Номер провадження: 22-ц/813/6424/23
Головуючий у першій інстанції Кічмаренко С.М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Дришлюка А.І.,

за участю секретаря Козлової В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Ідея Банк» Пилата Тараса Івановича на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2023 року, постановленої під головуванням судді Кічмаренка С.М., у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про заміну сторони у виконавчому провадженні у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,

встановив:

У березні 2023 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 522/24211/15-ц.

Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2016 року задоволені позовні вимоги ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави (т.1, а.с.120-122). Заочне рішення суду від 29 вересня 2016 року набрало чинності.

Згідно договору факторингу № 30/10-1 від 30.10.2015 року ПАТ «Ідея Банк» відступило право вимоги за кредитним договором № 910.15108 від 21.05.2012 року ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» (т.1, а.с.173-175).

Договором факторингу № 28/02-1 від 28.02,2017 року ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» відступило право вимоги за вказаним договором ТОВ «Фінансова компанія «Серет» (нова назва ТОВ «Нью Файненс Сервіс») т.1, а.с.176-180.

ТОВ «Нью Файненс Сервіс» на підставі договору факторингу №08/22 від 31.08.2022 року відступило право вимоги за кредитним договором № 910.15108 від 21.05.2012 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» (т.1, а.с.181-183).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2023 року заяву ТОВ «Росвен Інвест Україна» задоволено.

Замінено сторону стягувача АТ «Ідея Банк», ТОВ «Факторингова компанія «Рантье», ТОВ «Нью Файненс Сервіс» виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 522/24211/15-ц, виданого Приморський районний суд м. Одеса на ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна», як правонаступника (т.1, а.с.224-226).

В апеляційній скарзі представник АТ «Ідея Банк» Пилат Т.І. ставить питання про скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2023 року, ухвалення нового судового рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (т.2, а.с.1-2).

Вирішуючи питання про слухання справи в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутності учасників справи, колегія суддів виходить із того, що учасники справи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання (т.2, а.с.30-42).

Колегією суддів було також враховано, що поштова кореспонденція направлялася ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем його проживання, що підтверджується відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру № 269872 від 12.10.2023 року про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника: АДРЕСА_1 (т.2, а.с.46).

Поштова кореспонденція направлялася на адресу ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» за місцем його знаходження згідно відповіді № 269350 від 12.10.2023 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, ФОП та громадянських формувань: АДРЕСА_2 . Крім того, діяльність ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» припинено (т.2, а.с.43).

Однак поштова кореспонденція на адресу ОСОБА_1 та ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» повернулася до суду з відмітками про те, що адресати відсутні за вказаною адресою (т.2, а.с.36,38), що у відповідності до вимог, передбачених ч.1 ст. 131 ЦПК України вважається його належним сповіщеннями

На підставі викладеного, а також враховуючи, що в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, колегія суддів вирішила слухати справу на підставі наявних доказів.

У зв`язку з цим, колегія суддів також зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що в своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, колегія суддів вирішила слухати справу на підставі наявних доказів.

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Таким чином, розгляд даної справи здійснений 18.10.2023 року в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, у відсутність учасників справи, оскільки учасники справи повідомлені про час і місце судового засідання належним чином, про що вказано вище.

Повний текст судового рішення суду апеляційної інстанції складений 01.11.2023 року.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що від учасників справи не надходило заяв або клопотань про відкладення слухання справи, колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції за наявними доказами, які є в матеріалах справи, у відсутність учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив того, що ТОВ «Росвен Інвест Україна» було права грошової вимоги на підставі договору про відступлення прав (т.1, а.с.224-226).

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, з таких підстав.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти будь-які дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін, а зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача повинно відповідати змісту ст.ст.512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, необхідно ураховувати, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30 червня 2020 року по справі №264/5957/17 прийшла до наступного висновку, що для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.

З матеріалів справи вбачається, що 21.05.2012 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №910.15108 від 21.05.2012 (т.1, а.с.12-15).

В якості забезпечення виконання зобов`язань за вищенаведеним кредитним договором 21.05.2012 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено договір застави транспортного засобу № 910.15108, посвідчений 04.07.2012 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорним І.О. за реєстровим №4257 (т.1, а.с.17-18).

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2016 року задоволено позов АТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, а саме автомобіль: LEXUS Е8350, 2007 року випуску (т.1, а.с.120-123).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21.03.2017 року заочне рішення суду від 29 вересня 2016 року залишено без змін (т.1, а.с.159-163).

17.08.2021 року у справі видано виконавчі листи (т.1, а.с.166), які перебувають на виконанні у Першому Приморському ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору факторингу № 30/10-1 від 30.10.2015 року АТ «Ідея Банк» відступило право вимоги за кредитним договором №910.15108 від 21.05.2012 року новому кредитору ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє».

У наступному, договором факторингу № 28/02-1 від 28.02,2017 року ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» відступило право вимоги за вказаним договором ТОВ «Фінансова компанія «Серет» (нова назва ТОВ «Нью Файненс Сервіс») т.1, а.с.176-180.

ТОВ «Нью Файненс Сервіс» на підставі договору факторингу №08/22 від 31.08.2022 року відступило право вимоги за кредитним договором № 910.15108 від 21.05.2012 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» (т.1, а.с.181-183).

Зі змісту договору факторингу від № 30/10-1 від 30.10.2015 року вбачається, що до ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» перейшли права вимоги за кредитними договорами з фізичними особами. Відступлення права вимоги, зокрема, за договором застави транспортного засобу № 910.15108, посвідченого 04.07.2012 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорним І.О. за № 4257, зазначений договір не містить.

Таким чином враховуючи, що договором факторингу від № 30/10-1 від 30.10.2015 року перехід права вимоги за договором застави не передбачено, відсутні підстави для заміни стягувача у вимогах про звернення стягнення на предмет застави транспортного засобу.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга АТ «Ідея Банк» підлягає задоволенню, ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2023 року скасуванню, з прийняттям постанови про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Росвен Інвест Україна» про заміну сторони у виконавчому провадженню.

Відповідно до ч. 1, п.п.1-3 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з ТОВ «Росвен Інвест Україна» на користь АТ «Ідея Банк» слід стягнути судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2 684,00 грн. (т.2, а.с.4).

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Ідея Банк» Пилата Тараса Івановича задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2023 року скасувати.

Прийняти постанову, якою відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

Стягнути з Товариству з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», , на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк», , судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 2 684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

У зв`язку з відпусткою судді Дришлюка А.І., повний текст судового рішення суду апеляційної інстанції складений 01.11.2023 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

А.І. Дришлюк