Справа № 473/3796/23
РІШЕННЯ

іменем України

"23" жовтня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Ротар М.М., при секретарі Лукіянчиній Т.І..

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом

встановив

24 липня 2023 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, в якому вказали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на належне останньому майно, зокрема на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку загальною площею 0,0754 га, надану для обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Зазначена земельна ділянка згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 22.02.1994 року, виданого на підставі рішення виконкому Вознесенської міської Ради народних депутатів від 28.12.1993 року №301 належить попередньому власнику будинку ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 за життя не переоформив на себе зазначену земельну ділянку.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є позивачі, які прийняли спадщину, шляхом подання до приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Плющ С.В. заяв про прийняття спадщини. На підставі свідоцтв про право власності на спадщину за законом посвідченого 20.09.2016 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Плющ С.В., позивачі успадкували після смерті ОСОБА_3 по 1/3 частці житлового будинку АДРЕСА_1 .

При зверненні позивачів до нотаріуса з питання отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті ОСОБА_3 їм було відмовлено, оскільки відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 22.02.1994 року, виданого на підставі рішення виконкому Вознесенської міської Ради народних депутатів від 28.12.1993 року №301 власником зазначено попереднього власника будинку ОСОБА_4

В адміністративному порядку дане питання врегулювати не можливо. Посилаючись на викладене, позивачі просили визнати за ними право власності по 1/3 частці земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 ..

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 28.07.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до підготовчого засідання.

В підготовче судове засідання позивачі не з`явилися, на адресу суду надіслали заяву, про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

В підготовче судове засідання представник відповідача Вознесенської міської ради Миколаївської область не з`явився, від нього на адресу суду надійшла заява в якій він просить розглядати справу у його відсутності, проти задволення позову не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Вознесенськ, Миколаївської області помер ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть НОМЕР_1 , видане 07.10.2015 року). Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями за законом є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які прийняли спадщину, шляхом подання до приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Плющ С.В. заяв про прийняття спадщини (відповідь на запит №120/01-16 від 28.08.2023 року наданої приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Плющ С.В.).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до якої входить житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку загальною площею 0,0754 га, надану для обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

На підставі свідоцтв про право власності на спадщину за законом посвідченого 20.09.2016 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Плющ С.В., позивачі успадкували після смерті ОСОБА_3 по 1/3 частці житлового будинку АДРЕСА_1

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 22.02.1994 року, виданого на підставі рішення виконкому Вознесенської міської Ради народних депутатів від 28.12.1993 року №301 власником земельної ділянки, що надана для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 зазначено попереднього власника будинку ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть НОМЕР_2 , видане 22.05.2003 року).

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 20.07.2004 року державним нотаріусом Другої Вознесенської нотаріальної контори, в.о. Державного нотаріуса Першої Вознесенської нотаріальної контори Кучеровою Н.М. ОСОБА_5 успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0754 га. призначену для обслуговування житлового будинку, розташованої в АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 за життя не здійснила всіх передбачених законодавством дій для остаточного закріплення за собою прав власника на земельну ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Вознесенськ, Миколаївської області померла ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть НОМЕР_3 , видане 09.02.2011 року). Відповідно до відповіді на запит №120/01-16 від 28.08.2023 року наданої приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Плющ С.В. після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 з заявою про прийняття спадщини 01.07.2011 року звернувся син спадкодавці ОСОБА_3 , якому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом 27.12.2011 року за р. №2004 на житловий будинок АДРЕСА_1 .

При зверненні позивачів до нотаріуса з питання отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті ОСОБА_3 їм було відмовлено, оскільки відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 22.02.1994 року, виданого на підставі рішення виконкому Вознесенської міської Ради народних депутатів від 28.12.1993 року №301 власником зазначено попереднього власника будинку ОСОБА_4

Згідно ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист.

Згідно положень Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України (у редакції, яка діяла на момент складання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, тобто станом на 23.05.2023 року).

Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України (у редакції, яка діяла на момент складання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, тобто станом на 23.05.2023 року), згідно з якою у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувана (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення.

Згідно підпункту «ґ» пункту 18 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (в редакції Постанови Верховного Суду № 2 від 19.03.2010) з 1 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 р. N 1702-УІ (1702-17).

При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з положеннями статті 125 ЗК України у редакції, що була чинною, починаючи з 1 січня 2002 року, слід виходити з того, що у випадку переходу у встановленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Тобто, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

Велика Палата Верховного Суду при перегляді в касаційному порядку рішень у справі №689/26/17 (провадження № 14-47цс20) в Постанові від 16.06.2020 зазначила наступне: «Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства».

Згідно із ст. ст. 15. 16 ЦК України та ст. 152 ЗК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 перейшло право власності на земельну ділянку площею 0,0754 га, надану для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до їх частки в житловому будинку.

Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив

позов - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вознесенську Миколаївської області, на земельну ділянку площею 0,0754 га, надану для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 , по 1/3 частці за кожним.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.М. Ротар