Справа № 211/5819/23
Провадження № 2/211/2507/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

за відсутності: сторін у справі,

розглянувши в місті Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса про зняття арешту з майна, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про зняття арешту зі спадкового майна. В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на його майно.

При зверненні до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу з питань вчинення нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька ОСОБА_3 , їй було відмовлено, з підстав виявлення при перевірці відомостей за Державним реєстром реєстрації речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у порядку доступу запис про арешт всього майна ОСОБА_3 .

На час звернення з позовною заявою до суду за наявності арешту ( обтяжень) накладених на спадкове майно, порушується її право власності, внаслідок чого вона позбавлена в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно померлого не має, у зв`язку з чим просила позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 13.09.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання сторони та третя особа не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Представник позивача адвокат Вдовенко М.В. до суду надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 ( а.с. 10 копія свідоцтва).

Спадкоємцем після його смерті є його донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 9 а.с. 8 копія свідоцтва).

Постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Кульбідою Є.М. від 14.10.2022 року ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що у відповідності до п. 4.15, п. 4.17 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій у результаті перевірки відомостей за Державним реєстром реєстрації речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, були виявлені записи про арешт нерухомого майна ОСОБА_3 ( а.с. 14- копія постанови).

На виконанні у державного виконавця Стицькової О.С. перебували виконавчі провадження: виконавче провадження № 46275168 з примусового виконання виконавчого листа № 211/4931/14-к від 27.11.2014, виданий Довгинцівським судом м. Кривого Рогу, відносно боржника - ОСОБА_3 , на користь стягувача - держави, щодо конфіскації майна боржника. В даному виконавчому провадженні державним виконавцем винесена постанова про розшук майна боржника та арешт майна боржника.

Перевіркою даних АСВП (ВП-спецрозділ) встановлено, що зазначена вище постанова перебувала на виконанні у Відділі ДВС, але 22.04.2016 року дане виконавче провадження було завершено на підставі вимог п.7 ч. 1 ст.47 Закону України « Про виконавче провадження» (стара редакція).

Виконавче провадження № 55973972 з виконання судового наказу № 211/457/18, виданого 09.02.2018, Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу, про стягнення з ОСОБА_6 аліментів у розмірі 1/4 частини на користь ОСОБА_2 .

Сукупний розмір заборгованості по аліментам перевищує суму платежів за 3 місяці, тому державним виконавцем звернено стягнення на майно боржника та винесена

постанова про розшук майна боржника.

Виконавче провадження було закінчено 28.06.2022 року відповідно до п.3 ст. 39 ЗУ Про виконавче провадження ( а.с. 13).

Відповідно до п. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно ( кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії, у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Оскільки виконавчі провадження № 46275168 та № 55973972, завершені на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 ЗК «Про виконавче провадження», однак арешт не знятий.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Відповідно до положень ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, в тому чисті те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до висновку Верховного суду України викладеного у справі №6-26цс 13 від 15.05.2013 вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Статтею ст. 50 вказаного Закону (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правових відносин) передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Встановлено, що виконавчі провадження, для забезпечення виконання яких на нерухоме майно ОСОБА_3 накладено арешт - завершене, однак арешт не знятий.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Встановлено, що позивач є спадкоємцями першої черги майна ОСОБА_3 , на яке накладено арешт. За положеннями ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини спадкове майно належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що наявність даного арешту порушує право позивача як спадкоємця, внаслідок чого вона позбавлена права оформити на себе частку спадщини та в повному обсязі користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 141, 247, 263, 265, 354-355 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зобов`язати Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса), зняти арешт з нерухомого майна, що належало ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , який накладено:

постановою Довгинцівського ВДВС міста Кривий Ріг у Дніпропетровській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах викоанвчого провадження ВП 55973972 від 11.06.2018 року, номер запису про обтяження 26556896, винесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав иа їх обтяжень, індексний номер 41538908 від 11.06.2018, зареєстрований державним виконавцем Коваленком А.М.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя: Н. О. Сарат