Справа № 204/8570/22
Провадження № 8/204/5/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Черкез Д.Л., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про відвід судді Черкез Д.Л. по цивільній справі за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «НПЛЮС» про захист прав споживача, -

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2023 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «НПЛЮС» про захист прав споживача.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «НПЛЮС» про захист прав споживача, було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків - п`ять днів з моменту отримання копії ухвали.

На теперішній час питання про відкриття провадження у справі за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року у справі № 204/8570/22 не вирішено.

02 листопада 2023 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід судді Черкез Д.Л. В обґрунтування заяви зазначено, що під час розгляду справи № 204/8570/22 судом першої інстанції (головуючий - суддя Черкез Д.Л.) позивач для підтвердження того факту, що ТОВ «НПЛЮС» самостійно не виконало своїх договірних зобов`язань перед позивачем з надання медичних послуг з виготовлення протезів нижньої та верхньої шелеп, він неодноразово заявляв клопотання про витребування від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області відомостей про те, чи направляло ТОВ «НПЛЮС» інформацію про укладення трудового договору з громадянином ОСОБА_3 , який фактично виконував роботу з виготовлення щелеп. Але, ухвалами суду позивачу було відмовлено у витребуванні цих доказів та у забезпеченні цих доказів, оскільки вони, на думку суду, не мають відношення до предмету доказування його позовних вимог. А потім у рішенні від 15 лютого 2023 року суд у тому ж складі відмовив позивачу у задоволенні позову саме з тих підстав, що він не довів допустимими доказами, що між ТОВ «НПЛЮС» і ОСОБА_3 були відсутні трудові правовідносини. 01 серпня 2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження № 0003027 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України. У рамках цього кримінального провадження слідчими Дніпровського районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області було отримано письмову відповідь на запит слідчого від 03 жовтня 2023 року № 36872/5/04-36-24-15-18, згідно з якою за період з 11 серпня 2014 року по дату надання відповіді на запит (03 жовтня 2023 року) повідомлення про укладення трудового договору з громадянином ОСОБА_3 від ТОВ «НПЛЮС» до податкового органу не надавалися. Крім того, ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2023 року була залишена без руху заява представника ОСОБА_1 - адвоката Вовчук О.Ю. про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «НПЛЮС» про захист прав споживача. Але вважає, що вказану ухвалу неможливо виконати, а висновки суду, викладені в ухвалі, не ґрунтуються на вимогах норм цивільного процесуального закону. В ухвалі суду першою підставою для залишення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами зазначено те, що представнику ОСОБА_1 слід надати суду докази реєстрації його в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі). Але, судом не було врахована та обставина, що згідно з приміткою до частини 6 статті 14 ЦПК України зміна в частині обов`язкової реєстрації юридичними особами (приватної форми власності) електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, вводиться в дію 20 лютого 2024 року. Тому вважає, що по суті суд зобов`язує адвоката Вовчук О.Ю. вчинити дії, які передбачені законом, не введеним в дію, а це також може свідчити про незаконне перешкоджання доступу до правосуддя і бути підставою для звернення до ВРП. Крім того, в ухвалі про залишення заяви без руху зазначено, що наведені в заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами підстави не є нововиявленими в розумінні частини 4 статті 423 ЦПК України. Але, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України висновок про те, чи є обставина нововиявленою чи ні, суд може зробити лише за наслідками розгляду заяви по суті, а не на стадії відкриття провадження. Отже, вважає, що наведені в ухвалі Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2023 року у справі № 204/8570/22 підстави для залишення без руху заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами не грунтуються на законі. Крім того вважає, що під час розгляду справи № 204/8570/22 по суті, а також під час залишення без руху заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення у цій справі, суддя Черкез Д.Л. свідомо перешкоджав позивачу в доказуванні підстав його позовних вимог. Це і послугувало підставою для заявлення відводу.

Ознайомившись зі змістом заяви про відвід судді та проаналізувавши аргументи наведені позивачем, приходжу до наступних висновків.

Статтею 36 ЦПК України чітко визначений перелік підстав для відводу судді, відповідно до яких, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді справи).

Таким чином, діючим ЦПК України визначений вичерпний перелік підстав для відводу судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Слід зазначити, що доводи ОСОБА_1 про неврахування судом положень примітки до частини 6 статті 14 ЦПК України та зобов`язання адвоката Вовчук О.Ю. вчинити дії, які передбачені законом, який не введений в дію, є безпідставними, помилковими та такими, що обумовлені помилковим тлумаченням ним норм чинного законодавства України.

Так, згідно з частиною 6 статті 14 ЦПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

При цьому дійсно, зміна в частині обов`язкової реєстрації юридичними особами (приватної форми власності) електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, вводиться в дію 20.02.2024.

Отже, суд констатує, що з 20 лютого 2024 року вводяться в дію зміни виключно для юридичних осіб (приватної форми власності), а в частині обов`язку реєстрації електронних кабінетів щодо інших осіб, зазначених у частині 6 статті 14 ЦПК України (адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування), в тому числі і для адвоката Вовчук О.Ю., вказана норма набрала чинності та є обов`язковою до виконання.

В іншій частині викладені у заяві про відвід судді доводи ОСОБА_1 зводяться лише до його незгоди з процесуальними рішеннями головуючого судді, прийнятими суддею під час розгляду цивільної справи № 204/8570/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «НПЛЮС» про захист прав споживача, що не може свідчити про упередженість судді. На підтвердження обставин, які б викликали сумніви в об`єктивності та неупередженості судді, позивачем не надано суду будь-яких доказів. Усі доводи позивача ґрунтуються лише на його особистих припущеннях. Більш того, постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 травня 2023 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року по справі № 204/8570/22 було залишено без змін. Отже, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року на теперішній час набрало законної сили.

Підсумовуючи наведене суд приходить до переконливого та вмотивованого висновку про необґрунтованість та безпідставність заявленого відводу, оскільки підстав для відводу, передбачених ст.ст. 36, 37 ЦПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Таким чином, оскільки на теперішній час питання про відкриття провадження у справі за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року у справі № 204/8570/22 не вирішено, суд приходить до переконання, що заяву про відвід судді для її вирішення слід передати до канцелярії суду для визначення судді, у порядку встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36, 37, 39, 40 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати заяву ОСОБА_1 про відвід судді Черкез Д.Л. - необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Черкез Д.Л. по цивільній справі за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «НПЛЮС» про захист прав споживача - передати до канцелярії суду для визначення судді для її розгляду, у порядку встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Л.Черкез