Справа № 148/1202/23
Провадження № 22-ц/801/2012/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дамчук О. О.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 рокуСправа № 148/1202/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя доповідач),

Суддів Денишенко Т. О., Копаничук С. Г.,

розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» на заочне рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 17.08.2023 року, -

в с т а н о в и в :

28.06.2023 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з позовом (вх. № 5776/23) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а саме просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість в розмірі 26379,95 грн.

Заочним рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 17.08.2023 року позов заяву задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором 2021/ОВР/220-005610 від 28.08.2021 року у розмірі 25470,53 грн, а також суму судового збору в розмірі 2591,50 грн.

В решті позову відмовлено.

Не погодившись із заочним рішенням суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, ПАТ АБ «Укргазбанк» подало апеляційну скаргу (вх. № 7794 від 18.09.2023 рок), в якій, посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови в стягненні заборгованості по процентах (прострочених) за користування кредитом в розмірі 909,42 грн., та ухвалити нове судове рішення про стягнення заборгованості по процентах (прострочених) в розмірі 909,42 грн. В іншій частині рішення залишити без змін.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд дійшов помилкового висновку про те, що банк нарахував проценти поза межами дії строку кредитного договору, який закінчився 28.08.2022 року, оскільки в заяві-договорі визначена базова процента ставка (змінювана) 39 % річних, процентна ставка на прострочену заборгованість на період карантину 39 % річних, далі процентна ставка за простроченим кредитом 48 % річних.

Банк нарахував проценти за користування кредитом виходячи із ставки, розмір якої встановлений в заяві-договорі. За весь період користування кредитом банк нарахував проценти за ставкою 39 % річних, в тому числі і на прострочену заборгованість, яка виникла у зв`язку із порушення позичальником умов договору, щодо щомісячного платежу по кредиту (7 % мінімум 50 грн).

За весь період користування кредитом, а саме з 28.08.2021 року по 27.08.2022 року банком нараховані проценти в розмірі 6393,46 грн (4993,53 + 1399,93), які позичальником не сплачувались жодного разу за весь термін дії кредитного договору.

З 28.08.2022 року банк припинив нарахування процентів по закінченню строку дії договору.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог в апеляційному порядку не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряється відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

У справі встановлено наступні обставини.

28.08.2021 року ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 підписали заяву-договір № 2021/І_С/220-012102, що разом з Правилами про відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб, та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Укргазбанк», тарифним планом та умовами банківських послуг/пакетів (що розміщені на сайті Банку), є договором комплексного банківського обслуговування.

Вказані Правила є системою затверджених Банком та оприлюднених на офіційному сайті www.ukrgasbank.com АТ «Укргазбанк» норм, що визначають загальні та публічні умови відносин між Банком та фізичними особами, які користуються продуктами Банку для власних потреб.

Підписавши заяву-договір клієнт уклав кредитний договір № 2021/ОВР/220-005610 /а. с. 7-10/.

Відповідно до договору можлива сума кредиту 300000 грн. Строк дії ліміту дозволеного овердрафту (строк кредитування) 12 місяців з можливістю пролонгації відповідно до умов Правил. Користування клієнтом кредитними коштами підтверджується висипкою по особовому рахунку НОМЕР_1 та розпискою про отримання платіжної картки.

Процентна ставка встановлена в розмірі 39 % річних, відсоткова ставка на прострочену заборгованість на період карантину 39 % річних, далі - 48 % річних, комісія за видачу кредиту/встановлення кредиту : 3,99 %. Порядок сплати процентів щомісячно та погашення кредиту в кінці строку, щомісячний платіж по кредиту 7,00 %, мінімум 50 грн. /а. с. 8/.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 21.02.2023 року заборгованість за договором становить 26379,95 грн, а саме : 19986,49 грн заборгованість по кредиту (прострочена); 4993,53 грн заборгованість по процентам (поточна), 1399,93 грн заборгованість по процентам (прострочена) /а. с. 4/.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що поточна заборгованість по процентам нараховується у межах строку кредитування, тобто з 28.08.2021 року по 28.08.2022 року, тому розмір заборгованості по процентах (поточний) у сумі 4993,53 грн підлягають до задоволення.

Вимоги про стягнення заборгованості по процентах (простроченої) підлягає задоволенню у розмірі 490,51 грн, оскільки нараховані проценти (прострочені) в сумі 909,42 грн у період з 24.02.2022 року по 29.08.2022 року здійснені позивачем з порушенням пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦПК України та відповідно до закону підлягають списанню кредитодавцем.

Також позивачем у позовній заяві не наведено обґрунтування нарахування заборгованості по процентах (простроченої) у період запровадженого Указом Президента № 64/202 від 24.02.2022 режиму воєнного стану у країні.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 25470,53 грн, з яких: поточна заборгованість за кредитом - 19986,49 грн; заборгованість за відсотками 4993,53 грн; прострочена заборгованість за відсотками 490,51 грн.

Висновок суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам (прострочену) за період з 24.02.2022 року по 29.08.2022 року в сумі 909,42 грн. зроблено за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що: «в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У справі вставнолено, що строк кредитування становить 12 місяців. Тип процентної ставки фіксований. Порядок сплати процентів щомісячно. Орієнтовна сума кредиту 10 000 грн. Можлива сума кредиту до 300 000 грн. Щомісячний платіж по кредиту: 7,00 % мінімум 50 грн. Пільговий період 70 днів. Процентна ставка: 39,00 % річних. Процентна ставка на прострочену заборгованість: на період карантину 39,00 %, далі 48 %. Процентна ставка на Пільговий період 0,00001% річних. (підпункт 4.1 пункту 4 заяви-договору).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (пункти 1, 2 частини першої статті 264 ЦПК України).

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що нараховані позивачем проценти (прострочені) за період з 24.02.2022 року по 28.08.2022 року (включно), тобто в період дії кредитного договору, в сумі 909,42 грн підлягають списанню банком відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦПК України з огляду на таке.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції допустив помилку при посиланні на пункт 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦПК України, оскільки ЦПК України не містить єдиного розділу «Прикінцевих та перехідних положень», а містить окремі розділи (розділ ХІІ «Прикінцеві положення» та розділ ХІІІ «Перехідні положення»), в яких відсутні процитовані місцевим судом норми права.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що Законом України від 15.03.2022 №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема пунктом 18 такого змісту: "18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).».

Враховуючи, що предметом спору в оскаржуваній частині рішення суду першої інстанції є стягнення заборгованості по процентам (прострочених) за користування кредитними коштами на підставі статті 1048, 1049 ЦК України, що не підлягає списанню відповідно до наведених положень пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, Вінницький апеляційний суд вважає, наявні правові підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню в частині відмовлених позовних вимог та розподілу судових витрат з ухваленням нового судового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором 2021/ОВР/220-005610 від 28.08.2021 року по процентам (прострочену) за період з 24.02.2022 року по 28.08.2022 року в сумі 909,42 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується в апеляційному порядку.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

При поданні позовної заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» сплачено судовий збір в сумі 2684 грн /а. с. 1/, та за подання апеляційної скарги в сумі 4026 грн./а. с. 51/.

Враховуючи те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню в частині відмовлених позовних вимог з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог, відтак з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 2684 грн судового збору за подання позовної заяви та 4026 грн за подання апеляційної скарги.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити.

Заочне рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 17.08.2023 року скасувати в частині відмовлених позовних вимог про стягнення процентів (прострочених) за період з 24.02.2022 року по 29.08.2022 року та розподілу судових витрат з ухваленням в цій частині нового судового рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» () заборгованість за кредитним договором 2021/ОВР/220-005610 від 28.08.2021 року по процентам (прострочену) за період з 24.02.2022 року по 28.08.2022 року в сумі 909 (дев`ятсот дев`ять) гривень 42 копійки.

В іншій частині заочне рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 17.08.2023 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» () судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні та за подання апеляційної скарги в сумі 4026 (чотири тисячі двадцять шість) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: Т. О. Денишенко

С. Г. Копаничук