№ 207/2817/23
№ 2/207/787/23
18 жовтня 2023 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Подобєд О.К.
при секретарі Пильовій І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
В червні 2023 року Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем вказано, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають заборгованість перед КП КМР «Тепломережі» за послуги централізованого опалення квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира в централізованому порядку забезпечується відповідно норм та приписів діючого законодавства України щодо надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідачі оплату послуг, наданих КП КМР «Тепломережі» не здійснювали у повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з листопада 2007 року по березень 2020 року в розмірі 101424,33 грн., що підтверджено розрахунком. Між КП КМР «Тепломережі» та КП КМР «Центральні тепломережі» керуючись рішенням Кам`янської міської ради №2008-44/VІІ від 09.07.2020 року, положеннями ст.ст. 512-519 ЦК України, було укладено договір №16 від 02.11.2020 року про відступлення права вимоги, згідно якого КП КМР «Тепломережі» передало КП КМР «Центральні тепломережі» право вимоги до споживачів теплової енергії (послуг з централізованого опалення) і обслуговування (ремонту) внутрішньобудинкових мереж. Отже, КП КМР «Центральні тепломережі» набуло право вимагати від боржників належного виконання грошового зобов`язання щодо оплати наданих КП КМР «Тепломережі» послуг з централізованого опалення. Вказана заборгованість відповідачами не сплачена, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та про відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідачі у судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи.
В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачка не надала ні відзиву, ні заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними.
Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків.
У судовому засіданні встановлено, що між КП КМР «Тепломережі» та КП КМР «Центральні тепломережі», керуючись рішенням Кам`янської міської ради №2008-44/VIІ від 09.07.2020 року, положеннями ст.ст. 512-519 ЦК України, було укладено договір №16 від 02.11.2020 року про відступлення права вимоги, згідно якого КП КМР «Тепломережі» передало КП КМР «Центральні тепломережі» право вимоги до споживачів теплової енергії (послуг з централізованого опалення) і обслуговування (ремонту) внутрішньобудинкових мереж. Отже, КП КМР «Центральні тепломережі» набуло право грошової вимоги відносно боржників належного виконання грошового зобов`язання щодо оплати наданих КП КМР «Тепломережі» послуг з централізованого опалення і ремонтних робіт із обслуговування (ремонту) внутрішньо будинкових мереж.
ОСОБА_1 зареєстрований у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з 14.05.1998 року, що підтверджується довідкою Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради №19/7779 від 14.06.2023 року (а.с.27).
В період з листопада 2007 року по березень 2020 року відповідачі не виконують свої обов`язки по сплаті отриманих послуг з опалення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 101424,33 грн., що підтверджується розрахунком.
Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005 року.
Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України, ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Також обов`язки споживача визначені пунктом 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями», затвердженими Постановою КМУ від 08 жовтня 1992 року №572 (зі змінами), відповідно до яких власник та наймач квартири (орендар) зобов`язаний зокрема: оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та дотримуватись вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг.
Згідно з пунктами 3,9-23,29,31 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630 (що діяла в період за який стягується заборгованість) передбачена плата за використання теплової енергії, водопостачання, яка вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами, що підтверджується довідкою про затвердження тарифів на послуги з централізованого опалення.
Платежі за комунальні послуги повинні вноситися щомісячно, не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтями 610, 614 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його неналежне виконання, обумовлене наявністю провини боржника.
Відповідно до ч.6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові ВСУ від 30.10.2013р. по справі №6-59цс13, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові №904/7183/17 від 04.07.2021 року, згідно з якою, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі.
Ні відзиву, ні заперечень проти позову відповідачами не надано, тому доводи позивача слід вважати доведеними. За таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі.
З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , за період з листопада 2007 року по березень 2020 року в розмірі 101424,33 грн.
Задовольняючи позовну заяву, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2684,00 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 128, 141, 258, 259, 263-265, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя О.К. Подобєд