Провадження № 2/761/9424/2023
У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

17 жовтня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Фролова І.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей.

За загальним правилом, визначеним статтею 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Судом оформлено запит з метою отримання відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

На адресу суду надійшла відповідь на запит, відповідно до якої вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, позивачем при поданні позову порушено правила територіальної підсудності, оскільки відповідач не проживає у Шевченківському районі м. Києва.

Суд зауважує, що вказана категорія справ має альтернативну підсудність, а саме:

- відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача;

відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відповідно до матеріалів справи вбачається, що від шлюбу у сторін є малолітні діти, однак в матеріалах справи відсутні докази того, що останні проживають з позивачкою.

Також, як і не містять матеріали справи доказів того, що позивачка проживає за адресою, що територіально відноситься до Шевченківського району міста Києва.

Щодо вказаного позивачкою у позовній заяві зазначено наступне: «На даний час, Позивач знаходиться у Федеративній Республіці Німеччина, та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Найближчим часом Позивач планує повернуться та проживати за адресою рідного брата ОСОБА_3 « шо пооживає згідно довідки про взяття на облік внцутрішньо перемішеної особи від 18.06.2018 р. № у Шевченківському районі м. Києва, за адресою; проспект Перемоги. 76 кв. 4.».

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

А відтак, враховуючи предмет та підстави позову, беручи до уваги, що заявлені позовні вимоги полягають у розірванні шлюбу, а Шевченківському районному суду м. Києва дана позовна заява як за правилами ч. 1 ст. 27 ЦПК України, так і за правилами ч.ч, 1,2 ст. 28 ЦПК України територіально не підсудна, це позбавляє Шевченківський районний суд м. Києва права прийняти дану справу до свого провадження не порушуючи правил підсудності, а спори між судами про підсудність не допускаються (ч. 1 ст. 32 ЦПК України), до спірних правовідносин підлягають застосуванню правила загальної підсудності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 ЦПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Суд зауважує, що Розпорядженнями Голови Верховного Суду від 5 липня 2022 року № 36/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану(суди Автономної Республіки Крим та м. Севастополя)» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», враховуючи неможливість здійснення правосуддя судами Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, змінено територіальну підсудність судових справ (в (окрім кримінальних проваджень), справи, які підсудні Сімферопольському районному суду Автономної Республіки Крим було передано за підсудністю до розгляду Малиновському районному суду м. Одеси.

За таких обставин, вищевказана позовна заява підлягає передачі на розгляд Малиновському районному суду м. Одеси.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 27, 31, 259, 260 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Передати справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей за територіальною підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: