Провадження: 2-о/484/115/23
Справа: 484/2068/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Закревського В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Фартушняк Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Первомайську Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Первомайська міська рада Миколаївської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , в особі представника - ОСОБА_3 , звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу не менше п`яти років з січня 2004 року по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування заяви вказував, що з січня 2004 року ОСОБА_1 проживав однією сім`єю разом з ОСОБА_4 як чоловік та жінка за адресою реєстрації заявника, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, за спільні кошти купували разом меблі, побутову техніку, спільними зусмиллями проводили ремонтні роботи у квартирі ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , сплачували за її адресою комунальні послуги, встановлювали газове опалення, здійснювали заміну вікон на металопластикові, каналізаційних труб тощо. Вказану квартиру здавали в оренду, а кошти витрачали на спільні сімейні потреби. Під час спільного проживання заявник не перебував у шлюбних відносинах з іншою особою, оскільки був вдівцем. ОСОБА_4 також в зареєстрованому шлюбі не перебувала. Дуже добре відносились до дітей та внуків один одного. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 77 років в м. Первомайську Миколаївської області. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на квартиру по АДРЕСА_2 . Спадкоємцем першої черги за законом є син померлої ОСОБА_4 заінтересована особа ОСОБА_2 , який звернувся до Першої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про прийняття спадщини. Заявник вказав, що встановлення даного факту необхідне йому для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Ухвалою судді від 09.05.2023 у вказаній справі було відкрито провадження та призначено судове засідання.

Крім того, ухвалою суду від 17.05.2023 року у вищевказаній справі витребувано з Першої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копію спадкової справи щодо оформлення спадкових справі на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Первомайську Миколаївської області, а ухвалою від 07.08.2023 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Первомайську міську раду Миколаївської області.

30.05.2023 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи №346/2018, заведену після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник та її представник ОСОБА_3 до суду не з`явилися; надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі. Заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу підтримали повністю та просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи: Первомайської міської ради Миколаївської області, до суду не з`явилася; надіслала на адресу суду заяву, в якій просила розглядата справу за її вудсутності; проти задоволення заяви не заперечувала.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце рохгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень та будь-яких інших клопотань від нього на адресу суду не надходили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заяви законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 у віці 77 років в місті Первомайську Миколаївської області. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_1 , виданим Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 15.05.2018 року (а.с. 45).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на квартиру по АДРЕСА_2 .

Звернувшись до Першої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою щодо оформлення спадкових прав на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якою проживав однією сім`єю більше п`яти років без реєстрації шлюбу, заявник згідно постанови від 23.03.2023 року №568/02-31 отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки при визначенні кола спадкоємців та підстав для спадкування, було виявлено, що спадкоємцем першої черги є син спадкодавиці ОСОБА_2 , згідно ст. 1261 ЦК України, що підтверджується копією спадкової справи №346/2018 (а.с. 44-55).

В період з січня 2004 року по день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт спільного проживання однією сім`єю як чоловік та дружина підтверджується довідкою ОСББ "Рішез" № С-1, 03/23 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 01.03.2023 (а.с.9), договором-замовленням ФОП ОСОБА_6 від 02.05.2018 року на організацію та проведення поховання та свідоцтвом про смерть попередньої дружини заявника серії НОМЕР_2 від 08.09.2001 року (а.с. 12-14, 18).

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вели спільне господарство, мали спільний бюджет, здійснювали покупки, ремонті роботи в помешканнях, та фактично виконували обов`язки подружжя. На підтвердження цього заявником надано суду світлини, на яких зображені разом він та померла ОСОБА_4 разом з друзями, дітьми та онуками (а.с. 15-17, 19).

Вирішуючи по суті заяву про встановлення факту родинних відносин, а саме проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не менше п`яти років з січня 2004 року по день смерті за адресою проживання заявника, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в спорах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, якщо від цього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 1 СК України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частини першої статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20 (провадження № 61-7340св22) зроблено висновок, що «проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має встановити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю у наведеному визначенню. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.».

Як встановлено при розгляді справи, факт спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно заявнику ОСОБА_1 для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з січня 2004 року по день смерті останньої ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 ,знайшов своє підтвердження під час розгляду справи судом та був доведений належними письмовими доказами.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, враховуючи вимоги законодавства, та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,12,81,89,258-259,263-265,268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Первомайська міська рада Миколаївської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, - задовольнити повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу не менше п`яти років з січня 2004 року до дня її смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 18.10.2023 року.

СУДДЯ: