Справа № 456/1203/23
Провадження № 2-др/456/15/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

23 жовтня 2023 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бораковського В. М. ,

секретар судового засідання Черевата С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача адвоката Здрілко Є.Є. про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

встановив:

03.10.2023 на адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Здрілко Є.Є. про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відповідно до якої просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 16 073 (шістнадцять тисяч сімдесят три) грн. 60 коп., з яких судовий збір в сумі 1 073,60 грн., витрати на оплату послуг залученого у справі експерта в сумі 5 000 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн.

В обґрунтування заяви представник позивача покликається на те, що 25 вересня 2023 у вказаній справі Стрийським міськрайонним судом Львівської області винесено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задоволено. На підставі частини 1-3 ст. 134 ЦПК України, одночасно із подачею позовної заяви, було подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачі понесли і які очікують понести у зв`язку із розглядом справи.

03 жовтня 2023 представником позивачки - адвокатом Здрілко Є.Є. - було подано до суду заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, який залишив за собою право надати Суду докази на підтвердження понесених позивачами судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Факт надання правничої допомоги є підтверджено документами, наявними в матеріалах даної справи, зокрема: ордером про надання правничої допомоги позивачам, належним чином завіреною копією Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю представником позивача та копіями Договорів про надання правової допомоги.

Під час ухвалення рішення суд не вирішив питання про судові витрати, які позивачка понесла при розгляді справи і які складаються із сплачених нею судового збору в сумі 1073,60 грн., витрат на оплату послуг залученого експерта в сумі 5 000 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн. Представник позивачки вважає, що у справі №456/1203/23

необхідно винести додаткове рішення, яким на ОСОБА_2 покласти сплату судових витрат: судового збору, витрат на оплату послуг експерта та витрат на професійну правничу допомогу понесених ОСОБА_1 .

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати по оплаті судового збору. Під час звернення до суду позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 1073,60грн.

У зв`язку із запереченнями відповідачкою позовних вимог, позивачкою було залучено експерта для проведення земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи, в якості доказу у цивільній справі № 456/1203/23, який 02 червня 2023 надав висновок № 02/06/23 про відсутність безперешкодного доступу до земельної ділянки та визначив спосіб, у який можливо усунути безперешкодний проїзд до будинковолодіння позивачки. Для проведення зазначеної експертизи між позивачкою та суб`єктом підприємницької діяльності діяльністю - фізичною особою ОСОБА_3 (Експертом) було укладено Договір № 2405/23 від 23.05.2023. За наслідками проведення експертизи між сторонами було складено Акт прийому передачі наданих послуг від 02.06.2023, вартість послуг становить 5 000 грн. Позивачкою вказана сума була сплачена згідно платіжних інструкцій від 25.05.2023 в сумі 1 500 грн. та від 05.06.2023 в сумі 3 500 грн. Вказані документи долучені до матеріалів справи та надіслані відповідачці. Такі витрати підлягають стягненню з відповідачки враховуючи, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи.

У позовній заяві ОСОБА_1 від 07.03.2023 було зазначено, що нею на дань подання позову понесені витрати на правову допомогу в розмірі 3 000 грн., в той же час, враховуючи складність даної справи вона очікує понести додаткові витрати на правову допомогу орієнтовно на суму 20 000 грн. 01.09.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір про надання юридичної (правової) допомоги. Згідно п.1.1. договору, в порядку та на умовах, встановлених цим договором, адвокат зобов`язується надати клієнту визначену цим договором юридичну (правову) допомогу: здійснювати представництво та інші види правової допомоги, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 4.1. договору передбачено, що розмір гонорару адвоката за надані клієнта послуги встановлюється за домовленістю між сторонами. 09.03.2023 між клієнтом та адвокатом було укладено додаток № 2 до договору. У відповідності до п. 1.1. вказаного додатку визначено, що в порядку та на умовах, встановлених пунктом 2.1. договору від 01.09.2020, адвокат зобов`язується надати клієнту визначену договором юридичну (правничу) допомогу у судовій справі №456/1203/23, яка зареєстрована/знаходиться у провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області. Згідно п. 4.1. додатку № 2 розмір гонорару адвоката за надані клієнту юридичну (правову) допомогу у судовій справі № 456/1203/23 у Стрийському міськрайонному суді Львівської області є фіксованою та становить 10 000 (десять тисяч) грн.

Згідно Акту надання послуг від 25.09.2023 виконавцем надано замовнику ( ОСОБА_1 ,) станом на 25.09.2023 передбачені договором про надання юридичної (правової) допомоги від 01 вересня 2020 р. та додатком № 2 від 09.03.2023 юридичні послуги (правничу допомогу) під час підготовки до розгляду та в процесі розгляду Стрийським міськрайонним судом Львівської області цивільної справи №456/1203/23 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (сервітутом), а саме: консультація замовника, попереднє опрацювання матеріалів та документів для підготовки позовної заяви вартістю 2 000 грн., підготовка та подання письмових процесуальних документів у справі (позовна заява, відповідь на відзив, інші клопотання та заяви) вартістю 5 000 грн., участь в судових засіданнях у справі 25.04, 21.08., 25.09.2023р. вартістю 3 000 грн., всього на загальну суму 10 000 грн. За надані послуги ОСОБА_1 сплатила 3 000 грн. згідно прибуткового касового ордеру від 07.03.2023 № 16 та 7 000 грн. згідно прибуткового касового ордеру від 25.09.2023 № 52.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 (провадження №12-14гс22) відступила від висновку, викладеного в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 листопада 2020 року у справі №638/7748/18, про те, що інформація, яка міститься в акті приймання правничої допомоги, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатися тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат часу по кожному з видів робіт,необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, такого розрахунку позбавляє іншу сторону можливості спростувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу. Зокрема Велика Палата Верховного Суду зазначила: Висловлюючись щодо порядку обчислення гонорару, ВП ВС вказала, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому в ст. 627 ЦК України.

Позивачка ОСОБА_1 є пенсіонером, всі витрати, в т.ч. і витрати на надання правничої допомоги, понесені нею особисто та документально підтверджені, є для неї значними витратами, у акті надання послуг зазначено конкретний обсяг наданих послуг; зазначено вартість кожного виду послуг окремо. Понесені судові витрати безпосередньо пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим, співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони, яка тривалий час не має можливості користуватися встановленим іншим судом сервітутом.

Представник позивачки адвокат Здрілко Є.Є. у судовому засіданні заяву підтримав покликаючись на викладені у заяві обставини.

Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до норм ст. 245 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

Рішенням, ухваленим Стрийським міськрайонним судом Львівської області 25.09.2023 у цивільній справі № 456/1203/23, задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

При цьому, питання про інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до котрих в силу ч. 3 ст. 133 ЦПК України, належать й витрати на професійну правничу допомогу, в справі не вирішено.

Подана стороною позивача заява стосується ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат.

Суд бере до уваги заяву представника позивачки як таку, що подана відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, та докази, подані нею, на підтвердження понесених витрат.

Так представником позивачки адвокатом Здрілко Є.Є. долучено до заяви опис наданих послуг згідно яких він просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 16 073 (шістнадцять тисяч сімдесят три) грн. 60 коп., з яких судовий збір в сумі 1 073,60 грн., витрати на оплату послуг залученого у справі експерта в сумі 5 000 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн.

Щодо судових витрат понесених позивачкою на сплату судового збору та витрат на залучення експерта, то такі суд вважає обґрунтованими і підтверджені відповідними доказами.

Що стосується заяви представника позивачки адвокатом Здрілко Є.Є. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, види робіт або послуг адвоката, витрат, про відшкодування яких у справі заявлено вимогу, мають відповідати умовам договору про надання правової допомоги, положенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і процесуального закону (постанова ВС від 20.11.2018 у справі № 910/23210/17).

Видами судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації є: гонорар адвоката за представництво в суді; послуги надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; витрати на збір доказів; вартість послуг помічника адвоката; витрати на прибуття до суду та очікування судового засідання; інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором (ст. 137 ЦПК України та ст. 19, 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Разом з тим, порядок розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, врегульовано статтями 141, 142 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних

обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, суд має оцінювати щодо відповідності зазначеним критеріям поведінку/дії/бездіяльність обох сторін.

За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Оглядом матеріалів справи встановлено, що 01.09.2020 між адвокатом Здрілко Є.Є. та Чепіль У.Й. було укладено Договір про надання юридичної (правової) допомоги.

Згідно з п. 1.1. вказаного Договору адвокат зобов`язується надати клієнту визначену договором юридичну (правову) допомогу: здійснювати представництво та інші види правової допомоги, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що розмір гонорару адвоката за надані клієнта послуги встановлюється за домовленістю між сторонами.

За надані послуги ОСОБА_1 сплатила 3 000 грн. згідно прибуткового касового ордеру від 07.03.2023 № 16 та 7 000 грн. згідно прибуткового касового ордеру від 25.09.2023 № 52.

Разом з тим, частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Також при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Наведена правова позиція викладена в Додатковій Постанові Верховного суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанова ОП КГС ВС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

У розумінні положень частини п`ятої статті 141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт.

Якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу (постанови ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 у справі № 917/1071/18).

Суд погоджується з доводами представника позивача адвокатом Здрілко Є.Є. про те, що долучені до матеріалів заяви копії документів підтверджують надання адвокатом правової допомоги позивачці ОСОБА_1 при розгляді справи №456/1203/23.

Однак суд вважає, що вказані витрати є неспівмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг. Предмет спору у даній справі не є складним, містить однотипні спірних правовідносин і позовні вимоги всіх трьох позивачів, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних та діючого законодавства і судової практики, а обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

Таким чином, суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, дійшов переконання, що заявлені представником відповідача до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є завищеними та неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг відповідачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), та вважає, що обґрунтованими є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000, 00 грн.

Керуючись ст. 141, 270, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: сплачений судовий збір в сумі 1 073,60 грн., витрати на оплату послуг залученого у справі експерта в сумі 5 000 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн., всього 13 073 (тринадцять тисяч сімдесят три) грн. 60 коп.,

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на 5 (п`ять) днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 25 жовтня 2023 року.

Головуючий-суддя В. М. Бораковський