ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8495/23 Справа № 209/366/23 Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О.О. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.

суддів - Барильської А.П., Петешенкової М.Ю.

за участю секретаря - Ніколиної А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 липня 2023 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитом спадкодавця, -

В С Т А Н О В И Л А:

Представник АТ КБ «Приватбанк» Балагурак В.В. звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідачів на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 11.02.2008 року в розмірі 9999,40 грн., а також понесені позивачем судові витрати.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_4 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим ним була підписана анкета-заява №б/н від 11.02.2008 року. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а Позичальнику надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 21600,00 грн. Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком Позичальник не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 помер. Спадкоємці Позичальника мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 06.12.2021 року по 06.06.2022 року. В даному випадку спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Позивачем 08.06.2022 року була направлена претензія кредитора до Другої Кам`янської нотаріальної контори та 23.06.2022 року отримана відповідь. 15.07.2022 року до спадкоємців Позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких Позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 11.02.2008 року становить 9999,40 грн., яка складається з наступного: 9999,40 грн. - заборгованість за тілом кредитом, в т.ч. 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 9999,40 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 липня 2023 року позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитом спадкодавця задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" () заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.02.2008 р. в розмірі 9999 (дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень) 40 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" () витрати по сплаті судового збору в сумі 1240,50 грн. з кожного окремо.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне дослідження доказів та обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів скарги, зазначають, що будь - яких вимог чи претензій з боку АТ КБ «Приватбанк» щодо погашення боргу спадкодавця, на адресу відповідачів не надходило.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим ним була підписана анкета-заява №б/н від 11.02.2008 року. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а Позичальнику надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 21600,00 грн (а.с.38-50)

Із розрахунку заборгованості вбачається, що у ОСОБА_4 на момент його смерті існувала заборгованість за кредитним договором в сумі 9999,40 грн., яка складається з наступного: 9999,40 грн. - заборгованість за тілом кредитом, в т.ч. 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 9999,40 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії. (а.с.21-24)

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 . (а.с.57)

Згідно відповіді Другої кам`янської державної нотаріальної контори від 11.06.2022 року на претензію банку, після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , ніхто із спадкоємців для оформлення спадщини не звертався. (а.с.61).

Також вбачається, що 24.06.2022 року представник позивача АТ КБ «Приватбанк» зверталася до відповідачів з листом-претензією про сплату заборгованості за кредитним договором №б/н від 11.02.2008 року укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 (а.с.62, 63, 64-65).

Із досліджених судом копії паспортів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 встановлено, що вони були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.51-56)

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , 18 травня 2019 року відповідач ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та після державної реєстрації шлюбу прийняла прізвище « ОСОБА_7 ». (а.с.89)

За інформацією, яка міститься в картотеці Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Кам`янської міської ради, станом на 06.12.2021 року, за адресою: АДРЕСА_2 , були зареєстровані наступні особи: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання зареєстроване з 23.10.1992 року по теперішній час; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання зареєстроване з 23.10.1992 року по теперішній час; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання зареєстроване з 28.07.2000 року по теперішній час; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання зареєстроване з 02.11.2006 року по теперішній час; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання зареєстроване з 02.11.2016 року по теперішній час; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання зареєстроване з 15.07.2004 року по теперішній час; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце проживання зареєстроване з 26.11.2009 року по теперішній час (а.с.106)

23 травня 2023 року до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла копія спадкової справи після померлого, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (а.с.109-134), відповідно до якої ОСОБА_2 , яка є дочкою ОСОБА_4 , надала заяву від 14 грудня 2021 року про прийняття після померлого ОСОБА_4 у спадок всього рухомого та нерухомого майна (а.с.110).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , 18 серпня 2006 року ОСОБА_12 зареєструвала шлюб з ОСОБА_13 та після реєстрації шлюбу прийняла прізвище « ОСОБА_14 ». (а.с.116)

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , 18 травня 2019 року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та після реєстрації шлюбу прийняла прізвище « ОСОБА_7 ». (а.с.117)

14 грудня 2021 року ОСОБА_1 , яка є дочкою ОСОБА_4 , надала заяву від 14 грудня 2021 року про прийняття після померлого ОСОБА_4 у спадок всього рухомого та нерухомого майна (а.с.118).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 , 18 січня 1995 розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . (а.с.123)

На підставі викладеного, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 боргу за кредитом спадкодавця.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства,а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст.ст. 1261, 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.ч.1,3,4 ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні.

Тобто в разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним.

Відсутність у спадкоємця, який прийняв спадщину, свідоцтва про право власності на спадкове нерухоме майно не позбавляє кредитора спадкодавця звернутися на підставі відповідних норм Закону до такого спадкоємця, що зволікає з отриманням свідоцтва з вимогами про стягнення заборгованості, в даному випадку за кредитним договором.

Згідно ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

За загальним правилом у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво, обов`язки померлої особи (боржника) переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості отриманого ним у спадщину майна.

У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Саме до цього зводиться правовий висновок, який викладений у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року (справа №332/2936/16-ц).

Згідно із ст.129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України.

Нормами ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Отже цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 18 вересня 2019 року (справа №640/6274/16-ц), при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Задовольняючи позовні вимоги АТ КБ Приватбанк суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки відповідачі як спадкоємці надали заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 , в тому числі і боргові зобов`язання, таким чином стягненню підлягає борг по тілу кредиту в розмірі 9999,40 гривень.

Однак, із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 отримали та прийняли спадщину, а отже до останніх не перейшли обов`язки (спадщини) від ОСОБА_4 , який помер (спадкодавця), по вищевказаному кредитному договору, а тому вони не є належними відповідачами в даній цивільній справі.

Крім цього, банк не надав суду жодних доказів обсягу спадкового майна та його вартості для визначення межі відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Отже, банк не довів належність ОСОБА_4 за життя рухомого та нерухомого майна, в межах якого його спадкоємці мають нести відповідальність перед кредитором.

На вказані обставини суд першої інстацнії уваги не звернув, їх не з`ясував, а тому у задоволенні позовних вимог банку до відповідачів слід відмовити з підстав недоведеності обсягу спадкового майна та його вартості, що унеможливлює стягнення з спадкодавців заборгованості за кредитним договором зі спадкоємця.

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, відповідно підлягають вирішенню питання розподілу судових витрат.

Згідно з частиною 1, 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи те, що при поданні апеляційної скарги відповідачами сплачено судовий збір в сумі 3721, 50 грн., тому з АТ КБ Приватбанк на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_3 підлягає стягненню зазначений судовий збір.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 липня 2023 року - скасувати.

В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитом спадкодавця - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 3721, 50 грн. за подачу апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: А.П. Барильська

М.Ю. Петешенкова