Провадження №6/523/337/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2023 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сувертак І. В.,

при секретарі - Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в місті Одесі

заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України, що покладені на нього ухвалою суду від 22 вересня 2022 року по справі №523/11379/22 за поданням державного виконавця Першого Суворовського ВДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кравченко Тетяни Василівни про встановлення тимчасового обмеження боржнику, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа громадянина України для виїзду за кордон,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною заявою, у якій просить суд скасувати тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України, застосоване щодо нього ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 22 вересня 2022 року по справі №523/11379/22.

В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що 22.09.2022 року Суворовським районним судом міста Одеси було задоволено подання виконавця Першого Суворовського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України у справі № 523/11379/22.

З 2014 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка призначена йому як пенсіонеру органів внутрішніх справ.

Окрім того довів до відома суду, що рішення Суворовського районного суду міста Одеси у справі №523/545/14-ц наразі в процесі виконання. Зауважив, що від виконання зобов`язання не ухиляється.

В додатковій заяві від 19 жовтня 2023 року заявник ОСОБА_1 зазначив, що йому необхідно виїхати за межі України для проходження лікування та лікування його дружини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявник має хворобу: двосторонню поздовжню плоскостопість 3 ступеню. Його дружина має ураження центральної нервової системи. Їм обом необхідне термінове лікування поза межами держави.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною заявою.

Заявник та інші заінтересовані особи в судове засідання не прибули та суд вважає за можливе розглянути зазначену справу за їх відсутності, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду зазначеної заяви та відкладення розгляду справи потягне за собою порушення розумних строків розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Згідно ч. 6 ст. 441 ЦПК України суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

Тобто, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути скасовано судом за вмотивованою заявою боржника.

В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 8 статті 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» встановлено, що на Державну прикордонну службу відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення виїзду з України або в`їзду в Україну осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзду в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі, згідно з дорученням правоохоронних органів.

Крім інших, покладених на органи державної прикордонної служби України завдань, вони також мають право, зокрема, зясовувати підстави в`їзду в Україну або виїзду з України, не пропускати через державний кордон України осіб без дійсних документів під час одержання зазначених документів, осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, який ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997р., у статті 2 передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Судом встановлено, що на виконанні Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) знаходиться виконавче провадження №56135987 з виконання виконавчого листа №523/545/14-ц виданого 06.03.2018 року Суворовським районним судом м.Одеси про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» грошової суми у розмірі 614532,86 грн.

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 22 вересня 2022 року по справі №523/11379/22 за поданням державного виконавця Першого Суворовського ВДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кравченко Т. В. тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина Україна для виїзду за кордон ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №523/545/14-ц виданого 06.03.2018 року Суворовським районним судом м.Одеси про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» грошової суми у розмірі 614532,86 грн.

ОСОБА_1 необхідно виїхати за межі України для проходження його лікування, та лікування його дружини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявник має хворобу: двосторонню поздовжню плоскостопість 3 ступеню. Його дружина має ураження центральної нервової системи. Їм обом необхідне термінове лікування поза межами держави.

Таким чином, необхідність виїзду за межі країни обумовлена не обставинами ухилення боржника від виконання рішення суду, а станом його здоров`я та здоров`я його дружини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та необхідністю проходження відповідного огляду та лікування у медичних закладах за межами України. У свою чергу, накладене обтяження у вигляді обмеження заявника у праві виїзду закордон порушує право ОСОБА_1 користуватися будь-якими заходами, що дозволяють досягти найкращого стану здоров`я, порушують право на доступність медичних послуг, яких він та його дружина потребують за станом здоров`я.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26.11.2009) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по- перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. З ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду. Тому застосування такого обмеження має періодично переглядатися судом (принаймні в останній інстанції) з метою з`ясування доцільності його подальшого застосування, причому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, й у тому числі ті, що стосуються пропорційності такого обмеження.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність натепер таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

Таким чином, суд вважає, що залишення тимчасових обмежень, які були встановлені відносно ОСОБА_1 при виконанні виконавчого провадження, є таким, що порушують основоположні права і свободи громадянина України.

Таким чином, ОСОБА_1 не ухиляється від виконання рішення суду, не створює перешкоди у його виконанні, а тому дії, які б свідчили про свідомі дії або умисну бездіяльність, спрямовані на ухилення боржника від виконання рішення суду, відсутні. Обмеження у праві виїзду за кордон не переслідує легітимну мету, не створює додаткові передумови для виконання рішення суду, обставини, які б свідчили про наміри боржника виїхати за кордон з метою невиконання рішення суду встановлені не були, а тому обмеження боржника у праві виїзду за кордон є непропорційним втручанням в конституційне право заявника на свободу пересування, у зв`язку із чим тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України підлягає скасуванню.

Також суд зазначає, що державний виконавець вправі звернутись з поданням обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон у разі нових проявів та доказів ухиляння останньої від зобов`язань, що покладені на нього судовим рішенням.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну», суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України, що покладені на нього ухвалою суду від 22 вересня 2022 року по справі №523/11379/22 за поданням державного виконавця Першого Суворовського ВДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кравченко Тетяни Василівни про встановлення тимчасового обмеження боржнику, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа громадянина України для виїзду за кордон задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), у праві виїзду за межі України, встановлене ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 22 вересня 2022 року по справі №523/11379/22, за поданням державного виконавця Першого Суворовського ВДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кравченко Тетяни Василівни.

Копію ухвали направити для виконання до Державної прикордонної служби України та Суворовському відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) до відома.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя