Провадження № 2/344/2942/23
У Х В А Л А

20 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Пастернак І.А., ознайомившись із заявою позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та визнання договору купівлі-продажу недійсним

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Івано-Франківського міського суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та визнання договору купівлі-продажу недійсним.

19.10.2023 року позивачка подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту із забороною розпорядження та відчуження на нежитлове приміщення №3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстроване на ім`я ОСОБА_3 , до набрання чинності рішення суду по даній справі.

Заяву мотивувала тим, що спірне майно зареєстроване на ім`я ОСОБА_3 , та у нього немає жодних перешкод для його продажу. З метою ефективного захисту порушеного права позивачки, вважає за необхідне некласти арешт на спірне майно.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява;2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ст. 151 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Заява мотивована тим, що не вжиття заходів забезпечення позову в подальшому може ускладнити виконання рішення суду на випадок його прийняття.

Згідно п.1 та п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Вимога про забезпечення позову шляхом накладення арешту із забороною розпорядження та відчуження на нежитлове приміщення №3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстроване на ім`я ОСОБА_3 , до набрання законної сили рішенням суду по даній справі є обґрунтованою, виходячи з наступного.

Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів фізичних або юридичних осіб і застосовується судом як гарантія реального виконання рішення суду на випадок його прийняття.

За вимогами ч.ч. 2, 3 ст.150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені узв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи принцип співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами та з огляду на те, що між сторонами по справі виник спір про скасування рішення про державну реєстрацію прав та визнання договору купівлі-продажу недійсним, суд приходить до висновку, що вимога про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову саме у вигляді накладення арешту із забороною розпорядження та відчуження відносно вищевказаного нерухомого майна, може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, або неможливо буде взагалі ефективне поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

А тому, заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Також, зважаючи на характер забезпечення позову, суд не вбачає підстав для зустрічного забезпечення позову.

Відповідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись статтями 149-153 ЦПК України, судд

У Х В А Л И В :

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та відчуження на нежитлове приміщення №3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстроване на ім`я ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ), до набрання законної сили рішенням суду по даній справі.

Копію ухвали направити для виконання відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та сторонам для відома.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Пастернак І.А.