Справа № 703/4155/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Криви Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Холодняк Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ротмістрівської сільської ради Черкаського району Черкаської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ротмістрівської сільської ради Черкаського району Черкаської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8145 га, кадастровий номер :02:002:0513, розташовану в межах Носачівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР №13-13-521.

Позивач стверджує, що він є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, спадщину прийняв, оскільки на день смерті спадкодавця постійно проживав разом із нею та шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою, однак одержати свідоцтво про право на спадщину не може у зв`язку не підтвердженням родинних відносин оскільки у свідоцтві про народження померлої, свідоцтві про одруження останньої та у свідоцтві про народження позивача по батькові матері зазначено як « ОСОБА_3 », а у свідоцтві про смерть та інших документах - « ОСОБА_4 ». У зв`язку з цим, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

На підставі викладених обставин, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою та просив суд встановити факт, що померла ОСОБА_2 доводилась йому матір`ю, та визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування по закону, оскільки він позбавлений можливості в позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Ухвалою судді від 01 вересня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу визначено строк для надіслання до суду відзиву на позовну заяву, позивачу для надання відповіді на відзив.

Правом для надання відзиву відповідач не скористався.

Ухвалою суду від 29 вересня 2023 року по справі було закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Райнов Г.С. звернувся до суду з письмовою заявою, згідно якої просив справу розглядати без участі позивача та його представника, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Представник Ротмістрівської сільської ради Черкаського району Черкаської області в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву в якій справу просить розглядати без участі їх представника, позов визнав повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , яке видане 08 червня 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Сміла Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.8).

Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 30 травня 2023 року та згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР №13-13-521 виданого 05 грудня 2002 року на підставі рішення Носачівської сільської ради Смілянського району Черкаської області від 21 березня 2001 року № 17, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8145 га, кадастровий номер :02:002:0513, розташованої в межах Носачівської сільської ради Черкаського району Черкаської області (а.с. 9,11).

У статті 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_2 заповіту не складала, а тому спадкування належного йому майна повинно відбуватися за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В основі спадкування за законом знаходиться принципі черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Як передбачено ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Стаття 1270 ЦК України визначено для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Матеріалами справи підтверджується обставина, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 оскільки та звернувся у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, та постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, як вбачається з довідки Ротмістрівської сільської ради № 257 від 28 серпня 2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті останньої з нею проживали: син ОСОБА_1 , невістка ОСОБА_5 та онуки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.18).

З листа завідувача Смілянської державної нотаріальної контори № 1340/02-14 від 17 жовтня 2023 року вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 , на підставі поданої заяви була заведена спадкова справа №775/2022. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Вказане також підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Разом з тим постановою нотаріуса № 1057/02-31 від 24 серпня 2023 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину в зв`язку з розбіжністю у свідоцтві про народження спадкоємця по батькові спадкодавця, яке вказано у свідоцтві про смерть останнього (а.с.17).

Так, як вбачається із копії свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 виданого Носачівською сільською радою 31 грудня 1966 року в графі мати вказано « ОСОБА_2 » при цьому в цій же графі міститься виправлення та зазначено по батькові останньої « ОСОБА_8 ». Батьком позивача вказано ОСОБА_9 (а.с. 13).

Із наданої позивачем копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 вбачається, що 06 листопада 1965 року ОСОБА_9 (батько позивача) одружився із ОСОБА_10 , при цьому відомості щодо по батькові нареченої містять виправлення з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_8 » (а.с.15).

Аналогічні виправлення внесено і до свідоцтва про народження ОСОБА_11 , відповідно до якого по батькові останньої містять виправлення з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_8 » (а.с.16).

Оцінюючи зібрані докази по справі в їх сукупності суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відтак, суд прийшов до висновку, що позивач є спадкоємцем першої черги по закону, так як є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та прийняв спадщину у встановлений законом шестимісячний строк.

Однак, згідно вказаної постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 серпня 2023 року вбачається, що в зв`язку з розбіжністю у написанні по батькові спадкодавця у свідоцтві про смерть останньої та у свідоцтві про народження спадкоємця неможливо видати свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно (а.с. 17).

Відтак, за вказаних обставин спадкоємець ОСОБА_1 позбавлений можливості оформити спадщину у нотаріуса після смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відтак звернення позивача до суду з даним позовом є правомірним та обґрунтованим.

Як встановлено ст. 1218, ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України вся спадщина вважається належною позивачу з часу смерті спадкодавця.

Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку.

Постановою Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

За таких обставинах, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2 є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку, відтак суд приходить до беззаперечного висновку, що невизнане право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

При цьому, суд враховує, що відповідач визнав позов в повному обсязі.

Вимог про стягнення з відповідача судового збору позивач не заявив, а тому їх слід віднести на його рахунок.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст.ст. 15, 16, 1217, 1218, 1223, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 76, 81, 82, 89, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Ротмістрівської сільської ради Черкаського району Черкаської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 доводилась матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8145 га, кадастровий номер :02:002:0513, розташовану в межах Носачівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, що належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Ротмістрівська сільська рада Черкаського району Черкаської області, юридична адреса: вул. Михайлівська, буд. 18, с. Ротмістрівка, Черкаський район, Черкаська область, код ЄДРПОУ- 26359075.

Головуючий: Ю. В. Крива