Справа № 357/8379/23
Провадження № 2/357/2424/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Нізовій А. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 м. Біла Церква за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та трьох відсотків річних,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу та трьох відсотків річних, посилаючись на наступні обставини. 15.06.2020 р. позивач позичив відповідачу 4000 доларів США. Повернути цю суму в повному обсязі він зобов`язувався до 15.07.2020 р. Про позику грошей ОСОБА_2 в цей же день (15.06.2020 р.) власноручно написав позивачу відповідний документ - розписку, в якій зазначив, що ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_1 в борг на місяць до 15.07.2020 р. гроші в сумі чотири тисячі доларів США, зазначив, що написано власноручно та вказав номер паспорта, підписався, поставив дату. 23.12.2020 р. відповідач взяв у позивача в борг ще 6500 (шість тисяч п`ятсот) доларів США. Цю суму він мені зобов`язався повернути 25 березня 2021 р. Про цю позику грошей ОСОБА_2 23 грудня 2020 р. власноручно написав розписку, в якій також зазначив номер свого паспорта НОМЕР_1 та ідентифікаційний номер НОМЕР_2 . Позивач зазначає, що відповідач має йому сплатити загалом 10500 (десять тисяч п`ятсот) доларів США основного боргу. Оскільки в добровільному порядку відповідач свої зобов`язання не виконав, в строк не повернув борг позивачу, останній змушений звернутися до суду. Позивач просив суд, стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь борг в загальній сумі 10500 (десять тисяч п`ятсот) доларів США, з яких 4000 (чотири тисячі) доларів США згідно розписки від 15.06.2020 р. і 6500 (шість тисяч п`ятсот) доларів США згідно розписки від 23.12.2020 р.; стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних за прострочену валютну позику в загальній сумі 806 доларів США, що еквівалентно 29474 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2023 року головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду.

Ухвалою судді від 18 липня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 25 серпня 2023 року о 09:00 год.

Судом 23.08.2023 року за вх.№ 37292 отримано заяву, в якій відповідач просив відкласти розгляд справи. Також до заяви додано відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначив, що 15.06.2020 року він дійсно отримав від ОСОБА_1 гроші в сумі 4000 доларів США, які обіцяв йому повернути до 15 липня 2020 року. Двічі відповідач сплачував по 200 доларів США позивачу та просив його почекати з поверненням суми боргу, так як на даний час не має можливості сплатити борг повністю. Однак позивач попросив відповідача написати йому повторну розписку 23 грудня 2020 року в якій вказати більшу суму боргу вже з процентами від отриманої суми 4 000 гривень., тобто суму 6500 доларів США. Відповідач зазначає, що написана ним розписка 23 грудня 2020 року є фіктивним документом, оскільки у вказану дату позивач не передавав йому коштів в сумі 6500 доларів США. Виходячи з вищесказаного, відповідач вважає, що надана суду розписка від 23 грудня 2020 року не є первинним документом, який складений в момент передачі коштів і не є документом, який підтверджує факт передачі коштів від позивача до відповідача. Документ, а саме розписка від 23 грудня 2020 року була укладена фіктивно, бо дії описані в даному документі фактично не відбувались в момент складання цієї розписки. Враховуючи викладене, відповідач просив суд позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з нього на користь позивача борг згідно розписки від 15 червня 2020 року в сумі 3600 доларів США, врахувавши повернені ним кошти в сумі 400 доларів США.

25 серпня 2023 року судове засідання було відкладено до 09:00 год. 24 жовтня 2023 року, у зв`язку з неявкою учасників справи та враховуючи клопотання відповідача.

Судом 08.09.2023 року за вх..№ 39670 отримано відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що відповідач у відзиві визнає, що розписка від 23.12.2020 р. про позику 6500 доларів США дійсно написана ним, однак стверджує, що ця розписка є фіктивним документом, оскільки цього числа позивач не передавав йому вказані кошти. Позивач зазначає, що твердження відповідача про те, що надана до суду розписка від 23.12.2020 р. не є первинним документом, який складений в момент передачі коштів і не є документом, який підтверджує факт передачі коштів не ґрунтується ні на вимогах закону, ні на судовій практиці, ні на фактичних обставинах справи. Позивач також зазначає, що твердження ОСОБА_2 про те, що ніби то 23.12.2020 р. він просто на прохання ОСОБА_1 написав повторну розписку, в якій вказав більшу суму боргу вже з процентами від отриманих ним 4000 доларів США, тобто суму 6500 доларів США, не відповідає дійсності, оскільки, він мав би забрати у позивача попередню розписку на 4000 доларів США. Таким чином, відповідач просто намагається уникнути від відповідальності за своїми борговими зобов`язаннями на суму 6500 дол. США. Позивач у відповіді на відзив, визнав, що отримував двічі від відповідача грошові надходження, які відповідають доданим квитанціям - 8200 грн. від 01.09.2022 р., що тоді було еквівалентно 200 дол. США, та 8100 грн. від 01.12.2022р., що на той час було еквівалентно 200 дол. США. Враховуючи наведене, позивач підтримує свої позовні вимоги, зменшує їх в частині стягнення основного боргу до 10100 доларів США.

Позивач в судове засідання призначене на 24.10.2023 року не з`явився, представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належно. Судом 24.10.2023 року отримано заяву, за підписом представника позивача адвоката Дідич П.В., в якій остання просила слухати справу у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Також до вказаної заяви, представником позивача були долучені оригінали розписки від 15.06.2020 року та розписки від 23.12.2020 року.

Відповідач в судове засідання не з`явився, представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви та клопотання до суду не направив, причини неявки суду не повідомив.

Суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності сторін та прийняття судового рішення на підставі наявних матеріалів, оскільки всі учасники справи були належним чином та завчасно у відповідності до вимог ЦПК України повідомлені по дату, час та місце слухання справи, представник позивача надав заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, відповідач скористався своїм правом та подав суду відзив на позовну заяву, в якому висловив свою позицію щодо позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 взяв у борг у позивача ОСОБА_1 кошти в сумі 4000 (чотири тисячі) доларів США на місяць до 15.07.2020 року про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка від 15.06.2020 року та даний факт сторонами не заперечується.

Також, ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 грошов кошти в сумі 6500 (шість тисяч п`ятсот) доларів США, та зобов`язувався їх повернути до 25.03.2021 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою від 23.12.2020 року,

У встановлений строк відповідач свого зобов`язання не виконав, грошові кошти у повному розмірі не повернув.

Також судом встановлено, що відповідач повернув позивачеві частково борг у сумі 8200 грн., що було еквівалентно 200 доларів США, та 8100 грн, що було еквівалентно 200 доларів США, що підтверджується квитанціями від 01.09.2022 р. та 01.12.2022 р., та дана обставина не заперечується сторонами.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Вказані вище розписки ОСОБА_2 містить всі необхідні умови договору позики, а саме: сторони зобов`язання, суму позики, строк виконання зобов`язання, дату і підпис позичальника.

Крім того, ця розписка є одночасно документом, який посвідчує факт передання позикодавцем визначеної суми коштів.

Отже, надана позивачем розписки підтверджує той факт, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору позики та що цей договір між ними було укладено.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч.1,2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15, договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визнані умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Як вбачається зі змісту розписки від 15.06.2023 року відповідач, ОСОБА_2 , отримав у позивача позику в іноземній валюті - 4000 доларів США та зобов`язався повернути їх до 15.07.2020 року. Також, відповідач 23.12.2020 року отримав у позивача позику в іноземній валюті - 6500 доларів США та зобов`язався повернути їх до 25.03.2021 року. Також, позивач підтвердив, що відповідачем повернута частина заборгованості, після чого загальна сума боргу становить 10100 доларів США.

Однак доказів того, що відповідач виконав взяті на себе зобов`язання та повернув позивачу кошти в обумовлені строки в повному обсязі, відсутні. Зазначене підтверджується і тим, що оригінали розпискок відповідача знаходиться у позивача, які були надані ним до суду.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що розписка від 23.12.2020 року, яка написана відповідачем власноруч є фіктивним документом, оскільки вказане відповідач не довів належними та достовірними доказами, тоді як за ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За такого, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу у розмірі 10100 доларів США є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З відповідача слід стягнути суму боргу саме в іноземній валюті (доларах США), оскільки у такій валюті була отримана позика відповідачем. Таких же висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові №723/304/16-ц від 23 жовтня 2019 року.

Положеннями статті 1050 ЦК України, визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначив Верховний Суду постанові від 16.01.19р. № 373/2054/16, згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити і суму боргу, і 3% річних від простроченої суми.

3% річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для виконання, до дня ухвалення рішення, помноженої на 3, поділеної на 100 і поділеної на 365 (днів у році).

При цьому в тій самій постанові № 373/2054/16-ц Верховний Суд дійшов висновку, що під час розрахунку 3% річних має застосовуватися прострочена сума, визначена в договорі, а не її еквівалент у національній валюті.

Іноземна валюта, визначена сторонами в договорі, не підлягає індексації.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку розмір відсотків, нарахованих на рівні облікової ставки Національного банку України, а саме 3% річних становить 806 доларів США, що еквівалентно 29474 грн.

Відповідач будь-яких заперечень стосовно наведеного позивачем розрахунку не надав.

Однак, враховуючи повернення відповідачем боргу в сумі 400 доларів США, з відповідача підлягає стягненню 3% річних за порушення строків виконання зобов`язання в сумі 771 доларів США ((3600х3):100:365)х1092+(6500х3):100:365х839)=771), що згідно курсу НБУ станом на 10.07.2023 року еквівалентно 28194,39 грн.

Отже враховуючи те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та не повернув суму позики, з нього на користь позивача слід стягнути: заборгованості за основною сумою боргу - 10100 доларів США та 3% річних за порушення строків виконання зобов`язання - 28194,39 грн.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 4134,44 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі ст.ст. 202, 207, 524, 525, 526, 610, 612, 1046-1049 Цивільного кодексу України та керуючись 4, 12, 76, 81, 141, 258, 259, 264 265, 268, 274-279, 354, 355 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та трьох відсотків річних - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в загальній сумі 10100 (десять тисяч сто) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних за порушення строків виконання зобов`язання у сумі 28194,39 грн.(двадцять вісім тисяч сто дев`яносто чотири гривні тридцять дев`ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати понесені по сплаті судового збору у розмірі 4134,44 грн. (чотири тисячі сто тридцять чотири гривні сорок чотири копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Б. І. Кошель