7 ст. 240 ЦПК України)

27 жовтня 2023 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

з участю: відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Грицуляка Т.П.,

секретаря судових засідань Хонькович Л.І.,

розглянувши в смт Муровані Курилівці у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 16 серпня 2014 року та мають спільну малолітню дочку ОСОБА_3 . Заявляючи про припинення подружніх стосунків з відповідачем через відсутність спільних інтересів, наявність різних поглядів на життя, постійні сварки, втрату почуттів любові та поваги один до одного, позивач з позовом про розірвання шлюбу 06 вересня 2023 року звернулася до суду.

11 вересня 2023 року отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача в с. Роздолівка Могилів-Подільського (раніше - Мурованокуриловецького) району Вінницької області (а.с. 23).

Ухвалою від 12 вересня 2023 року (а.с. 24) позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецького районного суду, відкрито провадження у справі та ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвала про відкриття провадження 13 вересня 2023 року були направлені для відома сторонам, а відповідачу, крім того, з копією позовної заяви та додатками до неї, та отримані ними (а.с. 27, 28). Відповідач отримав документи 15 вересня 2023 року (а.с. 27) і 29 вересня 2023 року направив до суду відзив на позов (а.с. 29-40). І в тексті відзиву, і в окремій заяві по суті (а.с. 37-38) ОСОБА_1 просив про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а явку позивача просив визнати обов`язковою.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2023 року (а.с. 41) ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в судовому засіданні на 09-ту годину 27 жовтня 2023 року, явку позивача до суду судом не визнано обов`язковою.

В судове засідання позивач не з`явилася. Представник позивача адвокат Маліновська О.М. (повноваження на а.с. 46-49) надіслала до суду заяву (а.с. 45), у якій просила розглядати справу без участі позивача та її представника, задовольнивши позовні вимоги .

За приписами ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими ЦПК України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України.

Тому, з урахуванням положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи без участі позивача та її представника.

Під час розгляду справи в цьому судовому засіданні заслухано пояснення відповідача. Так, ОСОБА_1 не визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу, заявив, що існують зовнішні чинники, які негативно впливають на позивача та формують у неї неправильну оцінку дій відповідача. Відповідач стверджує, що любить дружину, завжди з повагою ставився до неї і її поглядів і головним завданням для нього тепер є збереження сім`ї задля їх спільного майбутнього та в найвищих інтересах їх спільної доньки. Крім того, відповідач заявив, що позивач приїжджала додому на день народження доньки, була дома біля двох тижнів. За цей час вони проживали спільно як і раніше, разом піклувалися про доньку, влаштували їй святкування дев`ятого дня народження, він з дочкою провів дружину до Румунії і домовилися, що вона повернеться додому після отримання сертифіката про закінчення мовних курсів.

На ствердження таких пояснень відповідач надав суду фотодокази спільного дозвілля сім`ї (а.с. 54-65).

Після заслуховування пояснень відповідача, його представник заявив усне клопотання про надання сторонам шестимісячного строку на примирення.

Відповідач підтримав таке клопотання і заявив, що їх сім`я має право на існування, він з дружиною дуже довго чекали на народження доньки, а тому мають виховувати її у повноцінній сім`ї. Крім того, з припиненням шлюбу він не зможе отримувати в Україні ліки для дружини і доставляти їх до місця її тимчасового проживання.

Суд вважає, що клопотання сторони відповідача підлягає до задоволення з врахуванням такого:

Із тексту позовної заяви та пояснень відповідача в судовому засіданні слідує, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і мають спільну малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження на а.с. 11).

Позивач у позовній заяві стверджує, що стосунки подружжя зіпсувалися через відсутність спільних інтересів, наявність різних поглядів на життя, постійні сварки, втрату почуттів любові та поваги один до одного.

В той же час, з огляду на стосунки в сім`ї, які зафіксовані на фото, зроблених під час останнього приїзду позивача до України (а.с. 54-65), суд не йме віри таким твердженням позивача.

Крім того, відповідач і у відзиві (а.с. 29-32), і в судовому засіданні заявив, що його дружина попала під чужий негативний вплив, а тому іноді робить непритаманні їй вчинки та дії, а насправді, коли вона разом з ним і дочкою, то вони всі надзвичайно щасливі. Відповідач бажає зберегти сім`ю.

Суд переконаний у щирості відповідача зберегти сім`ю з позивачем, шлюб сторін має шанс на існування.

Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення.

Відповідач у судовому засіданні заявив, що його почуття до дружини не згасли з 2001 року, коли він познайомився з нею, а тому для збереження цієї сім`ї, в якій виховуються малолітня дитина, яка потребує повноцінної сім`ї, постійної одночасної материнської і батьківської любові та турботи, за відсутності згоди на розірвання шлюбу зі сторони відповідача, про що свідчить його заява про надання строку на примирення, враховуючи обставину, що подружжя продовжує підтримувати подружні стосунки (спільні святкування, матеріальна підтримка, забезпечення ліками, що є життєво необхідними для позивача і т.п.), суд вважає, що між сторонами може настати примирення та повне відновлення подружніх стосунків, а тому сторонам слід надати строк на примирення для перевірки своїх рішень та почуттів. В цьому конкретному випадку, суд вважає за правильне і доцільне надати подружжю строк на примирення терміном у шість місяців.

Керуючись ст. 111 СК України, ч. 7 ст. 240, п. 4 ч. 1 ст. 251, ст.ст. 7, 12, 13, 81, 240, 259-261, 268, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Надати подружжю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 строк для примирення терміном на шість місяців.

Зупинити розгляд справи до 27 квітня 2024 року.

Ухвала суду про надання строку на примирення не оскаржується і набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя: ___________