ПОСТАНОВА

Іменем України

20 жовтня 2023 року м. Кропивницький

справа № 404/3055/22

провадження № 22-ц/4809/1084/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Чельник О. І.,

учасники справи:

позивач Департамент патрульної поліції,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2023 року у складі судді Кулінки Л. Д. і

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовної заяви

В червні 2022 року Департамент патрульної поліції звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та просив стягнути на свою користь майнову шкоду у розмірі 8 299 грн 88 коп та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 481 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 23.08.2021 о 18 год. 00 хв. по вулиці Романа Майстерюка біля будинку № 57 в місті Кропивницький ОСОБА_1 , перебувавши на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 з хуліганських спонукань, кинув через паркан камінь, який потрапив в праву нижню частину задніх та передніх дверей службового автомобіля Renault Duster CKC RDS-02 РП, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у власності Департаменту патрульної поліції, в результаті чого спричинив транспортному засобу механічні ушкодження.

Згідно висновку експерта Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 20.10.2021 № 4128/2-27 за результатами транспортно-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні від 26.08.2021 № 0000095 сума матеріальних збитків завданих власнику зазначеного автомобіля, пошкодженого внаслідок неправомірних дій третіх осіб, складає 8 299 грн 88 коп.

Позивач, посилаючись на пояснення свідків поліцейських, відеозаписи з нагрудної боді камери поліцейських та протокол огляду місця події, вважав, що вина відповідача у спричиненні матеріальних збитків повністю доведена, а тому звернувся до суду з позовом.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2023 року в задоволенні позову Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено.

.

Рішення суду мотивовано тим, що надані позивачем докази є лише припущеннями щодо пошкодження службового автомобіля відповідачем, відтак, за відсутності належних, допустимих та беззаперечних доказів встановлення вини відповідача у заподіянні матеріальної шкоди майну позивача, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Департамент патрульної поліції просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2023 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, оскільки прийняте з неправильним застосуванням нор матеріального права та з порушенням норм процесуального права, а також з неповим з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Позивач зазначає, що протоколом огляду місця події від 23.08.2021 встановлено, що в результаті хуліганських дій ОСОБА_1 було пошкоджено службовий автомобіль працівників поліції, на якому наявні механічні пошкодження кузова, а саме пошкодження лакофарбового покриття на нижній частині задніх правих та передніх правих дверцятах.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.09.2021, яка не оскаржувалась та набрала законної сили, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено адіміністравтине стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, вина ОСОБА_1 у завданні матеріальних збитків підтверджується наданими на досудовому розслідуванні поясненнями свідків, які кореспондуються із показами самого відповідача, який пояснював, що на території домоволодіння перебував тільки він.

Відеозаписами з нагрудної боді камери підтверджується, що сусіди відповідача також зазначали про те, що саме ОСОБА_1 кидав каміння та інші сторонні речі через паркан.

Позивач вважає, що ним належними та доупстими доказами був доведений безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між завданими збитками і діями відповідача, проте, суд першої інстанції не дослідив доказів, якими він підтверджується.

Відзив на апеляційну скаргу

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог частини третьої статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки, ціна позову становить 8 299 грн 88 коп, тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму (станом на 01.01.2023 становить 268 400 грн), апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Департаменту патрульної поліції № 80 від 21.01.2021 закріплено транспортний засіб Renault Duster CKC RDS-02 РП, державний номерний знак НОМЕР_1 командиром роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у кіровоградській області капітаном поліції Карауш С. Ю.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), 23.08.2021 до Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області надійшов виклик від ОСОБА_2 , що близько 11:00 год. 23.08.2021 ОСОБА_1 , який проживає навпроти заявника, а саме: за адресою: АДРЕСА_2 , кинув у транспортний засіб заявника каміння, чим спричинив йому матеріальну шкоду.

За вказаною адресою для встановлення обставин справи був направлений екіпаж патрульної поліції на службовому автомобілі Renault Duster CKC RDS-02 РП, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Поліцейським взводу № 1 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Горячківською Ю. В. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №216138 від 23.08.2021 за статтею 173 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 23.08.2021 о 18 год. 00 хв. по АДРЕСА_3 висловлювався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_3 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до копії протоколу огляду місця події від 23.08.2021 на службовому поліцейському автомобілі Renault Duster CKC RDS-02 РП, державний номерний знак НОМЕР_1 , наявні механічні пошкодження кузова, а саме пошкодження лакофарбового покриття на нижній частині задніх правих та передніх правих дверцятах.

За фактом вчинення хуліганських дій ОСОБА_1 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 296 Кримінального кодексу України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за № 10000095 від 26.08.2021 року.

Постановою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 21 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 51 грн.

Відповідно до протоколу допиту свідка від 05 жовтня 2021 року поліцейський взводу № 2 роти № 4 ОСОБА_4 , зазначив, що 23.08.2021 о 18-00 годині він перебував в добовому чергуванні в складі екіпажу «Ліана-102» з напарниками: інспектором взводу № 2 роти № 4 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Зеленяком В. В., та інспектором взводу №2 роти №4 управління патрульної поліції в Кіровоградській області Ульдяковим Д. В. та в цей час їм на службовий планшет надійшов виклик з приводу хуліганських дій за адресою АДРЕСА_3 , де вже перебував екіпаж «Ліана-106». З пояснень ОСОБА_4 , вбачається, що прибувши на місце виклику, разом з напарниками вийшли з автомобіля, та в той момент, коли вони прямували до будинку заявника, з території домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 вилетів камінь, який потрапив в праву нижню частину задніх та передніх дверей службового автомобіля Renault Duster CKC RDS-02 РП, державний номерний знак НОМЕР_1 , у зв`язку з чим було спричинено подряпини лакофарбового покриття на вказаних вище місцях. Про даний факт ним було повідомлено до чергової частини Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, шляхом здійснення дзвінка на «лінію 102».

Зазначені обставини також підтвердили інспектор взводу № 2 роти № 4 управління патрульної поліції в Кіровоградській області Зеленяк В. В., та інспектор взводу № 2 роти № 4 управління патрульної поліції в Кіровоградській області Ульдяков Д. В. (протокол допиту свідка від 05.10.2021).

Наданими на досудовому розслідуванні поясненнями свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , зазначено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 виражався нецензурною лайкою та кидав каміння через паркан в бік патрульних, один з яких влучив у службовий автомобіль Renault Duster CKC RDS-02 РП, державний номерний знак НОМЕР_1 , та спричинив механічні пошкодження автомобіля (протокол допиту свідка від 05.10.2021, від 06.10.2021 та від 07.10.2021).

Кропивницьким районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області 06 жовтня 2021 року винесено постанову про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи для визначення вартості завданого матеріального збитку власнику Департаменту патрульної поліції транспортного засобу Renault Duster CKC RDS-02 РП, державний номерний знак НОМЕР_1 . Проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Згідно висновку експерта Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0000095 № 4128/21-27 від 20.10.2021 вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Renault Duster CKC RDS-02 РП, державний номерний знак НОМЕР_1 пошкодженого внаслідок неправомірних дій третіх осіб, станом на 23.08.2021 складає 8 299,88 грн.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Отже, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Для відповідальності у деліктних правовідносинах має бути наявний склад цивільного правопорушення: шкода; протиправна поведінка особи; причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою; вина особи.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду від 04 серпня 2020 року у справі № 925/1478/16).

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди (постанова Верховного Суду від 27 грудня 2019 року у справі № 686/11256/16-ц).

Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в положеннях статті 1166 ЦК України.

Відповідно до вказаної статті майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналіз наведеної норми права з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди; діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14 та постанові Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 461/484/17, на які посилається заявник у касаційній скарзі.

Водночас потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також той факт, що саме відповідач є заподіювачем шкоди (див. постанову Верховного Суду від 15 липня 2021 року у справі № 520/4080/16).

Матеріалами справи підтверджується, що наказом Департаменту патрульної поліції № 80 від 21.01.2021 закріплено транспортний засіб Renault Duster CKC RDS-02 РП, державний номерний знак НОМЕР_1 командиром роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у кіровоградській області капітаном поліції Карауш С. Ю. (а. с. 15-21).

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), 23.08.2021 до Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області надійшов виклик від ОСОБА_2 , що близько 11:00 год. 23.08.2021 ОСОБА_1 , який проживає навпроти заявника, а саме: за адресою: АДРЕСА_2 , кинув у транспортний засіб заявника каміння, чим спричинив йому матеріальну шкоду (а.с.23).

Поліцейським взводу № 1 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Горячківською Юлією Володимирівною було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 216138 від 23.08.2021 за статтею 173 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 23.08.2021 о 18 год. 00 хв. по АДРЕСА_3 висловлювався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_3 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян (а. с. 9).

Відповідно до копії протоколу огляду місця події від 23.08.2021 на службовому поліцейському автомобілі Renault Duster CKC RDS-02 РП, державний номерний знак НОМЕР_1 , наявні механічні пошкодження кузова, а саме пошкодження лакофарбового покриття на нижній частині задніх правих та передніх правих дверцятах (а. с. 24).

За фактом вчинення хуліганських дій ОСОБА_1 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 296 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за №10000095 від 26.08.2021 (а. с. 61).

Постановою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 21 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 51 грн (а. с.11-12).

Відповідно до протоколу допиту свідка від 05 жовтня 2021 року поліцейський взводу № 2 роти № 4 ОСОБА_4 , зазначив, що 23.08.2021 о 18-00 годині він перебував в добовому чергуванні в складі екіпажу «Ліана-102» з напарниками: інспектором взводу № 2 роти № 4 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Зеленяком В. В., та інспектором взводу № 2 роти № 4 управління патрульної поліції в Кіровоградській області Ульдяковим Д. В. та в цей час їм на службовий планшет надійшов виклик з приводу хуліганських дій за адресою АДРЕСА_3 , де вже перебував екіпаж «Ліана-106». З пояснень ОСОБА_4 , вбачається, що прибувши на місце виклику, разом з напарниками вийшли з автомобіля, та в той момент, коли вони прямували до будинку заявника, з території домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 вилетів камінь, який потрапив в праву нижню частину задніх та передніх дверей службового автомобіля Renault Duster CKC RDS-02 РП, державний номерний знак НОМЕР_1 , у зв`язку з чим було спричинено подряпини лакофарбового покриття на вказаних вище місцях. Про даний факт ним було повідомлено до чергової частини Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, шляхом здійснення дзвінка на «лінію 102» (а. с. 43-44).

Зазначені обставини також підтвердили інспектор взводу № 2 роти № 4 управління патрульної поліції в Кіровоградській області Зеленяк В. В., та інспектор взводу № 2 роти № 4 управління патрульної поліції в Кіровоградській області Ульдяков Д. В. (протокол допиту свідка від 05.10.2021; а. с. 45, 55-56).

Наданими на досудовому розслідуванні поясненнями свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , зазначено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 виражався нецензурною лайкою та кидав каміння через паркан в бік патрульних, один з яких влучив у службовий автомобіль Renault Duster CKC RDS-02 РП, державний номерний знак НОМЕР_1 , та спричинив механічні пошкодження автомобіля (протокол допиту свідка від 05.10.2021, від 06.10.2021 та від 07.10.2021; а. с. 46-54).

Згідно висновку експерта Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0000095 № 4128/21-27 від 20.10.2021 вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Renault Duster CKC RDS-02 РП, державний номерний знак НОМЕР_1 пошкодженого внаслідок неправомірних дій третіх осіб, станом на 23.08.2021 складає 8299,88 грн. (а. с. 32-37).

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперече

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К. та інші проти Швеції» («J. K. AND OTHERS v. SWEDEN») зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначав, що 23.08.2021 ОСОБА_1 , перебувавши на території домоволодіння з хуліганських спонукань, кинув через паркан камінь, який потрапив в службовий автомобіль Департаменту патрульної поліції, в результаті чого спричинив транспортному засобу механічні ушкодження.

Разом з тим, аналіз наданих Департаментом патрульної поліції на підтвердження обставин, викладених в позові, доказів, свідчить про те, що позивач не надав жодного належного та допустимого доказу, який би доводив той факт, що безпосередньо відповідач неправомірними дійми заподіяв майнову шкоду позивачу, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, у зв`язку з їх недоведеністю.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Безпідставними є посилання в апеляційній скарзі на протокол огляду місця події від 23.08.2021, який міститься в матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 від 26.08.2021, оскільки вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення і постанові про закриття кримінального провадження обставини завдання шкоди позивачеві не встановлені.

Необгрунтованими є також посилання в апеляційній скарзі на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.09.2021, якою відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено адіміністравтине стягнення у вигляді штрафу, оскільки вказаною постановою встановлено, що 23.08.2021 ОСОБА_1 перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , висловлювався грубою нецензурною лайкою стосовно ОСОБА_3 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Разом з тим, факту заподіяння ОСОБА_1 матеріальної шкоди службовому автомобілю Департаменту патрульної поліції, вказаною постановою про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності не встановлено.

Суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що вина ОСОБА_1 у завданні матеріальних збитків підтверджується наданими на досудовому розслідуванні поясненнями свідків, які кореспондуються із показами самого відповідача, який пояснював, що на території домоволодіння перебував тільки він, оскільки показами свідків в досудовому кримінальному провадженні підтверджується тільки факт того, що з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 вилетів камінь, який попав в частину задніх та передніх дверей службового автомобіля, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Не заслуговують на увагу суду посилання позивача в апеляційній скарзі на відеозаписи з нагрудної боді камери, оскільки вказані відеозаписи не містять доказів того, що безпосередньо ОСОБА_1 вчинялись протиправні дії, внаслідок яких було завдано матеріальну шкоду позивачу.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, суд першої інстанції ухвалив в судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки, апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді С. М. Єгорова

О. І. Чельник