РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.

при секретарі Конончук Ю.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Швець А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Богунського районного суду м. Житомира справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином. В обгрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві від 23.12.2022 р. (а. с. 1-4) вказав, що в провадженні Романівського районного суду Житомирської області з 2015 р. по 19 березня 2021 р. перебував на розгляді обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 296, 286 КК України. Відповідно до обвинувального акту кримінального провадження № 0000315 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 16.07.2015 р., біля 03.00 год., перебуваючи в салоні автомобіля ВАЗ-21099, д. р. н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПАТ « СК «Українська Страхова група» 30.04.2015 р., рухались по авто дорозі «Кременець-Біла Церква» в напрямку м. Любар, з хуліганських спонукань став наздоганяти автомобіль «Фольксваген Транспортер», д. р. н. НОМЕР_2 , під його, ОСОБА_3 , керуванням, в час коли він рухався власним автомобілем в попутному напрямку.

Під час руху, на 158 кілометрі авгодороги (+400 м.) на перехресті до с. Авратин Любарського району ОСОБА_7 допустив зіткнення з його, ОСОБА_3 автомобілем, в результаті чого від удару автомобілем ОСОБА_7 його, ОСОБА_3 автомобіль зазнав механічних пошкоджень у вигляді: деформації дверей зсувних лівих, розбиття балки верхньої лівої, пошкодження ролика, розбиття шарніру зсувних дверей лівих, розбиття обмежувача ходу дверей лівих, пошкодження ущільнювача лівих здвижних дверей, пошкодження замка центральних дверей лівих, розбиття облицівки нижньої зсувних лівих дверей, розбиття сегменту «С» стійки лівої кузова, розбиття боковини лівої задньої кузова, пошкодження подовжувана перегородки задньої лівої, розбиття облицівки сходинки задньої лівої, розбиття направляючої тяги задньої лівої в зборі, деформація диску заднього лівого колеса, розбиття сегменту рами нижньої лівої боковини кузова, розбиття сегменту «В» стійки лівої боковини кузова, розбиття направляючої рельси зовнішньої лівої, розбиття перегородки панелі підлоги лівої кузова, перекос кузова в зборі.

Вийшовши з автомобіля ВАЗ-21099, д. р. н. НОМЕР_1 зразу ж після ДТП, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою між собою, підійшли до його, ОСОБА_3 , автомобіля, де продовжуючи свої неправомірні дії, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, безпричинно, з хуліганських спонукань грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинили наступне. ОСОБА_4 ліктем розбив скло опускне лівих передніх дверей, після цього витягнув його, ОСОБА_3 з салону автомобіля, де ОСОБА_7 навмисне застосував до нього, ОСОБА_3 газовий балончик зі сльозогінним газом, позбавивши його, ОСОБА_3 можливості захищатись, викликавши тимчасову сліпоту, що супроводжувалась різями обох очей. Зробивши таким чином його, ОСОБА_3 безпорадним та вразливим, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно спільного плану, завдали йому, ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, в результаті яких він, ОСОБА_3 був госпіталізований на два тижні в стаціонар нейрохірургічного відділення Житомирської обласної лікарні ім. Гербачевського О.Ф. з діагнозом: «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Забій м яких тканин лівої параорбітальної ділянки. Цефалічний церебростенічний синдром», що потягло за собою необхідність придбання для лікування медичних препаратів на загальну суму 2 341, 53 грн.

Після нанесення йому, ОСОБА_3 множинних ударів по всьому тілу, продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , приєднавшись до злочинних дій ОСОБА_4 , умисно руками та ногами нанесли механічні ушкодження його, ОСОБА_3 автомобілю у вигляді: розбиття обшивки лівих передніх дверей, розбиття електровимикача підйому скла лівих дверей, розбиття лівого дзеркала заднього виду, облицювання динаміка панелі зліва, розбиття вітрового скла, розбиття ящика речового лівого панелі, розбиття рами правої фари, розбиття показнику повороту лівого переднього, розбиття емблеми виробника задньої, розбиття показнику повороту правого переднього, розбиття решітки радіатора, розбиття правого дзеркала заднього виду.

Діями обвинувачених порушився весь цикл його, ОСОБА_3 звичного життя, та було зламано всі робочі плани. Коли його, ОСОБА_3 били обвинувачені, то він, ОСОБА_3 кричав їм, що він волонтер, та нічого не порушив, бо гадав, що вони прийняли його, ОСОБА_3 за когось іншого і саме тому так жорстоко били. Однак коли обвинувачені почули, що він, ОСОБА_3 волонтер, то просто оскаженіли і стали його бити з подвійною силою та ненавистю, приказуючи при цьому, що вони зараз приведуть дійсних учасників АТО, які його, ОСОБА_3 просто вб`ють.

Це завдавало йому, ОСОБА_3 особливих моральних страждань, адже дійсно він на той час був волонтером, увесь час виїжджав у відрядження в зону АТО на сході України, допомагав разом з іншими учасниками волонтерського руху України бійцям ВСУ боронити незалежність України, поставляючи амуніцію та продукти харчування солдатам, та має державну нагороду як волонтер, а крім цього є учасником бойових дій. Обвинувачені ж у такий складний для країни час поставились до нього як до зрадника чи ворога, що доставило йому, ОСОБА_3 значні моральні страждання.

За час перебування справи в суді його, ОСОБА_3 моральні страждання не притупилися, а навпаки зросли, адже протягом всього часу, з 2015 р. йому ніхто не те що не відшкодували завданої шкоду, але й не вибачилися перед ним за скоєне, що переконує його, ОСОБА_3 в тому, що впевнені у своїй безкарності, умисно затягуючи розгляд справи, що в результаті призвело до закриття кримінальної справи за строками давності.

Відповідно до ухвали суду цивільний позов, заявлений ним, ОСОБА_3 до обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду, роз`яснено, що він, ОСОБА_3 має право звернутися до суду з позовом в порядку цивільного судочинства, а також що час від пред`явлення позову до набрання законної сили судовим рішенням, яким позов залишено без розгляду, не зараховується до позовної давності.

За час досудового розслідування лише від тітки ОСОБА_7 йому, ОСОБА_3 надійшли 3000 грн. як компенсація спричиненої її племінником ОСОБА_7 моральної шкоди, що впливає на розмір завданої ОСОБА_7 моральної шкоди.

В резолютивній частині первинного позову позивач просив позовні вимоги задовольнити в наступній редакції: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в якості відшкодування завданої майнової шкоди гроші в сумі 5 312,20 грн.; стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 в якості відшкодування завданої майнової шкоди гроші в сумі 5 312, 20 грн.; стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 в якості відшкодування завданої майнової шкоди гроші в сумі 5 312, 20 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в якості відшкодування завданої майнової шкоди гроші в сумі 9 727, 12 грн.; стягнути з ПАТ «СК «Українська Страхова група» на користь ОСОБА_3 в якості відшкодування завданої майнової шкоди (відповідно до умов страхового полісу АІ/8192287 від 30.04.2015 року) суму в розмірі 4 9500 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в якості відшкодування завданої моральної шкоди кошти в розмірі 25.000 грн.; стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 в якості відшкодування завданої моральної шкоди кошти в розмірі 25.000 грн.; стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 в якості відшкодування завданої моральної шкоди кошти в розмірі 25.000 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в якості відшкодування завданої моральної шкоди гроші в сумі 22 000 грн. (а. с. 3-4).

27 квітня 2023 р. представник позивача адвокат Колос В.В. направив до суду уточнену позовну заяву в резолютивній частині якої позивач просив задовольнити наступні позовні вимоги.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в якості відшкодування завданої майнової шкоди гроші В сумі 7 675 (семи тисяч шестисот семи десяти п`яти грн.) 62 коп. та 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. в якості відшкодування завданої моральної шкоди кошти.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 в якості відшкодування завданої майнової шкоди гроші в сумі 7 675 (семи тисяч шестисот сімдесят п`яти грн.) 62 коп. та 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. в якості відшкодування завданої моральної шкоди кошти.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 в якості відшкодування завданої майнової шкоди гроші в сумі 585,38 грн. та 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. в якості відшкодування завданої моральної шкоди кошти.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в якості відшкодування завданої майнової шкоди гроші в сумі 59 226 (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті двадцять шість грн.) 38 коп. та 22 000 (двадцять дві тисячі) грн. в якості відшкодування завданої моральної шкоди кошти. (а. с. 130-133).

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволені позовних посилаючись на надані суду докази. (а. с. 110).

Відповідач ОСОБА_6 про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, направив до суду відзив зі змісту якого заперечував проти задоволення позовних вимог, заперечував свою причетність до заподіяння позивачеві матеріальних та моральних збитків. (а. с. 51-53).

Представник відповідача ОСОБА_7 адвокат Швець А.А. заперечував проти задоволення позовних вимог так як причетність його доверітеля щодо заподіяння позивачу ОСОБА_3 матеріальнх та моральних збитків судом не доведена. (а. с. 93, 98).

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про день та час слухання справи на 15.09.2023 р. були повідомлені належним чином (а. с. 178, 179), до суду не з`явилися, відзив на позовну заяву не направили. Зі змісту клопотання адвоката Божка М.І. від 29 червня 2023 р. свідчить, що представник відповідачів просить проводити засідання, призначене на 29.06.2023 р. без участі відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх представника. (а. с. 139-140, 144). В подальшому про дату, час слухання справи на 16.08.2023, 15.09.2023 р., 10.10.2023 р. відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 повідомлялися належним чином але конверти з повістками про слухання справи на 10.10.2023 р. повернулися до суду з відміткою «адресат відмовився». (а. с. 185-188).

Суд звертає увагу, що представник відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвокат Божка М.І., після заяви від 29 червня 2023 р., про проведення засідання без ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до суду не з`являлися та ніяких заяв щодо слухання справи не надавали.

Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, заслухавши учасників процесу, оцінивши безпосередньо в судовому засіданні всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 23.12.2023 р. цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ПАТ СК «Українська страхова група» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином передана до розгляду судді Перекупка І.Г. (а. с. 41).

Ухвалою від 09.01.2023 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, судове засідання призначено на 09.30 год. 28.02.2023. (а. с. 46).

Представник позивача в судовому засіданні вказав, що в провадженні Романівського районного суду Житомирської області з 2015 р. по 19 березня 2021 р. перебував на розгляді обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 296, 286 КК України. Відповідно до обвинувального акту кримінального провадження № 0000315 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 16.07.2015 р., біля 03.00 год., перебуваючи в салоні автомобіля ВАЗ-21099, д. р. н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПАТ « СК «Українська Страхова група» 30.04.2015 р., рухались по авто дорозі «Кременець-Біла Церква» в напрямку м. Любар, з хуліганських спонукань став наздоганяти автомобіль «Фольксваген Транспортер», д. р. н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , в час коли він рухався власним автомобілем в попутному напрямку.

Під час руху, на 158 кілометрі авгодороги (+400 м.) на перехресті до с. Авратин Любарського району ОСОБА_7 допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_3 , в результаті чого від удару автомобілем ОСОБА_7 , автомобіль ОСОБА_3 зазнав механічних пошкоджень у вигляді: деформації дверей зсувних лівих, розбиття балки верхньої лівої, пошкодження ролика, розбиття шарніру зсувних дверей лівих, розбиття обмежувача ходу дверей лівих, пошкодження ущільнювача лівих здвижних дверей, пошкодження замка центральних дверей лівих, розбиття облицівки нижньої зсувних лівих дверей, розбиття сегменту «С» стійки лівої кузова, розбиття боковини лівої задньої кузова, пошкодження подовжувана перегородки задньої лівої, розбиття облицівки сходинки задньої лівої, розбиття направляючої тяги задньої лівої в зборі, деформація диску заднього лівого колеса, розбиття сегменту рами нижньої лівої боковини кузова, розбиття сегменту «В» стійки лівої боковини кузова, розбиття направляючої рельси зовнішньої лівої, розбиття перегородки панелі підлоги лівої кузова, перекос кузова в зборі.

Вийшовши з автомобіля ВАЗ-21099, д. р. н. НОМЕР_1 зразу ж після ДТП, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою між собою, підійшли до автомобіля ОСОБА_3 , де продовжуючи свої неправомірні дії, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, безпричинно, з хуліганських спонукань грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинили наступне. ОСОБА_4 ліктем розбив скло опускне лівих передніх дверей, після цього витягнув ОСОБА_3 з салону автомобіля, де ОСОБА_7 навмисне застосував до ОСОБА_3 газовий балончик зі сльозогінним газом, позбавивши ОСОБА_3 можливості захищатись, викликавши тимчасову сліпоту, що супроводжувалась різями обох очей. Зробивши таким чином ОСОБА_3 безпорадним та вразливим, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно спільного плану, завдали ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, в результаті яких ОСОБА_3 був госпіталізований на два тижні в стаціонар нейрохірургічного відділення Житомирської обласної лікарні ім. Гербачевського О.Ф. з діагнозом: «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Забій м яких тканин лівої параорбітальної ділянки. Цефалічний церебростенічний синдром», що потягло за собою необхідність придбання для лікування медичних препаратів на загальну суму 2 341, 53 грн.

Після нанесення ОСОБА_3 множинних ударів по всьому тілу, продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , приєднавшись до злочинних дій ОСОБА_4 , умисно руками та ногами нанесли механічні ушкодження автомобілю ОСОБА_3 у вигляді: розбиття обшивки лівих передніх дверей, розбиття електровимикача підйому скла лівих дверей, розбиття лівого дзеркала заднього виду, облицювання динаміка панелі зліва, розбиття вітрового скла, розбиття ящика речового лівого панелі, розбиття рами правої фари, розбиття показнику повороту лівого переднього, розбиття емблеми виробника задньої, розбиття показнику повороту правого переднього, розбиття решітки радіатора, розбиття правого дзеркала заднього виду.

Діями обвинувачених порушився весь цикл звичного життя ОСОБА_3 , та було зламано всі робочі плани. Коли ОСОБА_3 били обвинувачені, то ОСОБА_3 кричав їм, що він волонтер, та нічого не порушив, бо гадав, що вони прийняли ОСОБА_3 за когось іншого і саме тому так жорстоко били. Однак коли обвинувачені почули, що ОСОБА_3 волонтер, то просто оскаженіли і стали його бити з подвійною силою та ненавистю, приказуючи при цьому, що вони зараз приведуть дійсних учасників АТО, які ОСОБА_3 просто вб`ють.

Це завдавало ОСОБА_3 особливих моральних страждань, адже дійсно він на той час був волонтером, увесь час виїжджав у відрядження в зону АТО на сході України, допомагав разом з іншими учасниками волонтерського руху України бійцям ВСУ боронити незалежність України, поставляючи амуніцію та продукти харчування солдатам, та має державну нагороду як волонтер, а крім цього є учасником бойових дій. Обвинувачені ж у такий складний для країни час поставились до нього як до зрадника чи ворога, що доставило ОСОБА_3 значні моральні страждання.

За час перебування справи в суді моральні страждання ОСОБА_3 не притупилися, а навпаки зросли, адже протягом всього часу, з 2015 р. йому ніхто не те що не відшкодували завданої шкоду, але й не вибачилися перед ним за скоєне, що переконує ОСОБА_3 в тому, що впевнені у своїй безкарності підсудні (відповідачі), умисно затягували розгляд справи, що в результаті призвело до закриття кримінальної справи за строками давності.

Відповідно до ухвали суду цивільний позов, заявлений ОСОБА_3 до обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду, роз`яснено, що ОСОБА_3 має право звернутися до суду з позовом в порядку цивільного судочинства, а також що час від пред`явлення позову до набрання законної сили судовим рішенням, яким позов залишено без розгляду, не зараховується до позовної давності.

За час досудового розслідування лише від тітки ОСОБА_7 ОСОБА_3 надійшли 3000 грн. як компенсація спричиненої її племінником ОСОБА_7 моральної шкоди, що впливає на розмір завданої ОСОБА_7 моральної шкоди.

Представник позивача адвокат Колос В.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити з підстав зазначених у позові.

Згідно паспорта громадянина України ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а. с. 40)

Згідно посвідчення Серія НОМЕР_3 ОСОБА_3 являється учасником бойових дій. (а. с. 39).

Судом встановлено, що ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 09 березня 2021 р. по справі № 283/1256/15 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 289 КК України на підставі ст. 44, п.2 ч.1 ст. 49 Кримінального кодексу України - у зв`язку із закінченням строків давності. У прийнятті цивільного позову потерпілому ОСОБА_3 до спільного розгляду з кримінальним провадженням відмовлено (а.с. 26-28).

Згідно з випискою-епікриз стаціонарного хворого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 № НОМЕР_4 від 02.08.2015, одразу після ДТП та хуліганських дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 було госпіталізовано два тижні в стаціонар нейрохірургічного відділення Житомирської обласної лікарні ім. Гербачевського О.Ф. з діагнозом: «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Забій м яких тканин лівої параорбітальної ділянки. Цефалічний церебростенічний синдром», що потягло за собою необхідність придбання для лікування медичних препаратів на загальну суму 2 341, 53 грн. Тобто, через протиправні дії ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 він, ОСОБА_3 був змушений купувати ліки, вартість яких має бути компенсована з кожного з чотирьох відповідачів в солідарному порядку, що складає - 2341, 53 : 4=585, 38 грн. (а. с. 29-37).

Вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_3 як власнику автомобіля, з технічної точки зору, станом на 16.07.2015 р., внаслідок його пошкодження в ДТП, що мало місце 16.07.2015 р. становить 58 641,74 грн.

Факт пошкодження ОСОБА_7 автомобіля «Фольксваген Транспортер», д. р. н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , в результаті ДТП підтверджується висновком експерта Землюка В.В. № 2901 від 28.09.2022 р., відповідно до якого ОСОБА_3 завдані матеріальні збитки. (Копія висновку експерта Землюка В.В. № 2901 від 28.09.2022 р. з додатками) (а. с. 7-25).

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду таких справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. (ст. ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Між сторонами виник спір щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

В силу ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

У свою чергу, загальні підстави відшкодування майнової шкоди визначені ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України (у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності) доктриною кримінального права визначено як нереабілітуючу підставу звільнення від кримінальної відповідальності.

Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 09 березня 2021 р. по справі № 283/1256/15 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 289 КК України на підставі ст. 44, п.2 ч.1 ст. 49 Кримінального кодексу України - у зв`язку із закінченням строків давності. У прийнятті цивільного позову потерпілому ОСОБА_3 до спільного розгляду з кримінальним провадженням відмовлено (а.с. 26-28).

Позивачем приєднано до матеріалів цивільного позову медичну документацію, а також платіжні документи, які свідчать про понесення ним витрат на оплату лікування внаслідок завданого кримінального правопорушення. Таким чином, суд, вирішуючи питання про відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_3 , враховуючи документи, що підтверджують витрати потерпілого на лікування та аналізуючи їх відповідність лікарським призначенням, приходить до висновку про задоволення позовної вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням а саме стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в якості відшкодування завданої майнової шкоди гроші в сумі 7 675 (семи тисяч шестисот семи десяти п`яти грн.) 62 коп.;

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 в якості відшкодування завданої майнової шкоди гроші в сумі 7675 (семи тисяч шестисот семидесяти п`яти грн.) 62 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 в якості відшкодування завданої майнової шкоди гроші в сумі 585,38 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в якості відшкодування завданої майнової шкоди гроші в сумі 59 226 (п`ятидесяти дев`яти тисяч двохсот двадцяти шести грн.) 38 коп.

Щодо стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За змістом ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди.

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що судове рішення в кримінальному провадженні, яке набрало законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої воно ухвалене, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, факт винних протиправних діянь ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та спричинення такими діями негативних наслідків для ОСОБА_3 тобто наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діяннями заподіювачів, встановлена ухвалою суду, яка набрала законної сили, тому ці обставини не підлягають доказуванню під час розгляду даної цивільної справи. (а. с. 26-28).

Як роз`яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), та з урахуванням інших обставин справи. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Відповідно до п. 9 вказаної постанови Верховного Суду України розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Отже, законом установлено загальні критерії щодо меж судової дискреції у вирішенні питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди. Тобто визначення розміру такого відшкодування становить предмет оціночної діяльності суду.

При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та тривалість заподіяних ОСОБА_3 моральних страждань, виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості та зазначає наступне.

Так, дії ОСОБА_6 кваліфіковані як незаконне заволодіння транспортним засобом, тобто, як вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та ч. 2 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинені групою осіб.

Дії ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинені групою осіб.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що така протиправна поведінка відповідачів спричинила ОСОБА_3 , фізичний біль, душевні страждання, погіршення стану здоров`я, що потребувало тривалого часу та зусиль для його відновлення, встановлення нормальних життєвих зв`язків. Також суд враховує, що відповідачі, окрім ОСОБА_7 , який часткового відшкодував 3 000 грн., протягом тривалого часу (5 роки) не вчинили жодних конкретних і дієвих дій, спрямованих на добровільне відшкодування заподіяної ними шкоди позивачу, відповідачі навіть не вибачилися перед позивачем за спричинені негативні наслідки. Отже, підсумовуючи наведене вище, суд вважає доведеним факт заподіяння ОСОБА_3 моральної шкоди ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 .

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку про те, що розмір моральної шкоди, який слід стягнути з відповідача на користь позивача, виходячи з вимог закону, характеру дій відповідача, завданих позивачу страждань, заподіяння їй тілесних ушкоджень, що потягло за собою тривалий розлад здоров`я, дотримуючись принципів розумності, співмірності та справедливості, слід позов в частині стягнення моральної шкоди задовольнити та визначити його в розмірі індивідуально щодо кожного відповідача а саме стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. в якості відшкодування завданої моральної шкоди кошти.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. в якості відшкодування завданої моральної шкоди кошти.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. в якості відшкодування завданої моральної шкоди кошти.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 22 000 (двадцять дві тисячі) грн. в якості відшкодування завданої моральної шкоди кошти.

Керуючись ст. ст. 23, 15, 16, 1166, 1167, 1177 ЦК України, ст. ст. 44, 49 КК України, Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст. ст. 4, 12, 13, 23, 76, 81, 82, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 274, 279, 280, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в якості відшкодування завданої майнової шкоди гроші В сумі - 7675 (семи тисяч шестисот семи десяти п`яти гривень) 62 коп. та 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. в якості відшкодування завданої моральної шкоди кошти.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 в якості відшкодування завданої майнової шкоди гроші в сумі 7675 (семи тисяч шестисот семидесяти п`яти гривень) 62 коп. та 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. в якості відшкодування завданої моральної шкоди кошти.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 в якості відшкодування завданої майнової шкоди гроші в сумі 585,38 грн. та 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. в якості відшкодування завданої моральної шкоди кошти.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в якості відшкодування завданої майнової шкоди гроші в сумі 59226 (п`ятидесяти дев`яти тисяч двохсот двадцяти шести гривень) 38 коп. та 22 000 (двадцять дві тисячі) грн. в якості відшкодування завданої моральної шкоди кошти.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі пододання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 19 жовтня 2023 р.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_5 ) АДРЕСА_1 .

Відповідачі: ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 , АДРЕСА_3 .

ОСОБА_6 , АДРЕСА_4 .

ОСОБА_2 , АДРЕСА_5 .

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка