КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

25 жовтня 2023 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Мороз Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді-доповідача Кашперської Т.Ц. у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , та Консорціуму «Військово-будівельна Індустрія» на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2023 року, ухвалене у складі судді Ішуніної Л.М. в м. Київ у справі за позовом ОСОБА_1 до Консорціуму «Військово-будівельна Індустрія», треті особи директор Консорціуму Військово-будівельна Індустрія ОСОБА_3 , Міністерство Оборони України, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення невиплаченої різниці в зарплаті та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

В провадженні Київського апеляційного суду знаходиться дана справа.

До апеляційного суду 25 жовтня 2023 року надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді-доповідача Кашперської Т.Ц., підтримана ним в судовому засіданні 25 жовтня 2023 року.

В заяві про відвід заявником зазначено, що суддя-доповідач Кашперська Т.Ц. упереджено ставиться до апелянта-позивача ОСОБА_1 та діє в інтересах відповідача Консорціуму «Військово-будівельна Індустрія», що заявник обґрунтовував наступним.

Так, представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 12 червня 2023 року подано апеляційну скаргу на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2023 року, разом з якою подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Ухвалою судді Київського апеляційного суду Кашперської Т.Ц. від 24 липня 2023 року залишено без руху апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 та надано десятиденний строк для усунення недоліків, вказаних у зазначеній ухвалі від 24 липня 2023 року. При цьому в зазначений десятиденний термін, наданий на усунення недоліків представникові позивача (з моменту отримання зазначеної ухвали) суддя-доповідач Кашперська Т.Ц. і її секретар перебували у відпустці, що позбавило представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ознайомитись з матеріалами справи і ретельно усунути недоліки, зазначені судом в ухвалі від 24 липня 2023 року. Про неможливість ознайомитись з матеріалами справи і усунення зазначених порушень процесуальних прав представником позивача 09 серпня 2023 року до голови Київського апеляційного суду подано відповідну заяву. На зазначену заяву до голови Київського апеляційного суду від 18 серпня 2023 року представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 отримано відповідь за вих. 06.2-01/1707/2023. При цьому, незважаючи на те, що представником відповідача Консорціуму «Військово-будівельна Індустрія» ОСОБА_4 апеляційну скаргу подано 14 червня 2023 року, тобто на два дні пізніше апеляційної скарги, поданою ним на зазначене судове рішення, по скарзі представника відповідача апеляційне провадження було відкрито відразу. Крім того, незважаючи на те, що в апеляційній скарзі представником відповідача ОСОБА_4 не заявлялось клопотання про зупинення відповідно до ч. 4 ст. 359 ЦПК України дії рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2023 року, ухвалою Київського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року дію рішення зупинено відповідно до ч. 4 ст. 359 ЦПК України.

Вказував, що зазначені дії суду - залишення апеляційної скарги представника позивача без руху, в той час як апеляційну скаргу, подану представником відповідача на два дні пізніше, відразу прийнято до розгляду, надання терміну на усунення недоліків в період перебування судді і секретаря у відпустці, що унеможливило ознайомлення зі справою представника позивача, зупинення дії рішення суду першої інстанції, незважаючи на відсутність клопотання представника відповідача про зазначене зупинення - свідчить про упередженість судді-доповідача Кашперської Т.Ц. і її дію в інтересах відповідача.

На підставі вищевикладеного просив відвести суддю Київського апеляційного суду Кашперську Т.Ц. від участі в розгляді апеляційної скарги, поданої представниками позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 і представником відповідача Консорціуму «Військово-будівельна Індустрія» - ОСОБА_4 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2023 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Вирішуючи заяву про відвід судді-доповідача, апеляційний суд виходить із наступного.

Положеннями ст. 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, перелік підстав для відводу чітко визначений законом.

Стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд апеляційної інстанції вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:«об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто, має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Водночас, як зазначено в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення. Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію «розумного спостерігача». У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є не об`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Наведене свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже «правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене». Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Апеляційний суд вважає, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто, в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід судді-доповідача Кашперської Т.Ц., апеляційний суд приймає до уваги те, що заява ОСОБА_2 обґрунтована лише незгодою з процесуальним рішенням судді, відтак самі по собі посилання заявника на упередженість суду, без надання доказів упередженості судді, не є підставою для відводу, передбаченою ст. 36, 38 ЦПК України.

У заяві про відвід не наведено фактів прояву суддею поведінки, яка б свідчила про її упередженість чи необ`єктивність у цій справі.

Так, рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2023 року позов частково задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням в частині стягнутого розміру середнього заробітку та моральної шкоди, відповідач Консорціум «Військово-будівельна Індустрія» 11 червня2023 року подав апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку безпосередньо до Київського апеляційного суду, пропустивши строк на апеляційне оскарження рішення, та звернувся з клопотанням про поновлення цього строку, посилаючись на те, що відповідну копію рішення отримав лише 12 травня 2023 року, на підтвердження чого надав копію трекінгу Укрпошти.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки матеріали справи не містять інших відомостей, ніж зазначено в апеляційній скарзі, щодо отримання повного рішення суду, суддею-доповідачем зроблено висновок, що заявник має право на поновлення строку на апеляційне оскарження відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України. Разом із тим, апеляційна скарга підлягала залишенню без руху, оскільки відповідачем не зазначено, з якою частиною розміру присудженого середнього заробітку за час вимушеного прогулу 568156,52 грн. він не погоджується, та в якій частині просить скасувати рішення суду першої інстанції, що унеможливює перевірку правильності оплати апеляційної скарги судовим збором.

Таким чином, ухвалою Київського апеляційного суду від 24 липня 2023 року Консорціуму «Військово-будівельна Індустрія» було поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2023 року, апеляційна скарга відповідача Консорціуму «Військово-будівельна Індустрія» була залишена без руху, роз`яснено, що для усунення недоліків необхідно протягом десяти днів уточнити, в якій частині сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням, ним оскаржується судове рішення, та у випадку необхідності здійснити доплату судового збору, надавши документ на підтвердження такої сплати.

Крім того, не погоджуючись із рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2023 року в частині стягнутого розміру середнього заробітку, стягнення невиплаченої різниці в зарплаті та стягнення моральної шкоди, позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 12 червня 2023 року подала апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку безпосередньо до Київського апеляційного суду, пропустивши строк на апеляційне оскарження рішення. До апеляційної скарги представником додано заяву, в якій заявник просив вважати дотриманим строк подачі апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відтак перебіг строку апеляційного оскарження розпочався 29 квітня 2023 року і тривав до 29 травня 2023 року включно, а тому вимоги позивача вважати дотриманим строк подачі апеляційної скарги не відповідали положенням ст. 354 ЦПК України.

Отже, з урахуванням ст. 354 ЦПК України, дати отримання повного судового рішення 11 травня 2023 року, виходячи з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 33 т. 3) і дати подання апеляційної скарги 12 червня 2023 року суддею-доповідачем зроблено висновок, що позивач має право на поновлення строку на апеляційне оскарження за умови подання відповідної заяви про це.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначена конвенційна норма зобов`язує, щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи.

Таким чином, ухвалою Київського апеляційного суду від 24 липня 2023 року апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 була залишена без руху, роз`яснено, що для усунення недоліків необхідно протягом десяти днів звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Оскільки позивачем та відповідачем було належно усунуто недоліки їх апеляційних скарг, ухвалою Київського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження було задоволено, поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2023 року, відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Консорціума «Військово-будівельна Індустрія» та ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2023 року, а також відповідно до ч. 4 ст. 359 ЦПК України зупинено дію рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2023 року.

Відтак, спростовуються матеріалами справи доводи ОСОБА_2 , що апеляційну скаргу представника відповідача було відразу прийнято до розгляду.

Доводи ОСОБА_2 , що термін на усунення недоліків апеляційної скарги позивача було надано в період перебування судді і секретаря у відпустці, що унеможливило ознайомлення зі справою, не ґрунтуються на вимогах закону та змісті ухвали Київського апеляційного суду від 24 липня 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху, для усунення яких вимагалося подати заяву про поновлення строку для подання апеляційної скарги, що не потребувало попереднього ознайомлення заявника з матеріалами справи.

Крім того, вказані обставини не перешкодили представнику позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 усунути недоліки апеляційної скарги, в зв`язку з чим ухвалою Київського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами обох сторін.

Апеляційний суд зауважує, що положення ч. 4 ст. 359 ЦПК України не передбачає альтернативні дії суду у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження, крім як зупинення дії оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, при цьому наявність чи відсутність клопотань учасників справи про зупинення дії оскаржуваного рішення на порядок дій суду в даному випадку не впливають.

Отже, доводи, якими ОСОБА_2 мотивує свою заяву про відвід судді, не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості судді як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.

Сумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно зміну його складу.

Аргументи, на які посилається ОСОБА_2 у заяві про відвід, не є підставами для висновку, що суддя-доповідач, визначений для розгляду цієї справи, проявив упередженість при її розгляді. При цьому, доводи заявника щодо відводу судді-доповідача ґрунтуються виключно на суб`єктивній оцінці вищезазначених обставин.

Враховуючи зазначені норми закону, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді-доповідача Кашперської Т.Ц.

Керуючись ст. 36, 40 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді-доповідача Кашперської Т.Ц. відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 26 жовтня 2023 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.