Справа №760/4790/23
26 жовтня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Митрофанової А.О.,
при секретарі Костюк В.О.,
представника відповідача - Слободянюка В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про стягнення витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Генезис фінансової свободи» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних,
У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Генезис фінансової свободи» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 25 вересня 2023 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Генезис фінансової допомоги» задоволені у повному обсязі, вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат у вигляді сплати судового збору за звернення до суду з цим позовом.

Разом з тим, у рішенні суду не було вирішено питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.

06 жовтня 2023 року на адресу суду надійшла заява представника позивача щодо судових витрат, в якій останній просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Генезис фінансової допомоги» витрати з оплати наданої правової допомоги в сумі 379 949,83 грн, в тому числі витрати наданої правової допомоги в розмірі 372 896,49 грн та компенсацію витрат, понесених адвокатом Жилою В.С. при наданні правової допомоги, в розмірі 7 053,34 грн.

В обґрунтування поданої заяви представник позивача послався на те, що в поданій позовній заяві позивач повідомляв суд про те, що станом на дату подання позовної заяви попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, становить 680 168,86 грн, які включають: 279 672,37 грн - оплата судового збору; 27 600,00 грн - попередня вартість вже наданої правової допомоги згідно договору № 15/02/23 від 15 лютого 2023 року та додатку № 1 до нього; 372 896,49 грн - витрати на правову допомогу (оплата «гонорару успіху» (премії) у розмірі 2% від суми заявлених вимог, яку позивач зобов`язаний виплатити адвокату Жилі В.С. у випадку постановлення судом рішення про задоволення позовних вимог у цьому спорі).

Крім того, представник позивача зазначив й про понесення ним додаткових витрат у вигляді плати за проїзд для прибуття до призначених судових засідань у розмірі 7 053,34 грн.

Заперечуючи проти задоволення заяви представника позивача, представник відповідача у клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги послався на правові позиції Верховного Суду, у тому числі, щодо того, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, всі його витрати на адвоката, якщо встановить, що розмір гонорару є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також, посилаючись на правові позиції Верховного Суду, представник відповідача зазначив, що заявлена вимога про стягнення витрат на правничу допомогу не містить документального підтвердження здійснених адвокатом послуг; вартість послуг розповсюджується щодо захисту позивача перед усіма позичальниками/поручителями; гонорар успіху не є співмірним з розміром вимог та не містить доказів, що позивач міг би його сплатити у разі позитивного рішення для нього.

Крім того, представник відповідача зазначив й про те, що певні факти, викладені у заяві представником позивача, не відображають дійсність та реальність безпосередніх витрат адвоката Жили В.С., а саме: пункт 4 Опису не є підтвердженим, оскільки розрахунок інфляційних втрат та 3% річних було здійснено не безпосередньо ОСОБА_3 , а за допомогою автоматизованого ресурсу http://ips.ligazakon.net/calculator/ff, що відображається в додатку № 2 до позовної заяви.

Також не має свого відображення у безпосередніх поїздках саме на засідання у справі № 760/4790/23, оскільки, на думку представника відповідача, виходячи з інформації на сайті «Судова влада», адвокат позивача міг використовувати час перебування у м. Києві не тільки для судових засідань у даній справі, а і для вирішення питань в інших судових засіданнях щодо захисту прав та інтересів інших клієнтів.

З урахуванням вищевикладеного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні вимог представника позивача в повному обсязі.

Третя особа письмових пояснень на заяву представника позивача щодо судових витрат не надав, з невідомих суду причин.

В судове засіданні 26 жовтня 2023 року представник позивача не з`явився, направив суду заяву про розгляд питання щодо понесених витрат на правову допомогу у його відсутність, підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити, підтримавши пояснення, викладені у заяві.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні заяви представника позивача та задовольнити його клопотання про зменшення судових витрат, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені у клопотанні.

Третя особа в судове засідання не з`явився, хоча і повідомлявся належним чином про дату, час та місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив таке.

Відповідно до приписів статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (частина друга статті 270 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

З огляду на те, що питання розподілу судових витрат, понесених позивачем суд не вирішував, є правові підстави для ухвалення додаткового рішення.

Судом встановлено, що звертаючись до суду, адвокат Жила В.С., як представник позивача, у позовній заяві зробив відповідну заяву щодо витрат позивача на правничу допомогу, а до самого позову додав договір №15/02/23 про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 15 лютого 2023 року та додаток № 1 до цього договору.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 15 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Генезис фінансової свободи» (далі - Клієнт) та адвокатом Жилою Володимиром Сергійовичем (далі - адвокат) укладено договір №15/02/23 про надання правової допомоги (юридичних послуг) (далі - договір), відповідно до умов якого Клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати Клієнту правову допомогу (юридичні послуги), в порядку передбаченому чинним законодавством України, а саме: надання юридичних консультацій, ведення судових справ та представництво інтересів Клієнта в усіх судах України будь-якої спеціалізації та інстанції при розгляді цивільних справ, господарських справ та справ адміністративного судочинства, в правоохоронних органах, органах державної виконавчої служби, у будь-яких інших державних органах та органах місцевого самоврядування, а також на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднаннях, перед громадянами (іншими особами), з усіма правами представника Клієнта, якими наділений Клієнт, в силу закону, інших нормативних актів, договорів, тощо, крім випадків (обмежень) прямо передбачених даним договором (пункт 1.1. договору).

Пунктом 2.1. договору передбачено, що за надану правову допомогу (юридичні послуги) передбачену цим договором, Клієнт сплачує адвокату гонорар (винагороду) за домовленістю сторін, що може бути оформлено додатком (додатковим договором) до договору та/або шляхом погодження рахунку чи підписанням акту виконаних робіт. Гонорар оплачується Клієнтом (його уповноваженим представником) та/або за погодженням сторін іншою особою в готівковому та/або безготівковому порядку.

Згідно пункту 2.3. договору понесені адвокатом витрати при виконанні умов даного договору компенсуються окремо, якщо інше не передбачено сторонами.

Також з матеріалів справи вбачається, що 15 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Генезис фінансової свободи» та адвокатом Жилою Володимиром Сергійовичем на виконання пункту 2.1. договору підписано додаток №1 до договору, відповідно до умов якого Сторони погодили, що Адвокат надає Клієнту правову допомогу (юридичні послуги) у правовідносинах які виникли між Товариством з обмеженою відповідальністю «Генезис фінансової свободи» та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , в тому числі Адвокат здійснює: юридичний аналіз наданих Клієнтом документів (кредитного договору № 2203/07/КИ-370 віл 14 листопада 2007 року, договорів поруки, матеріалів судових справ та виконавчих проваджень, інших документів наданих Клієнтом); вивчення можливості стягнення заборгованості із Боржників в судовому порядку та підготовку правової позиції щодо захисту інтересів Клієнта; надання Клієнту юридичних консультацій; підготовку в інтересах Клієнта необхідних правових (процесуальних) документів, в тому числі позовної заяви до суду про стягнення із Боржників (чи одного із них) заборгованості по кредитному договору (в тому числі про стягнення трьох відсотків річних, втрат від інфляції, штрафних санкцій), запитів, заяв, клопотань, заперечень, заяв про забезпечення позову, тощо; представництво інтересів Клієнта у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій; вчинення всіх інших дій, які необхідні для захисту прав та інтересів Клієнта.

Пунктом 2 додатку № 1 до договору передбачено, що згідно пункту 2.1. Договору гонорар (винагорода) Адвоката за надану Клієнту в межах дії цього Додатку до Договору правову допомогу складається із двох частин - гарантованої погодинної оплати плати, яка встановлена у пункті 2.1. цього Додатку, та «гонорару успіху» - премії адвокату яка виплачується Клієнтом тільки якщо буде досягнуто мету представництва в суді на умовах визначених у пункті 2.2. цього Додатку.

Відповідно до пункту 2.1. додатку № 1 до договору Клієнт оплачує юридичні послуги на основі погодинної оплати послуг у розмірі 1 200,00 грн за одну годину роботи адвоката. Сторони встановили наступну мінімальну вартість правової допомоги: підготовка та участь в одному судовому (підготовчому) засіданні по справі в суді першої інстанції (одна подія) - від 5 000,00 гривень; підготовка правових (процесуальних) документів у судовій справі, інших юридичних документів - від 1 200,00 гривень за кожен документ; вартість підготовки та подання нескладних заяв і клопотань (про ознайомлення із матеріалами справи, видачу копій судових рішень, видачу технічного запису засідань) входить у вартість участі в засіданнях по справі. Остаточна вартість послуг визначається Сторонами в акті приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) виходячи із фактично витраченого адвокатом часу на надання правової допомоги та погодженої Сторонами вартості години роботи адвоката.

Згідно з пунктом 2.2. додатку № 1 до договору сторони погодили, що за успішне представництво інтересів Клієнта у справі (справах) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Генезис фінансової свободи» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 чи одного з них Клієнт сплачує адвокату премію (винагороду) у розмірі 2 (двох) відсотків від суми, що стягнута згідно рішення суду на користь Клієнта.

06 жовтня 2023 року представником позивача - адвокатом Жилою В.С. подано заяву про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги та витрат, пов`язаних з прибуттям до суду.

До вказаної заяви було додано детальний опис наданих послуг (виконаних робіт) представником позивача - адвокатом Жилою В.С., в якому зазначено, що останнім надано наступні послуги (виконано такі роботи):

1. юридичний аналіз наданих позивачем документів (в тому числі Кредитного договору № 2203/07/КИ-370 від 14 листопада 2007 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Банк Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 , договору покури № 2 від 14 листопада 2007 року, судових рішень у справі № 2/0109/1827/2012, договору № 2 від 11 листопада 2020 року про відступлення прав вимоги за реєстровим № 1421, інших документів та відомостей); вивчення можливості стягнення із ОСОБА_1 в судовому порядку інфляційних втрат та трьох процентів річних, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, за неналежне виконання умов кредитного договору № 2203/07/КИ-370 від 14 листопада 2007 року та підготовку правової позиції щодо захисту інтересів Клієнта.

2. Надання позивачу юридичних консультацій щодо можливості стягнення із ОСОБА_1 в судовому порядку інфляційних втрат та трьох процентів річних, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, за неналежне виконання умов кредитного договору № 2203/07/КИ-370 від 14 листопада 2007 року.

3. Написання (складання тексту) в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Генезис фінансової свободи» до Солом`янського районного суду міста Києва: - позовної заяви про стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача інфляційних втрат та трьох процентів річних, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, за неналежне виконання умов кредитного договору № 2203/07/КИ-370 від 14 листопада 2007 року; заяви про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_1 нерухоме та рухоме майно. Підготовка та систематизація додатків до позовної заяви (крім розрахунків втрат від інфляції та трьох процентів річних).

4. Здійснення розрахунків інфляційних втрат та трьох процентів річних, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, за неналежне виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору № 2203/07/КИ-370 від 14 листопада 2007 року, письмове оформлення проведених розрахунків.

5. Написання (складання тексту) в інтересах позивача до Солом`янського районного суду міста Києва по справі № 760/4790/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Генезис фінансової свободи» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, відповіді на відзив.

6. Підготовка до засідання, поїздка в інтересах позивача в Солом`янський районний суд міста Києва (місцезнаходження суду: місто Київ, вул. Грушецька (Полковника Шутова), 1) та представництво інтересів Клієнта 24 квітня 2023 року, у Солом`янському районному суді міста Києва в підготовчому засіданні по справі № 760/4790/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Генезис фінансової свободи» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

7. Написання (складання тексту) в інтересах позивача до Київського апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Слободянюка В.В. на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 03 березня 2023 року про забезпечення позову у справі № 760/4790/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Генезис фінансової свободи» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

8. Підготовка до засідання та представництво інтересів позивача 01 серпня 2023 року у Київському апеляційному суді в судовому засіданні по справі № 760/4790/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Генезис фінансової свободи» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних (розгляд судом апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Слободянюка В.В. на ухвалу Солом 'янського районного суду міста Києва від 03 березня 2023 року про забезпечення позову у справі № 760/4790/23).

9. Підготовка до засідання, поїздка в інтересах позивача в Солом`янський районний суд міста Києва (місцезнаходження суду: місто Київ, вул. Грушецька (Полковника Шутова), 1) та представництво інтересів Клієнта 30 травня 2023 року у Солом`янському районному суді міста Києва в підготовчому засіданні по справі № 760/4790/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Генезис фінансової свободи» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Написання (складання тексту) в інтересах позивача до Солом`янського районного суду міста Києва по справі № 760/4790/23 клопотання про об`єднання справ в одне провадження.

10. Підготовка до засідання, поїздка в інтересах позивача в Солом`янський районний суд міста Києва (місцезнаходження суду: місто Київ, вул. Грушецька (Полковника Шутова), 1) та представництво інтересів Клієнта 30 серпня 2023 року у Солом`янському районному суді міста Києва в підготовчому засіданні по справі № 760/4790/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Генезис фінансової свободи» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Написання (складання тексту) в інтересах позивача до Солом`янського районного суду міста Києва по справі № 760/4790/23 заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі.

11. Підготовка до засідання, поїздка в інтересах позивача в Солом`янський районний суд міста Києва (місцезнаходження суду: місто Київ, вул. Грушецька (Полковника Шутова), 1) та представництво інтересів Клієнта 25 вересня 2023 року у Солом`янському районному суді міста Києва в судовому засіданні по справі № 760/4790/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Генезис фінансової свободи» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

За надані послуги, детальний опис яких зазначений вище, представник позивача просить стягнути з відповідача суму у розмірі 372 896,49 грн, тобто, як він зазначає 2% від суми задоволених позовних вимог згідно умов пункту 2.2. додатку № 1 до договору.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги та витрат, пов`язаних з прибуттям до суду, суд виходить з такого.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У пункті 3.2 Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2009 від 30 вересня 2009 року зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону).

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання норм частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто у ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Саме такої правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Схожі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20, від 08 червня 2021 року у справі 550/936/18.

У разі встановлення у договорі фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21).

Водночас, слід звернути увагу, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

У постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 Верховний Суд вказав про те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Як вже вказувалась вище, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені статтею 137 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.

У такому випадку суд відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правничу допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правничу допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд також звертає особливу увагу, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника (відповідача) не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 січня 2022 року у справі № 911/2737/17).

Таким чином, вирішуючи заяву представника позивача про компенсацію понесених витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно з статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Керуючись зазначеними критеріями, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши заяву про розподіл судових витрат та додані до неї документи, а також клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, суд враховує: складність справи, зокрема, спір стосувався стягнення інфляційних втрат та 3% річних з поручителя, а не з основного боржника за кредитним договором, вказана категорія справ не є складною, адже на теперішній час в Україні наявна стала судова практика з вирішення таких спорів; виконання робіт і послуг адвоката, а саме: у контексті надання правової (правничої) допомоги під час розгляду цієї справи у суді першої інстанції; відсутність відомостей щодо витраченого адвокатом часу на виконання відповідних робіт/надання послуг; обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову; значення справи для сторони.

Вирішуючи питання про віднесення до судових витрат, які розподілені за результатами розгляду спору, бонусів, передбачених договором про надання правової допомоги, залежно від результатів розгляду справи, тобто так званого «гонорару успіху», суд виходить з того, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у разі укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи те, чи були вони фактично здійснені, а також їх необхідність. При цьому суд, визначаючи суму відшкодування, має послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Відтак, суд, ураховує «гонорар успіху», предмет та ціну позову, обсяг робіт, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути ані способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, ані становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу, керуючись принципами справедливості, верховенства права, критеріями реальності адвокатських витрат в контексті їхньої дійсності та необхідності, критерію розумності їхнього розміру, а також враховуючи, що рішення суду у цій справі не набрало законної сили та з огляду на заперечення відповідача, не покладає на відповідача весь заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу та обмежує його до розміру 80 000,00 грн.

Водночас, суд наголошує, що витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 14 вересня 2022 року у справі № 509/6250/20.

Щодо стягнення витрат, пов`язаних з прибуттям представника позивача до суду, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов`язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Суд зауважує, що запровадження законодавцем граничного розміру (верхньої межі) компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов`язані з прибуттям до суду, покликане насамперед запобігти завищенню розміру цих витрат та попередженню зловживання таким правом.

Таке правове регулювання порядку здійснення цивільного судочинства не може обмежувати та/або заперечувати право сторони (її представника), на користь якої ухвалене судове рішення та яка понесла витрати, пов`язані з прибуттям до суду, й підтвердила їх документально.

Так, представником позивача надано суду звіт (опис понесених витрат по справі № 760/4790/23), відповідно до якого адвокатом Жилою В.С. у зв`язку з розглядом цивільної справи № 760/4790/23 понесено витрати на загальну суму 7 053,34 грн, а саме:

1. AT «УКРЗАЛІЗНИЦЯ»; проїзд адвоката Жили Володимира Сергійовича 23 квітня 2023 року (прибуття 24 квітня 2023 року) потягом (поїздом) № 050 ЛБ ФІРМ НШ за маршрутом м. Львів - м. Київ, посадочний документ (квиток) № 000B4547-B3DA-B024-0001 від 21 квітня 2023 року вартістю 664,44 грн;

2. AT «УКРЗАЛІЗНИЦЯ»; проїзд адвоката Жили Володимира Сергійовича 24 квітня 2023 року, (прибуття 25 квітня 2023року) потягом (поїздом) № 049 КА ФІРМ НШ за маршрутом м. Київ - м. Львів, посадочний документ (квиток) № 000B4547-DAEA-AD06-0001 від 21 квітня 2023 року вартістю 1 469,65 грн;

3. AT «УКРЗАЛІЗНИЦЯ»; проїзд адвоката Жили Володимира Сергійовича 29 травня 2023 року (прибуття 30 травня 2023 року) потягом (поїздом) № 050 ЛБ ФІРМ НШ за маршрутом м. Львів - м. Київ, посадочний документ (квиток) № 000B4567-76B6-4F9B-0001 від 23 травня 2023 року вартістю 1 456,13 грн;

4. AT «УКРЗАЛІЗНИЦЯ»; проїзд адвоката Жили Володимира Сергійовича 30 травня 2023 року (прибуття 31 травня 2023 року) потягом (поїздом) № 049 КА ФІРМ НШ за маршрутом м. Київ - м. Львів, посадочний документ (квиток) № 000B4567-F5B6-4E90-0001 від 23 травня 2023 року вартістю 1 319,52 грн;

5. AT «УКРЗАЛІЗНИЦЯ»; проїзд адвоката Жили Володимира Сергійовича 24 вересня 2023 року (прибуття 25 вересня 2023 року) потягом (поїздом) № 092 ЛА ФІРМ НЕ за маршрутом м. Львів - м. Київ, посадочний документ (квиток) № 000B45D2-B555-72F0-0001 від 07 вересня 2023 року вартістю 745,24 грн;

6. AT «УКРЗАЛІЗНИЦЯ»; проїзд адвоката Жили Володимира Сергійовича 25 вересня 2023 року (прибуття 26 вересня 2023 року) потягом (поїздом) № 043 ШЦ ФІРМ НШ за маршрутом м. Київ - м. Львів, посадочний документ (квиток) № 000B45D2-7395-0001 від 07 вересня 2023 року вартістю 1 398,36 грн.

Зважаючи, що представником позивача підтверджено документально витрати, пов`язані з прибуттям до суду, на загальну суму 7 053,34 грн, враховуючи умови укладеного між адвокатом Жилою В.С. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Генезис фінансової свободи» договору (пункт 2.3. договору), суд дійшов висновку про наявність правових підстав для їх стягнення з відповідача на користь позивача.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що судом не встановлено, а представником відповідача не доведено того факту, що адвокат Жила В.С., перебуваючи у м. Києві, мав ще й іншу мету свого відвідування міста, аніж прибуття до судового засідання у даній цивільній справі, відповідно, такі твердження представника відповідача не можуть бути покладено в основу цього додаткового рішення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає заяву представника позивача обгрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 246, 258, 259, 265, 270, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Генезис фінансової свободи» витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 80 000,00 грн (вісімдесят тисяч гривень 00 копійок) та витрати, пов`язані із прибуттям до суду у розмірі 7 053,34 грн (сім тисяч п`ятдесят три гривні 34 копійки), а разом 87 053,34 грн (вісімдесят сім тисяч п`ятдесят три гривні 34 копійки).

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Генезис фінансової свободи», адреса: 01001, місто Київ, вулиця Прорізна, будинок 11, офіс 44, .

Відповідач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана учасниками справи до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складений 30.10.2023 року.

Суддя А.О. Митрофанова