Справа № 204/5424/21
Провадження № 2-р/204/20/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Романюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду від 18 січня 2022 року та визначення порядку його виконання по цивільній справі № 204/5424/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» третя особа Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про повернення майна, що отримано без достатньої правової підстави, -

В С Т А Н О В И В:

28 вересня 2023 року Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду від 18 січня 2022 року та визначення порядку його виконання по цивільній справі № 204/5424/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» третя особа Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про повернення майна, що отримано без достатньої правової підстави, в якій він просив роз`яснити рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2022 року, а саме; - резолютивна частина рішення суду щодо повернення майна з чужого незаконного володіння, що отримано без достатньої правової підстави з метою відновлення права власності є тотожним витребуванню такого майна з чужого незаконного володіння; - рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстрованого у цьому реєстрі за відповідачем. Інакше кажучи, для внесення на підставі такого рішення суду до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, зареєстрованого у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно за окремою позовною вимогою скасовувати запис про таку реєстрацію за відповідачем; - у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. Крім того, заявник просив встановити порядок виконання рішення суду, а саме: - рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2022 року по справі № 204/5424/21 підлягає виконанню на загальних підставах, встановлених для виконання рішення суду шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно, зареєстрованого у цьому реєстрі за відповідачем АТ КБ «Приватбанк». В обгрунтування заяви зазначив, що 28.11.2016 р. та 01.12.2016 р. приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Верба В.М. зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ПАТ КБ «Приватбанк» право власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки: квартири АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 , - у позасудовому порядку. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про скасування державної реєстрації права власності ПАТ КБ «Приватбанк» на нерухоме майно, що є предметом іпотеки (Справа № 204/1248/19). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.05.2020 року у справі № 204/1248/19 скасовано запис про реєстрацію права власності № 17751381 від 28.11.2016 р., вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Верба В.М., яким проведена реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_3 за ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (), внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верба В.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 32638163 від 30.11.2016 року на підставі Іпотечного договору № ОМП154/2 від 24.04.2008 року реєстровий № 1022. Цим же рішенням скасовано запис про реєстрацію права власності № 17845617 від 01.12.2016 р., вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Верба В.М., яким проведена реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (), внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верба В.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 32750661 від 06.12.2016 року на підставі Іпотечного договору № БМБ154/1 від 24.04.2008 року реєстровий № 1013. Заявник зазначає, що скасоване рішення не створює жодних правових наслідків з моменту його ухвалення. Для поновлення запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: квартири АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 він подав віндикаційний позов до суду до АТ КБ «Приватбанк» (справа № 204/5424/21) відповідно до висновку, висловленому Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 644/7422/16-ц. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від року у справі № 204/5424/21 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Повернуто ОСОБА_1 з володіння АТ КБ «ПриватБанк» майно в натурі, а саме: квартиру АДРЕСА_3 , що отримана без достатньої правової підстави. Повернуто ОСОБА_1 з володіння АТ КБ «ПриватБанк» майно в натурі, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , що отримана без достатньої правової підстави. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08.02.2023 р. у справі №204/5424/21 скасовано рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.01.2022 р. та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про повернення майна, що отримано без достатньої правової підстави. У зазначеній постанові від 08.02.2023 р. у справі № 204/5424/21 судді зазначили, що: «державна реєстрація є тільки процедурою оформлення права на підставі переліку передбачених законом правовстановлюючих документів, а скасування рішення про державну реєстрацію допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства»; «рішенням від 20.01.2021 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Зубко В.Ю. відмовлено у скасуванні запису про обтяження/внесенні запису про скасування державної реєстрації 101 за номером 17845617 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 101 спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно»; «у державного реєстратора відсутні правові підстави для скасування державної реєстрації права власності. Державним реєстратором роз`яснено, що для належного виконання зазначеного рішення суду необхідно подати заяву про державну реєстрацію припинення права власності»; «враховуючи наведене обраний позивачем спосіб захисту на підставі ст. 1212 ЦК України шляхом повернення майна, що отримано без достатньої правової підстави не призведе до ефективного захисту порушених прав». Постановою Касаційного цивільного; суду Верховного Суду від 03.05.2023 р. у справі № 204/5424/21 касаційна скарга ОСОБА_1 задоволена. Постанова Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року скасована. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2022 року залишене в силі. Заявник вважає, що посилання колегії суддів апеляційного суду на неефективний спосіб захисту через неможливість зареєструвати право власності ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, - є помилковим, оскільки це питання вирішується відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 265 ЦПК України в порядку виконання рішення. Скасовуючи рішення апеляційного суду, КЦС ВС у постанові від 03.05.2023 року у справі № 204/5424/21 вказав наступне: «рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна (незалежно від того, у порядку яких статей ЦК України відбувається таке витребування, зокрема статті 1212) саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстрованого у цьому реєстрі за відповідачем. Інакше кажучи, для внесення на підставі такого рішення суду до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, зареєстрованого у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно за окремою позовною вимогою скасовувати запис про таку реєстрацію за відповідачем»; «з огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставин справи заявлення позивачем позовних вимог про повернення майна (витребування) такого майна з метою відновлення права власності, колегія суддів загалом погоджується із загалом правильним висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 »; «колегія суддів бере до уваги зміни до частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», внесені Законом України від 12 травня 2022 року, яким визначено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав». Згідно пункту 1 частини 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення. Згідно частини 1 статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Цією заявою заявник підтвердив, що рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2022 року у справі № 204/5424/21 не виконано, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Враховуючи наведені обставини просив заяву задовольнити.

В судове засідання заявник не з`явився, представник заявника надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за заявою про роз`яснення рішення суду без його участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2022 року по справі № 204/5424/21 (т. 1, а.с. 90-94) позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені у повному обсязі:

повернуто ОСОБА_1 з володіння Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» майно в натурі, а саме: квартиру АДРЕСА_3 , що отримана без достатньої правової підстави;

повернуто ОСОБА_1 з володіння Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» майно в натурі, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , що отримана без достатньої правової підстави;

стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 6 791,90 грн. (шість тисяч сімсот дев`яносто одна гривня, 90 копійок).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задоволено. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2022 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про повернення майна, що отримано без достатньої правової підстави відмовлено (т. 1, а.с. 174-177).

Постаново Верховного Суду від 03 травня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року скасовано. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2022 року залишено в силі. Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 в порядку розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, 13 583,80 грн. (тринадцять тисяч п`ятсот вісімдесят три гривні, 80 копійок) (т. 2, а.с. 47-53).

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Роз`яснення рішення суду - це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту, що зумовлене його нечіткістю, або якщо воно є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, та тих, що будуть здійснювати його виконання.

При вирішенні питання про роз`яснення рішення суд не повинен давати відповідь на нові або не вирішені ним питання під час судового розгляду, суд має лише роз`яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що роз`яснення рішення можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно і ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє у роз`ясненні рішення.

Таким чином, роз`яснення рішення суду можливе лише у випадках, коли рішення містить неясність або нечіткість, що ускладнюють його реалізацію і їх усунення можливе шляхом роз`яснення рішення суду.

У поданій заяві ОСОБА_1 зазначив, що рішення від 18.01.2023 року ще не виконано, що підтверджується відомостями з Єдиного Державного реєстру прав на нерухоме майно, а державні реєстратори відмовляють йому у проведенні державної реєстрації права власності посилаючись на необхідність роз`яснення рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені у повному обсязі.

У резолютивній частині вказаного рішення чітко зазначено: «Повернути ОСОБА_1 з володіння Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» майно в натурі, а саме: квартиру АДРЕСА_3 , що отримана без достатньої правової підстави. Повернути ОСОБА_1 з володіння Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» майно в натурі, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , що отримана без достатньої правової підстави.».

Позивач ОСОБА_1 просить роз`яснити вказане рішення Красногвардійського районного суд ум. Дніпропетровська від 18 січня 2022 року та зазначити, що: - резолютивна частина рішення суду щодо повернення майна з чужого незаконного володіння, що отримано без достатньої правової підстави з метою відновлення права власності є тотожним витребуванню такого майна з чужого незаконного володіння; - рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстрованого у цьому реєстрі за відповідачем. Інакше кажучи, для внесення на підставі такого рішення суду до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, зареєстрованого у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно за окремою позовною вимогою скасовувати запис про таку реєстрацію за відповідачем; - у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав.

З заяви про роз`яснення рішення вбачається, що позивач фактично просить викласти у резолютивні частині рішення нові позовні вимоги, які не були предметом розгляду судом першої інстанції.

Цим самим ОСОБА_1 фактично ставить питання про внесення в резолютивну частину рішення нових даних, що шляхом роз`яснення рішення не допускається.

У заяві про роз`яснення рішення суду ОСОБА_1 не посилається на те, що рішення суду є незрозумілим, а по суті просто просить змінити зміст рішення суду шляхом внесення змін до резолютивної частини рішення, посилаючись на те, що йому було відмовлено у державній реєстрації прав на нерухоме майно.

Необхідно також зазначити, що роз`яснення рішення у тому вигляді, в якому просить позивач, призведе до зміни змісту рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2022 року, що буде виражене у доповненні резолютивної частини рішення новими даними.

Суд зазначає, що рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2022 року ухвалене у даній цивільній справі є зрозумілим, ясним та чітким, а також не містить будь-яких недоліків які б допускали його неоднакове тлумачення.

При цьому, сам по собі факт відмови державним реєстратором прав на нерухоме майно у проведенні державної реєстрації прав на нерухоме майно не свідчить про те, що рішення суду є незрозумілим та потребує роз`яснення, а така відмова державного реєстратора може бути оскаржена позивачем у встановленому законодавством порядку.

Отже, за наведених обставин, заява ОСОБА_1 в частині роз`яснення рішення суду, задоволенню не підлягає у зв`язку з відсутністю передбачених законом підстав для цього.

Щодо вимоги заявника про встановлення порядку виконання рішення суду суд зазначає наступне.

Заявник просив встановити порядок виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2022 року по справі № 204/5424/21, а саме що рішення підлягає виконанню на загальних підставах, встановлених для виконання рішення суду шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно, зареєстрованого у цьому реєстрі за відповідачем АТ КБ «Приватбанк».

В обгрунтування заявленої вимоги позивач посилався на п.1 ч. 7 ст. 265 ЦПК України, згідно якої у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення.

Тобто, вказана норма містить правило, згідно якого суд під час ухвалення рішення по справі, може у випадку необхідності та за наявності відповідної заяви сторони позивача про це, встановити порядок і строк виконання рішення.

Однак, зі змісту поданої позивачем позовної заяви вбачається, що під час розгляду справи у суді першої інстанції позивач не заявляв про встановлення порядку і строку виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлений статтею 16 ЦК України.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Відповідно до ч.1-4 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що суд може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання судового рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин та лише за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом).

При вирішенні питання про зміну способу чи порядку виконання рішення, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про неможливість його виконання. Задоволення таких заяв можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Отже, чинне законодавство пов`язує можливість змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суду лише за умов доведення заявником існування обставин, що ускладнюють виконання або роблять його неможливим.

Водночас, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати його по суті.

На стадії виконання рішення, суд не може застосувати інший спосіб правового захисту стягувача ніж той, що передбачений рішенням суду, оскільки в іншому випадку це означало б зміну суті рішення суду та застосування іншого способу правового захисту позивача без дотримання належної судової процедури розгляду відповідних позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження існування таких обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Більш того, заявником не надано суду і доказів на підтвердження того, що рішення суду перебуває на виконанні, та не може бути виконане, або доказів того, що рішення було подано для його виконання відповідним державним органам (державним реєстраторам), однак у його виконанні було відмовлено.

За таких обставин, суд приходить до переконливого висновку про відсутність передбачених діючим процесуальним законом правових підстав для задоволення заяви в частині встановлення порядку його виконання.

Підсумовуючи наведене суд зазначає, що оскільки рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2022 року є зрозумілим, ясним, чітким та не містить будь-яких недоліків які б допускали його неоднакове тлумачення, а також з урахуванням того, що позивач у своїй заяві про роз`яснення фактично просить змінити зміст рішення суду шляхом внесення змін до резолютивної частини рішення, не надаючи суду переконливих доказів щодо неможливості виконання судового рішення, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду та встановлення порядку його виконання слід відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 265, 267, 271, 435 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду від 18 січня 2022 року та визначення порядку його виконання по цивільній справі № 204/5424/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» третя особа Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про повернення майна, що отримано без достатньої правової підстави - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Д.Л. Черкез