Справа № 509/5079/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 рокуОвідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кочко В.К.,

секретаря Савченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Овідіополь цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 р., ОСОБА_1 звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області в порядку окремого провадження із заявою про встановлення юридичного факту її перебування на утриманні її померлого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Лиманка Одеського району Одеської області, а також факт їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що 08.08.1970 р. зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , з часу укладення шлюбу заявник та ОСОБА_2 проживали як чоловік та жінка, мають спільну дитину, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, на протязі останніх шести років проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Чоловік заявниці ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник звернулась до Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, однак їй було відмовлено з тих підстав, що її місце реєстрації не збігається з місцем реєстрації чоловіка, не надано заявницею довідки про перебування на утриманні померлого годувальника та не підтверджено спільне проживання, тому вона звернулась до суду з вказаною заявою.

Заявник в засіданні заяву підтримала, просила задовольнити вимоги з підстав викладених в заяві.

Представники заінтересованої особа у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

08.08.1970 р., між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис серія І-ЖД №734910.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з часу укладення шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали як чоловік та жінка, мають спільну дитину, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, на протязі останніх шести років проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що пенсія покійного чоловіка була основним джерелом засобів для існування та проживання подружжя.

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно п.2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Таким чином, з огляду на наявні докази та неможливість заявниці у позасудовому порядку отримати необхідні документи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 76, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт перебування ОСОБА_1 на утриманні її померлого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Лиманка Одеського району Одеської області, а також факт їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Кочко В.К.