Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7103/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Кондрацька Н.М.

за участі секретаря судового засідання Мелещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення та внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, інфляційної складової боргу та трьох процентів річних.

В обґрунтування позову вказує, що ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», на підставі відповідної ліцензії і рішень Черкаської міської ради № 520 від 24.05.2005 року та № 1480 від 31.10.2007 року забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у місті Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення в будинку АДРЕСА_1 , здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ». Оскільки в цьому будинку встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири. У квартирі АДРЕСА_2 встановлено лічильник обліку гарячого водопостачання, тому згідно п. 20 вищевказаних правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документу (розрахункової книжки, платіжної квитанції, тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Згідно інформації управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 02.09.2021 № 19155-01-10 за адресою АДРЕСА_3 зареєстровані по теперішній час вказані відповідачі. Зі споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідачкою ОСОБА_1 24.04.2017 було підписано Договір № 9209/3 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, який укладено на 1 рік. Згідно п. 31 договору № 9209/3, договір щороку вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду. Оскільки таких заяв сторони не подавали, тому договір № 9209/3 є дійсним на сьогоднішній день. Відповідачі своєчасно у повному обсязі з січня 2013 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення, а також не здійснювали сплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії згідно зі ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та згідно рішення Черкаського міськвиконкому № 1021 від 17.09.2019 року, внаслідок чого у них утворилась заборгованість, яка станом на 01.09.2021 року становить 73757,57 грн. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідачам нараховано 3% річних від простроченої суми 8805,03 грн. та інфляційну складову боргу, яка становить 28422,67 грн.

На підставі викладеного просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг та внески у розмірі 73757,57 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 28422,67 грн. та 3% річних у розмірі 8805,03 грн., а всього 110985,27 грн. та судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2270,00 грн.

Ухвалою суду від 24.11.2021 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.12.2021 позовні вимоги задоволені повністю.

Між тим, 02.03.2023 представником відповідача ОСОБА_3 адвокатом Кучер Ю.В. до суду подано заяву про перегляд заочного рішення від 22.12.2021.

Представником позивача Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» Кохан Т.О. 29.03.2023 до суду подано заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою.

Ухвалою суду від 03.04.2023 вказане заочне рішення скасоване і справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Разом з тим, 30.03.2023 представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Дрига Л.В. звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 22.12.2021.

Ухвалою суду від 30.03.2023 заяву адвоката Кучер Ю.В., яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_3 та заяву адвоката Дрига Л.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.12.2021 об`єднано в одне провадження.

Ухвалою суду від 13.06.2023 заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.12.2021 скасовано, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 05.07.2023.

Адвокат Кучер Ю.В., яка діє в інтересах ОСОБА_3 , 30.06.2023 до суду подала відзив на позовну заяву, у якому про сила застосувати строк позовної давності, у задоволенні позову в частині вимог ОСОБА_3 просила відмовити у повному обсязі. Свої заперечення щодо отримання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання мотивує тим, що відповідач ОСОБА_3 з 2012 року та по теперішній час фактично проживає за адресою АДРЕСА_4 , на підтвердження чого надає Акт опитування сусідів від 14.02.2023 № 161, який затверджений посадовою особою структурного підрозділу з питань соціального захисту Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи було встановлено кількість зареєстрованих осіб в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , а також, що споживачем квартири ОСОБА_1 24.04.2017 року підписано Договір № 9209/3 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Вказана вище квартира не приватизована, заявник не є основним квартиронаймачем чи членом його сім`ї, з 2012 року фактично проживає за іншою адресою, тому фактично послуги з постачання теплової енергії за адресою АДРЕСА_3 відповідачем ОСОБА_3 не отримуються. З листа-розрахунку по ОР №30723045 по квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , який був долучений до позовної заяви, вбачається, що сума боргу за отриманні послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання нарахована за період з січня 2013року по 01.09.2021, тобто коли відповідач ОСОБА_3 у вказаному житлі не проживала. Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач була фактичним споживачем житлово-комунальних послуг у період часу за який нараховується позивачем заборгованість. Крім того, відповідно до вказаного листа-розрахунку по ОР №30723045 по квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , загальна сума боргу за отриманні послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з січня 2013 року по 01.09.2021року становить 73757,57 грн. Позивач, як надавач послуг, достовірно був обізнаний про те, що починаючи з січня 2013 року за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою АДРЕСА_5 , споживачі вчасно не сплачували кошти, у зв`язку з чим виникла заборгованість, проте до суду позивач звернувся через вісім років. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦПК України). Тож вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності. Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивач звернувся до суду з позовом 02.11.2021 року, а тому вимоги про стягнення заборгованості мають стосуватись періоду з 02.11.2018 по 02.11.2021 включно. Згідно розрахунку заборгованості по ОР№ 30723045 за період з 01.11.2018 по 01.09.2021 заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання складає 44830,13грн (73757,57 (заборгованість станом на 01.09.2021)- 28927,14 (заборгованість станом на 01.11.2018)). Також, відповідно до розрахунку інфляційних за період з листопада 2018 по вересень 2021 розмір інфляційних складає 4170, 87 грн, та 3% річних - 1939,74грн. Таким чином, оскільки позивачем пропущений строк позовної давності, то до стягнення з відповідачів підлягає розмір заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 44 830,13 грн, 4170, 87 грн інфляційних та 1939,74 грн - 3% річних. З огляду на вказане вище, оскільки позивачем не надано належних доказів отримання відповідачем ОСОБА_3 наданих ним послуг та пропущено строк позовної давності для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості, вважає, що заявлені позивачем вимоги не можуть бути задоволені.

Представником позивача 05.07.2023 до суду було подано відповідь на відзив, у якій позивач вважає, що вимоги та доводи відзиву є необґрунтованими та не підлягають до задоволення, оскільки відповідно до рішення Черкаського міськвиконкому від 31.10.2007 р. № 1480 Г «Черкаське хімволокно» є виконавцем послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання, відповідно у будинок АДРЕСА_1 постачається теплова енергія для опалення та підігріву води усіх квартир. Вказаний будинок не відключений від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води, а тому послуги позивачем надавалися. Більш того, жодних заяв до позивача від ОСОБА_3 про небажання чи фактичне неотримання послуг не надходило. Згідно з чинним законодавством споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, які їм надавалися. Так як відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. До того ж, згідно п. 29. Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або члена його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Таких заяв та підтверджуючих документів до позивача не надходило. Тож, відповідач ОСОБА_3 за позовом є споживачем послуг по опаленню та гарячому водопостачанню квартири АДРЕСА_2 у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» за увесь спірний період та зобов`язані здійснювати щомісячну оплату за їх надання позивачем у вищевказану квартиру. Щодо строку позовної давності зазначає, що з даним позовом позивач звернувся до суду 02.11.2021 та згідно розрахунку заборгованості по о/р № НОМЕР_1 вбачається, що борг у відповідачів виник саме з січня 2013 року, відповідачами оплата за надані послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання у період з січня 2013 року по 01.09.2021 року вносилася періодично та в більших обсягах ніж нарахування, зокрема: в травні 2014 року відповідачами внесено оплату за тепло - 265 грн. і гарячу воду - 139 грн., враховуючи нарахування за травень 2014 року 79 грн. 25 коп. - за тепло, 00 грн. 00 коп. - за гарячу воду; у березні 2017 року внесено оплату за тепло - 12 774,21 грн. і гарячу воду 2 774,13 грн. враховуючи нарахування за березень 2017 року 1 195 грн. 00 коп. - за тепло і гарячу воду - 00 грн. 00 коп.; у травні 2017 року внесено оплату за тепло - 44 грн. 78 коп. і гарячу воду - 1 000 грн. враховуючи нарахування за травень 2017 року 0 грн. 00 коп. - за тепло і гарячу воду - 107 грн. 42 коп.; у травні 2020 року - за тепло - 258,42 грн., враховуючи нарахування за травень 2020 року 00 грн. 00 коп. - за тепло.; у травні 2021 року внесено за тепло - 311,02 грн., враховуючи нарахування за травень 2021 року 00 грн. 00 коп. - за тепло. Тому відповідачі переривали строк позовної давності і, відповідно, наслідки пропуску строку позовної давності застосуванню не підлягають. Отже, вимоги відповідача ОСОБА_3 та його представника про застосування строку позовної давності у даній ситуації є незастосовними, а вимоги позивача викладені у позовній заяві є цілком правомірні. Таким чином, просить задовольнити позовні вимоги ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» до відповідачів про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у повному обсязі.

Адвокат Дрига Л.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 у судовому засіданні від 18.07.2023 до суду надала письмові пояснення, у яких з позовними вимогами, які викладено у позові погоджується частково. Зазначає, що у квартирі АДРЕСА_2 встановлено лічильники обліку гарячого водопостачання, тому згідно п. 20 вищевказаних правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. За період з січня 2013 року по 01.09.2021 року по о/р НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , покази лічильників (№ 331426-кухня; № 343575- ванна) по використанню гарячої води передавались мешканцями даної квартири не своєчасно. Так, за даною адресою в квартирі було зареєстровано п`ять осіб, солідарні відповідачі за позовом: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тобто, при визначенні оплати за подачу та користування гарячою водою було визначено нарахування за кількістю осіб зареєстрованих в даній квартирі за нормою встановленою позивачем. Про те, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, тому на час розгляду позовної заяви пред`явлення претензії про стягнення боргу є безпідставними. При дослідженні розрахунку, з кількості води, що було використано мешканцями даної квартири, вбачається що її споживачами були декілька мешканців. Крім того, у листі розрахунку по ОР № 30723045 відсутні дані про кількість використаної гарячої води та тарифи, за якими було визначено суму до сплати. При визначенні суми пільги в відношенні 50% за використану гарячу воду та за централізоване опалення визначалася загальна сума помісячно, а також пільги або з 0 ставкою або взагалі відсутні з жовтня 2019 року. При додатковому наданні письмових доказів позивачем про пільги, які були визначені з грудня 2019 року по вересень 2021 року, на які представник позивача посилалася, не визначено конкретно пільги, якими користується ОСОБА_1 та конкретної суми про сплату і суми пільг. Не погоджуючись з сумами які були нараховані в листі - розрахунку за використання гарячої води, нею було надіслано адвокатський запит позивачу та до Комунального підприємства «Черкасиводоканал» з проханням надати показники лічильників, які були встановлені у квартирі АДРЕСА_2 . Позивач в своїй відповіді надала роз`яснення, що всі суми за використану гарячу воду були нараховані з урахуванням показників, а також з урахуванням пільг ОСОБА_1 за 50%. При передачі показників лічильників пільга нараховувалась на 1/5 частину використаних метрів кубічних. Якщо показники лічильників не були передані, нарахування проводиться за середнім використанням води за попередні 12 місяців, також враховується пільга, а не за нормами використання і встановленими самим позивачем. Після внесення фактичних показників відбувається автоматично коригуючий перерахунок і пільга також враховується згідно Постанови КМУ від 05.07.2019 № 690 Про затвердження Правил надання послуг з централізованого водопостачання та центрального водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання п. 37, розрахунковим періодом для оплати обсягу послуг є календарний місяць. Тому нею було зроблено розрахунок , згідно показників лічильників, які встановленні в квартирі і переданих на дане підприємство. Ці показники визначають використану гарячу воду мешканцями квартири АДРЕСА_2 . За весь період мешканцями вказаної квартири було використано 960 кубів гарячої води згідно показників лічильників, які встановлені в квартирі. Крім того, ознайомившись з заявою про скасування заочного рішення, поданою ОСОБА_3 , яка заперечує, що вона проживала та користувалася комунальними послугами, вказує, що дійсно ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстровані у вищевказані квартирі з 10.03.2006 до тепер. З того часу вони і проживали у вищевказані квартирі та користувалися комунальними послугами до жовтня 2016 р. та з 2019 до 2020 року, проте ОСОБА_1 з жовтня 2013 року по жовтень 2016 року проживала за межами Черкаської області, у республіці Крим і не мала змоги сплачувати комунальні послуги, тому за цей період часу виникла заборгованість. Згідно проведених розрахунків вона намагалася сплатити суми за користування комунальними послугами по можливості, тому суми сплати перевищували суми зарахованих до сплати за використання конкретного місяця. На неодноразові прохання ОСОБА_1 з проханням знятися з реєстрації та повернути пакет документів, які підтверджували сплати комунальних послуг до ОСОБА_3 та її дочки ОСОБА_6 залишені без реагування. Прохання ОСОБА_1 до ОСОБА_3 були в тому, щоб вона могла скористатися своїми пільгами на оплату комунальних послуг та із нарахованої суми 100% могла сплачувати 50% і така ж заборгованість була б набагато менша, але остання відмовлялася в даних неодноразових проханнях, тому розрахунок пільг здійснювався лише на 1/5 від суми до сплати, що у відсотках становить лише 10%. Згідно використаної гарячої води та показників лічильників розрахунок проводиться згідно змін сум тарифів, про що наводить розрахунок, за яким сума всього становить 53 359,14грн, з них сплачено 8 346,05 грн., до сплати 45 022,09 грн. Борг по розрахунку позивача 49988,17- 45022,09=4966,08 грн. Тому різниця складається згідно листа розрахунку позивача в 4 966,08 грн. А при розрахунку пільг 50% ця сума складала б: 59297,76 /2= 29 648,88 грн. З них сплачено 8346,05 грн. борг би становив 21 302,83 грн. Крім використаної гарячої води було нарахована сума за послуги з централізованого опалення згідно листа розрахунку 57 781,16 /5= 11 556,23- 5778,15 =52003,01 - 30054,01 ( сплачено) =21 939,00грн. Тому різниця боргу складається згідно листа розрахунку позивача та її проведеним розрахунком 1760,42 грн (23 699,42 - 21 939,00). А при вірному розрахунку пільг 50% ця сума складала б - 28 890,58 грн. (57 781,16 /2), а сплачено 30 954,01 грн., тобто більше. Крім того, щодо періоду виникнення спірної заборгованості до укладення 24.04.2017 договору № 9209/3 зазначає, що при укладанні договору за мешканцями квартири АДРЕСА_2 вже був борг, але позивачем не було урегульовано його стягнення, хоча б проведенням реструктуризації боргу. Документів, які б підтверджували б обговорення і урегулювання сплати боргу без звернення до суду не надано як письмовий доказ. Тому виник такий значний борг. Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача (Відповідача), так і на виконавця (Позивача) (п. 1 ч. 2 ст. 7, п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Окрім цього, звертає увагу, заборгованість було нараховано на 5 осіб, які зареєстровані в даній квартирі, а рішенням суду було визначено сплату боргу солідарно на ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , хоча крім перелічених осіб борги було нараховано і на ОСОБА_5 , яка також зареєстрована у вказаній квартирі відповідно до довідки з управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради. Тож, з урахуванням статей 319, 322 ЦК України, встановивши, що відповідачі зареєстровані у вищевказаній квартирі, вважає, що до стягнення із кожного з відповідачів підлягає заборгованість по опаленню та по гарячому водопостачання, що нараховується по кількості зареєстрованих у квартирі чотирьох осіб - відповідачів та неповнолітньої дочки, до стягнення з відповідачки ОСОБА_1 підлягає заборгованість по наданню комунальних послуг в розмірі, що відповідає нарахуванню на 1 особу, а з відповідачки ОСОБА_3 - на двох осіб, враховуючи, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття згідно з ст.180 Сімейного Кодексу. З розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення гарячого водопостачання встановлено, що за період з квітня 2013 по вересень 2021 відповідачі мають заборгованість перед ВП (Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно» за надані їм послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 73757,57 грн. за послуги з централізованого опалення згідно листа розрахунку 23 698,42 грн, всього 66 324,92 грн., а з кожного по 16 581,23 грн., суму, яка припадає на ОСОБА_5 покласти на неї та частину судового збору із загальної суми 2270,00 грн. Факту укладення договору з іншими зареєстрованими особами та позивачем не встановлено. Разом з тим, відсутність між сторонами письмового договору сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача (відповідача) від оплати житлово-комунальних послуг, оскільки укладення договору є також обов`язком споживача згідно законом. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. В ході проведення судових засідань той факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не проживали за весь час та не користувалися комунальними послугами відповідачами не доведено. Крім того, за період з квітня 2013 року по 01.09.2021 року позивачем нараховано індекс інфляції в сумі 28 422,67 грн. та 3% річних у сумі 8 805,03 грн., а всього 37 227,70 грн. Адвокат Дрига Л.В. у своїх поясненнях звертає увагу суду на Постанову Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 про «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», якою встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. При цьому вказує, що 24.02.2022 згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 у державі введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією РФ проти України строком на 30 діб, який діє до даного часу. Тож, з огляду на вказане, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» в частині стягнення з відповідачів нарахованого індексу інфляції у розмірі 28422,67 грн. та 3% річних у розмірі 8805,03 грн., а всього 37 227,70 грн.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 18.07.2023, закрито провадження у справі відносно ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 підтримала позовні вимоги в частині відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підтвердила обставини викладені у позові та у відповіді на відзив та наполягала на задоволенні позовних вимог. Заперечувала проти застосування строку позовної давності, вказуючи, що відповідно до розрахунку по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , вбачається, що відповідачами такий строк переривався, тож позовна давність не може бути застосована. Крім того, звернула увагу, що пільга 50 %, про яку зазначає представник заявника, врахована у розрахунку і застосована, тож позовні вимоги у заявленому розмірі є обґрунтованими та підтвердженими відповідними доказами, що містяться у матеріалах справи.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Кучер Ю.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні відносно відповідача ОСОБА_3 у повному обсязі. Підтримала доводи викладені у заяві про перегляд заочного рішення та відзиві на позовну заяву, наполягала на застосуванні строку позовної давності, та наголосила на тому, що ОСОБА_3 не проживала та не проживає за вказаною адресою з 2012 року дотепер, а тому не є споживачем послуг ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ».

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Дрига Л.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення, з підстав викладених у письмових поясненнях, приєднаних до матеріалів справи у судовому засіданні від 18.07.2023. При цьому визнала наявність основного боргу, та заперечувала проти стягнення нарахованих позивачем суми інфляційної складової боргу, посилаючись на Постанову Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 про «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», якою встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. До того ж, зазначила, що відповідачка ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи, а тому є звільненою від сплати судового збору. Просила заборгованість розподілити в тому числі і на зареєстровану за вказаною адресою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка також є споживачем послуг наданих позивачем.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація, а послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. ПрАТ «Черкаське хімволокно» як суб`єкта господарювання з постачання теплової енергії, законодавством визначено виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води.

Як вбачається з матеріалів справи, за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані дотепер ОСОБА_1 з 18.12.1987, ОСОБА_2 з 18.12.1987, ОСОБА_4 з 23.08.1991, ОСОБА_3 з 10.03.2006 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (неповнолітня на час звернення до суду), що підтверджено відомостями Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 02.09.2021 та перевірено судом у порядку ст. 187 ЦПК України.

В ході розгляду встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть № 2571, що вбачається з листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 07.06.2023.

Також встановлено, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № 9209/3 від 24.04.2017 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, який є чинним.

За вказаною вище адресою відповідачі отримують послуги з теплопостачання від ВП «Черкаська ТЕЦ», відкритий о/р НОМЕР_1 , але ухиляються від перерахування щомісячної оплати за опалення та внесків, про що свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості.

Згідно з розрахунком Черкаської ТЕЦ, заборгованість відповідачів по оплаті за послуги з централізованого опалення та внесків з січня 2013 року станом на 01.09.2021 становить 73757,57 грн.

Відповідно до п. п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (які були чинними на час спірних правовідносин, але з 01.05.2022 втратили чинність, враховуючи постанову КМУ від 02.02.2022 №85), споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

З моменту надання позивачем споживачам послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ (в редакції Закону України №2454-VІІІ від 07 червня 2018 року, що чинна з 09 червня 2018 року; введено Закон в дію з 01 травня 2019 року відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ), житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами п.2 ч.1 ст. 5 цього ЗУ). Права та обов`язки споживача визначені у статті 7 згаданого Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV (у редакції, що чинна до дії вище вказаного Закону, тобто й на час виниклих правовідносин) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 1 Закону № 1875-ІV споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються зокрема й на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.

Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства.

Внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання включаються до плати виконавцю відповідної комунальної послуги і в рахунку відображаються окремо.

Як зазначено у статті 19 згаданого Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (№ 1875- ІV) визначено права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Крім того, згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2454-VІІІ від 07 червня 2018 року, в редакції, що чинна з 09 червня 2018 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Крім того, нарахування позивачем оплати житлово-комунальних послуг за надані послуги споживачем здійснюється відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку, що відповідає вимогам Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (які були чинними на час спірних правовідносин, але з 01.05.2022 втратили чинність, враховуючи постанову КМУ від 02.02.2022 №85).

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово - комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Як зазначалося вище, зі споживачем квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 24.04.2017 було укладено Договір № 9209/3 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Вказаний договір укладено на 1 рік. Згідно п. 31 договору № 9209/3, договір вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду. Оскільки таких заяв сторони не подавали, тому договір № 9209/3 є дійсним на сьогоднішній день. Той факт, що з іншими відповідачами не укладений договір, не є підставою для того, щоб не вважати їх споживачами наданих підприємством послуг. Крім того, у договорі зазначено, що суб`єктами користування послуг є п`ять осіб (підп. 1 п.2 договору).

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 разом з неповнолітньою на час звернення до суду ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 , жодних повідомлень про зміну місця проживання, зокрема, від ОСОБА_3 , позивачу не надходило, договір Договір № 9209/3 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, укладений ОСОБА_1 на час розгляду справи не розірваний та є чинним, а тому відповідачі мають нести солідарний обов`язок по сплаті наданих житлово-комунальних послуг ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ».

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

За змістом ст. ст. 67-68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 (в першій редакції, яка була чинною з 10.12.2017 року, в т.ч. і на час виниклих правовідносин), комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства. Внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання включаються до плати виконавцю відповідної комунальної послуги і в рахунку відображаються окремо.

Згідно із рішенням Черкаського міськвиконкому №1021 від 17.09.2019, встановлено розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії та постачання гарячої води власникам (співвласникам) будівель м. Черкаси, які приєднані до інженерних мереж ВП «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» в розрізі кожної будівлі окремо (згідно додатку).

Відповідно до ст. 541 ЦПК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ст. 543 ч.ч.1, 2 ЦК України).

Таким чином, за результатами розгляду справи судом достеменно встановлено, що місце проживання усіх відповідачів зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , а тому вони мають право користування як жилим приміщенням, так і наданими послугами, в тому числі ВП «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно».

Той факт, на який посилається представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Кучер Ю.В., що остання ( ОСОБА_3 ). з 2012 року не проживає за вказаною адресою, а мешкає з іншою адресою: АДРЕСА_4 , про що надала акт опитування сусідів № 161 від 14.02.2023, - є безпідставним, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства та п.17 договору № 9209/3 від 24.04.2017 споживачі повинні були повідомляти позивача про настання певних обставин, в тому числі про своє непроживання за адресою помешкання, куди надавались певні послуги, що виконано не було.

Крім того, суд звертає увагу, що за весь час заборгованості (з 2013 року) та при укладанні договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 24.04.2017 відповідачем ОСОБА_3 чи іншими споживачами послуг за цією адресою, не повідомлялося підприємство про інше місце її фактичного проживання, а навпаки встановлено, що користувачами послуг є п`ять осіб, що відповідає кількості зареєстрованих осіб. Також стороною відповідача не доведено, що серед цих п`яти осіб були хтось інші, ніж ті, до яких пред`явлені позовні вимоги.

Як зазначалось вище, у квартирі АДРЕСА_2 встановлено лічильник обліку гарячого водопостачання, а тому відповідачі повинні були на виконання п.п.11, 14, 18, 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 (які діяли на час спірних правовідносин до 01.05.2022) повідомляти позивача про дійсні показники лічильника та проводити періодичну його повірку. Під час розгляду справи, відповідачами жодними належними та допустимими доказами не доведені обставини про факти щомісячної передачі ними відповідних показників та про повірку лічильника, щоби давало суду можливість зменшити розмір заборгованості, яка наявна станом на 01.09.2021.

Що стосується застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена тривалістю три роки (ст. 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду, позовна заява надійшла до суду 02.11.2021.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, з розрахунку заборгованості за О/Р № 30723045 до стягнення з відповідачів підлягає борг, який станом на 01.09.2021 складає 73757,57 грн. З вказаного розрахунку також вбачається, протягом всього строку виникнення заборгованості відповідачі періодично вчиняли дії, що свідчать про визнання ними заборгованості перед підприємством, а саме, з квітня 2013 року по 01.09.2021 відповідачами вносилась оплата за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання періодично та в більших обсягах ніж нарахування, зокрема, в травні 2014 року, в березні 2017 року, в травні 2017 року, в травні 2020 року, в травні 2021 року. Таким чином, як вбачається із розрахунку заборгованості по О/Р № 30723045, відповідачі частково, але не у повному обсязі здійснював оплату наданих позивачем послуг за теплопостачання та гаряче водопостачання. Слід також зазначити, що свого розрахунку заборгованості на спростування того, який наданий позивачем, відповідачами надано не було, як і не доведено, що оплата відповідачами загальної заборгованості була в більшому розмірі, ніж зарахована позивачем здійснена в рахунок погашення заборгованості чи сплачена як аванс за послуги позивача за наступний місяць.

Отже, з огляду на вказане, своїми діями відповідачі перервали строк позовної давності, а відтак підстав для задоволення заявленої вимоги про необхідність застосування строків позовної давності про стягнення заборгованості за централізоване опалення та гаряче водопостачання суд не вбачає, оскільки відповідачі, хоч і не у достатній мірі, але здійснював часткову оплату за спожиті ним послуги, а тому відбулося переривання цих строків сплатами, здійсненими відповідачем.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано розрахунок інфляційних втрат в сумі 28422,67 грн. та трьох процентів річних в сумі 8805,03 грн. у зв`язку із простроченням відповідачами оплати комунальних послуг.

З приводу заперечень представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Дриги Л.В, щодо заборони стягнення інфляційних нарахувань 3% річних у період воєнного стану в Україні, який введено з 24.02.2022 та діє і на час винесення рішення суду, зазначає таке.

Дійсно, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року, введений воєнний стан у подальшому було продовжено до сьогодні.

Отже, на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану відповідач звільняється від сплати інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, які були нараховані з 24 лютого 2022 року.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, розрахунку інфляційних та 3% річних по О/Р № 30723045, інфляційна складова боргу в сумі 28422, 67 грн та з% річних у розмірі 8805,03 грн нараховані за період березня 2013 року по серпень 2021 року, тобто до початку введення воєнного стану в Україні.

Таким чином, на думку суду, розрахунок позивача інфляційних втрат та трьох відсотків річних, що міститься у матеріалах справи є вірним та таким, що підлягає до задоволення.

З огляду на викладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, враховуючи доводи та докази, на які послалися відповідачі, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір у сумі 2270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 374 від 22.10.2021.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до посвідчення № НОМЕР_2 від 16.09.2022 відповідач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та має групу другу інвалідності безстроково, тож на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

За таких обставин, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2270,00 грн підлягають до стягнення з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у рівних частках 1135 грн з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12-13, 76-84, 89, 141, 223, 259, 264-265, 268, 280-282, 353, 354 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості оплату житлово-комунальних послуг про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію - задовольнити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (місцезнаходження за адресою: просп. Хіміків, 76, м. Черкаси, 18036, ) заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання і внески станом на 01.09.2021 в сумі 73757,57 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 28422,67 грн. та 3% річних у розмірі 8805,03 грн., а всього 110985,27 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (місцезнаходження за адресою: просп. Хіміків, 76, м. Черкаси, 18036, ) судовий збір у розмірі 2270,00 грн., по 1135 грн. з кожного.

Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 09.10.2023.

Головуючий: Н. М. Кондрацька