Справа № 584/1132/23
Провадження № 2/584/337/23
РІШЕННЯ

Іменем України

19.10.2023 Путивльський районний суд Сумської області

у складі: головуючого - судді Токарєва С.М.

за участю: секретаря судового засідання Зікрати Я.В.

відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Путивль за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом та заявлені вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.04.2006 відповідач отримала кредит шляхом відкриття карткового рахунку із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, зі сплатою відсотків за користування ним. Оскільки відповідачем не були виконані належним чином прийняті на себе зобов`язання за договором, станом на 11.06.2023 утворилася заборгованість у сумі 41949 грн. 73 коп., яка складається з наступного: 34085 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом, 7864 грн. 73 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Посилаючись на зазначене, просив стягнути з відповідача на свою користь борг по договору в сумі 41949 грн. 73 коп., яка складається з наступного: 34085 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом, 7864 грн. 73 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, а також судовий збір у розмірі 2684 грн.

Відповідачем ОСОБА_1 відзив не подано, в той же час відповідач надала суду письмові пояснення, у яких зазначила, що вона визнає суму основного боргу у розмірі 34085 грн. та планує повернути банку вказану суму після закінчення війни та наявності у неї роботи, як джерела погашення боргу. В даний час відповідач перебуває у декретній відпустці - має двох малолітніх дітей. Відсутність працюючих дитячих садків у період війни не просто ускладнює пошук роботи, а й робить це малореальним. Позовні вимоги в частині стягнення відсотків на основний борг у сумі 7864,73 грн., а також вимоги банку про стягнення 2684 грн. судового збору відповідачем не визнаються, тому що в країні півтора роки триває війна. Війна є беззаперечною підставою застосування настання форс-мажорних обставин, які дають їй законні та моральні підстави не сплачувати відсотки на основний борг та судові витрати понесені банком, ні зараз, ні в майбутньому. Відповідно до договору із "Приватбанком", у т.ч. на кредитні карткові рахунки (п.1.2.2.6.4.), якщо форс-мажорні обставини тривають понад 6 місяців, то кожна із сторін може припинити дію цього договору щодо невиконаних до цього моменту обставин. Відповідно до договору "Скарбничка" № SAMDNWFD400, укладеного між сторонами, (п. 6.6) зазначено: "Сторона договору, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язань, якщо вона доведе, що ці порушення сталися внаслідок випадку, чи форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які засвідчуються Торгово-промисловою палатою України.

На підтвердження зазначених обставин відповідачем було приєднано до своїх письмових пояснень фотокопію розпорядження Торгово-промислової палати України № 3 від 25.02.2022 "Про процедуру засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у період дії воєнного стану на території України", а також фотокопію листа Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022. Зокрема, у вказаному листі зазначається: "ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їхнього офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб за договором, окремим податковим та/або іншим зобов`язанням/обов`язками, виконання яких (-го) настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів та виконання відповідно до яких (-го) стало неможливим у встановлений строк внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)".

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи сповіщений належним чином. Від нього надійшла письмова заява про слухання справи в його відсутність та підтримання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала свою позицію, викладену у її письмових поясненнях, а також зазначила, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації вона позбавлена можливості здійснювати підприємницьку діяльність та отримувати відповідний дохід, внаслідок чого не має можливості виконати свої зобов`язання перед позивачем.

Ухвалою судді Путивльського районного суду Сумської області від 18.08.2023 відкрито провадження у справі та визначено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Як було встановлено під час розгляду справи, відповідно до договору № б/н від 28.04.2006 відповідач отримала кредит шляхом відкриття карткового рахунку із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, зі сплатою відсотків за користування ним (а.с. 7-9, 58-69).

Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку, станом на 11.06.2023 заборгованість відповідача перед АТ КБ "Приватбанк" становить 41949 грн. 73 коп., яка складається з наступного: 34085 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом, 7864 грн. 73 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с. 22-26).

Доказів погашення боргу суду відповідачем не надано.

АТ КБ «Приватбанк» надано суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення кредиту та процентів.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима.

З огляду на таке, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в межах заявлених вимог суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 28.04.2006 у розмірі 41949 грн. 73 коп.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані зі стплатою судового збору, у розмірі 2684 грн. 00 коп.

Що стосується довіодів відповідача про наявність форс-мажорних обставин у спірних правовідносинах, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Викладене свідчить, що єдиний належний документ, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, - це сертифікат, виданий у порядку та на підставі статті 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні».

Разом з цим, обставини, які можуть бути кваліфіковані як обставини непереборної сили (форс-мажор), можуть бути підтверджені належними доказами, зокрема висновками експертів, показаннями свідків. Суд також враховує підстави звільнення від доказування - обставини, які визнаються учасниками справи, обставини, визнані судом загальновідомими тощо (стаття 82 ЦПК України). Отже, суд визнає наявність форс-мажорних обставин з урахуванням установлених обставин справи та наявних у справі доказів.

Відповідно до положень статті 263 ЦК України непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

Обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини) - це обставини, що перешкоджають виконанню зобов`язань однією із сторін, незалежні від її волевиявлення і контролю, а також непереборні при вживанні всіх розумних заходів щодо їх запобігання. Визначення обставин непереборної сили наведено у статті 79 Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів (укладена у Відні 11 квітня 1980 року). Для визначення яких-небудь обставин форс-мажорними необхідно обов`язкова наявність ряду чинників: непереборність сили, що викликала ці обставини; неможливість контролювати ситуацію, впливати на неї; виникнення перешкоди не могло бути передбачено під час укладення зобов`язання.

Із урахуванням положень частини першої статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» та пункту 6.10 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого Рішенням Президії Торгово-промислової палати України 18 грудня 2014 року № 44(5), документом, який засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), є сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), який видає Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати, вимоги до якого встановлені пунктом 6.11 Регламенту.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання, саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

З огляду на викладене, загальний лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 не відповідає вимогам конкретизації впливу відповідної форс-мажорної обставини на конкретне зобов`язання (а доведення причинно-наслідкового зв`язку в такому випадку є обов`язковим).

Таким чином, відповідачем не надано належних та допустимих доказів наявності форс-мажору у спірних правовідносинах (відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України). Тому твердження відповідача про те, що причиною невиконання ним зобов`язань перед позивачем за кредитним договором № б/н від 28.04.2006 є настання форс-мажорних обставин, є необґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 207, 526, 610-612, 625, 626, 628, 638, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 12, 19, 81, 133, 141, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (МФО 305299, , рах. № НОМЕР_2 , адреса: 01001, м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.04.2006 у розмірі 41949 (сорок одну тисячу дев`ятсот сорок дев`ять) грн. 73 коп., станом на 11.06.2023.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (МФО 305299, , рах. № НОМЕР_2 , адреса: 01001, м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 23.10.2023.

Суддя С.М.Токарєв