ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-з/821/116/23
Справа №704/800/22
17 жовтня 2023 року м. Черкаси
Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:
суддя-доповідачФетісова Т.Л.
cуддіВасиленко Л.І., Карпенко О.В.
секретар Новицька Н.О.
розглянувши заяву представника позивача адвоката Єсик В.О. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Агрофірма «Легедзине» про розірвання договору оренди землі,
ОСОБА_1 у вересні 2022 року звернувся до суду з позовом, яким просив про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати.
Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 19.06.2023 позовні вимоги у справі задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник відповідача адвокат Синєгуб Р.П. подав 28.07.2023 апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та відхилити позовні вимоги.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 03.10.2023 зазначену апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

05.10.2023 представник позивача адвокат Єсик В.О. подав клопотання про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 10000,00 грн.

При цьому, попередньо, в судовому засіданні апеляційного суду було повідомлено про подальше надання доказів понесених судових витрат.

Так згідно додаткової угоди від 01.09.2023 до договору №13/08 від 13.08.2019 адвокатом Єсик В.О. позивачу у справі ОСОБА_1 при апеляційному перегляді було надано правову допомогу, яка полягала, зокрема, в складенні відзиву на апеляційну скаргу відповідача на суму 8000 грн. та участь у судовому засіданні на суму 2000 грн.

Відповідно до квитанції від 05.10.2023 ОСОБА_1 сплатив адвокату Єсик В.О. за правову допомогу 10000 грн.

Дослідивши матеріали справи та поданого клопотання, апеляційний суд прийшов до такого висновку.

Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (як у даній справі).

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такі висновки містяться в додатковій постанові ВП ВС від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц. Крім того, аналогічні висновки щодо співмірності розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом фактично наданих адвокатом послуг містяться в додатковій постанові ВС від 12.12.2019 у справі №2040/6747/18.

Далі, положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Представник ТОВ «Агрофірма «Легедзине» в судовому засіданні категорично заперечував проти такого розміру витрат, вважаючи його завищеним та необґрунтованим.

Як вбачається з протоколу судового засідання адвокат позивача Єсик В.О. представляв інтереси клієнта в судовому засіданні в апеляційному суді 03.10.2023 тривалістю 15 хвилин. Також вказаним адвокатом було підготовлено відзив на апеляційну скаргу відповідача, доводи якого ґрунтуються повністю на правовій позиції, сформованій в позовній заяві.

Відтак, апеляційний суд вважає розмір витрат, визначений представником позивача в сумі 10000,00 грн. за підготовку відзиву та участь в одному судовому засіданні, необґрунтовано завищеним, оскільки на стадії апеляційного перегляду справи правова позиція сторони є вже сформованою, всі докази, подані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, досліджені в суді першої інстанції, відзив на апеляційну скаргу ґрунтується на доводах, викладених в позовній заяві та зроблених судом першої інстанції висновках, отже стверджувати про істотну складність в його оформленні адвокатом не можна.

З урахуванням вищенаведеного та того, що рішенням суду першої інстанції, залишеним без змін апеляційним судом, задоволено позовні вимоги, апеляційний суд вважає, що з відповідача на користь позивача у відшкодування витрат на правову допомогу при апеляційному перегляді справи слід стягнути 4000,00 грн., частково задовольнивши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст.141, 270, 368 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

заяву представника позивача адвоката Єсик В.О. про ухвалення додаткового рішення- задовольнити частково.

Доповнити постанову Черкаського апеляційного суду від 03.10.2023 у даній справі вказівкою про стягнення з ТОВ «Агрофірма «Легедзине» на користь ОСОБА_1 4000,00 грн. витрат на правову допомогу при апеляційному перегляді справи.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повний текст постанови складено 18.10.2023.

Суддя-доповідач

Судді