ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м.Суми

Справа №592/5499/23

Номер провадження 22-ц/816/1504/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 липня 2023 рокуу складі судді Алфьорова А.М., ухваленого в м. Суми,

в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2023 року ТОВ «Котельня північного промислового вузла» (далі ТОВ «КППВ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії.

Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 627 від 20 жовтня 2021 року ТОВ «КППВ» визначено виробником та виконавцем послуг з постання теплової енергії, в тому числі для будинку АДРЕСА_1 . Відповідачка зареєстрована у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 . Позивачем належним чином надавалися відповідачці послуги з постачання теплової енергії, проте остання в порушення вимог законодавства отримані послуги оплатила не в повному обсязі, внаслідок чого за період з листопада 2021 року по лютий 2023 року у сумі 11 937 грн 31 коп.

Відповідно до договору відступлення права вимоги № 108/2100069 від 29 листопада 2021 року, укладеного між АТ «Сумське НВО» та АТ «СМНВО-Інжиніринг» та договору відступлення права вимоги № 8/2100036 від 29 листопада 2021 року, укладеного АТ «СМНВО-Інжиніринг» та ТОВ «КППВ», АТ «Сумське НВО» відступило на користь АТ «СМНВО-Інжиніринг», а АТ «СМНВО-Інжиніринг» відступило на користь ТОВ «КППВ» право вимоги по оплаті фізичними особами, що проживають у м. Суми, грошових коштів за вказані послуги, надані АТ «Сумське НВО», в тому числі право вимоги до ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , на суму 24 748 грн 51 коп.

Загальний розмір заборгованості відповідачки за надані послуги з централізованого опалення, поставки теплової енергії та абонплати складає 36 685 грн 82 коп. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України за порушення зобов`язання відповідачка має сплатити 1543 грн 09 коп. 3% річних та 4335 грн 72 коп. інфляційних нарахувань.

Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КППВ» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 36 685 грн 82 коп.; 1543 грн 09 коп. 3% річних та 4335 грн. 72 коп. інфляційних нарахувань. Стягнути судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 липня 2023 року позов ТОВ «КППВ» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КППВ» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 21 березня 2017 року по 31 березня 2020 року у сумі 12 371 грн 48 коп.; 3% річних у сумі 1094 грн 31 коп. та інфляційних нарахувань у сумі 2745 грн 56 коп.; витрати на правничу допомогу у сумі 500 грн та судовий збір у сумі 724 грн 09 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «КППВ», не погоджуючись з рішенням суду в частині не задоволених позовних вимог, посилаючись на те, що в цій частині рішення ухвалено без з`ясування обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення в частині відмови у стягненні заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з квітня 2020 року по лютий 2023 року у сумі 23 425 грн 76 коп., стягненні 3% річних у сумі 448 грн 78 коп., інфляційних нарахувань у сумі 1590 грн 16 коп., стягненні 2000 грн витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити нове рішення, яким позов ТОВ «КППВ» до ОСОБА_1 у відповідній частині задовольнити. Здійснити розподіл судових витрат.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог лише в частині заборгованості, що виникла поза межами строку позовної давності, тобто за період з березня 2014 року по лютий 2017 року. Заперечень проти вимог про стягнення заборгованості за період з квітня 2020 року по лютий 2023 року відповідачка при розгляді справи не надавала.

Вказує на те, що в оскаржуваному рішенні судом не наведено жодного обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості з оплати послуг з постачання теплової енергії за період з квітня 2020 року по лютий 2023 року у сумі 23 425 грн 76 коп., обставини виникнення відповідної заборгованості судом не з`ясовано, докази, що підтверджують позовні вимоги у відповідній частині, не досліджено.

Не погоджується з розміром присуджених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Наголошує на тому, що позивачем було понесено витрати на надання правової допомоги у справі в сумі 2500 грн. Представництво у даній справі здійснювалося адвокатами Адвокатського об`єднання «Група правової допомоги» Бирченко Б.В. та Шевченком Д.О., факт належності яких до Адвокатського об`єднання підтверджується інформацією з Єдиного реєстру адвокатів України та ордером відповідно.

Обсяг часу адвоката на надання відповідних послуг погоджено сторонами у Калькуляції розміру адвокатського гонорару за договором про надання правової допомоги, що є додатком до договору.

На думку сторони позивача, сума витрат на правову допомогу у розмірі 2500 грн є незначною та співмірною зі складністю справи, обсягом і ціною послуг, враховуючи, зокрема необхідність підготовки значного обсягу документів, що додаються до позову, необхідність розрахунку сум інфляційних втрат та 3% річних за період з 2017 по 2022 рік, забезпечення участі представника позивача у судовому засіданні в суді першої інстанції та забезпечення апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції (згідно калькуляції входить до фіксованої вартості послуг за договором).

Відповідачка правом на подання відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористалася.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, 3% річних та інфляційних нарахувань за період з 21 березня 2017 року по 31 березня 2020 року не оскаржується, а тому колегією суддів відповідно до приписів ч. 1 ст. 367 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 627 від 20 жовтня 2021 року ТОВ «КППВ» визначено виробником та виконавцем послуг з постачання теплової енергії в межах території обслуговування, визначеної додатком № 1 до даного рішення, у тому числі, для будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 88).

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 20 травня 2011 року № 322 АТ «СМНВО» визначено виробником та виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в межах території обслуговування, визначеної додатком № 1 до даного рішення, у тому числі для житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 32).

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 18 червня 2019 року № 322 ПАТ «Сумське НВО» визначено виробником та виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у межах території, визначеного додатком № 1 до даного рішення, у тому числі для житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 33).

Оплата за надані АТ «Сумське НВО» послуги повинна була проводитися відповідачкою згідно з тарифами затвердженими рішеннями Виконавчого комітету Сумської міської ради № 831 від 28.12.2010 р., № 426 від 23.07.2019 р., № 436 від 18.08.2020 р., постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 664 від 13.06.2014 р., № 1171 від 31.03.2015 р., № 1101 від 09.06.2016 р., № 1352 від 04.08.2016 р., № 1392 від 09.11.2017 р. (а.с. 31; 34-36; 85-87).

Відповідно до договору відступлення права вимоги № 108/2100069 від 29 листопада 2021 р., укладеного між АТ «Сумське НВО» та АТ «СМНВО-Інжиніринг» та договору відступлення права вимоги № 8/2100036 від 29 листопада 2021 р., укладеного АТ «СМНВО-Інжиніринг» та ТОВ «КППВ», АТ «Сумське НВО» відступило на користь АТ «СМНВО-Інжиніринг», а АТ «СМНВО-Інжиніринг» відступило на користь ТОВ «КППВ» право вимоги по оплаті фізичними особами, що проживають у місті Суми, грошових коштів за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії, надані АТ «Сумське НВО» боржникам, перелік яких наведений в Додатку № 1 до цього Договору.

Згідно додатку № 1 до договору відступлення права вимоги № 108/2100069 від 29 листопада 2021 р. укладеного між АТ «Сумське НВО» та АТ «СМНВО-Інжиніринг» та додатку № 1 до договору відступлення права вимоги № 8/2100036 від 29 листопада 2021 р., укладеного АТ «СМНВО-Інжиніринг» та ТОВ «КППВ», ТОВ «КППВ» набуло права вимоги по оплаті відповідачкою ОСОБА_1 грошових коштів за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії, надані АТ «Сумське НВО» (а.с. 92-95).

За адресою АДРЕСА_2 зареєстрована відповідачка ОСОБА_1 (а.с. 27).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з оплати послуг з постачання теплової енергії за період з квітня 2020 року по лютий 2023 року, суд першої інстанції виходив з того, що в межах загального строку позовної давності підлягає стягненню заборгованість лише за період з 21 березня 2017 року по 31 березня 2020 року у сумі 12 371 грн 48 коп., 3% річних та інфляційні нарахування за цей самий період.

Проте, з такими висновками місцевого суду колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Положеннями ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» передбачено що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.

Представник відповідачки адвокат Ященко В.В. в суді першої інстанції просив застосувати наслідки пропуску строків позовної давності (а.с. 48).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався і закінчився 01 липня 2023 року.

Згідно із Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 12, яким під час карантину строки, визначені, зокрема, статтями 257 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Частиною 1 ст. 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Позивач звернувся з вказаним позовом 27 квітня 2023 року. Отже заявлені позовні вимоги за період з квітня 2020 року по лютий 2023 року пред`явлені в межах строку позовної давності, а висновки суду щодо пропуску строків позовної давності є помилковими.

Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В порушення вимог законодавства, відповідачка отримані послуги з поставки теплової енергії оплатила не в повному обсязі, внаслідок чого у неї виникла заборгованість з оплати послуг з постачання теплової енергії за період з 01 квітня 2020 року по 28 лютого 2023 року у сумі 23 425 грн 76 коп., що підтверджується довідками про заборгованість (а.с.28-30).

За встановлених обставин вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Стосовно вимог скаржника в частині стягнення трьох процентів річних в сумі 448 грн 78 коп. та інфляційних нарахувань в сумі 1590 грн 16 коп.

Відповідно до ст. 625 ЦК Україниборжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідачка прострочила виконання зобов`язання з оплати наданих послуг, а тому повинна сплатити позивачу три проценти річних та інфляційні нарахування за період з 01 квітня 2020 року по 23 лютого 2022 року згідно розрахунку позивача в сумі: 448 грн 78 коп. три проценти річних та 1590 грн 16 коп. інфляційні нарахування. Сторона відповідачки свого контррозрахунку суду не надала та вказаний розрахунок не спростувала. А тому вказані вимоги підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

За встановлених обставин справи, рішення суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню на підставі п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з 01 квітня 2020 року по 28 лютого 2023 року в сумі 23 425 грн 76 коп., за період з 01 квітня 2020 року по 23 лютого 2022 року трьох процентів річних в сумі 448 грн 78 коп. та інфляційних нарахувань в сумі 1590 грн 16 коп.

Стосовно витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору про надання правової допомоги № 177 від 27.06.2022 р. ТОВ «Котельня північного промислового вузла» уклала договір з Адвокатським об`єднанням «Група правової допомоги», за умовами якого Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу ТОВ «Котельня північного промислового вузла» за його дорученням на умовах і в порядку, визначених даним Договором, а Клієнт зобов`язується прийняти та оплатити надану правову допомогу (а.с. 96-97).

Відповідно до Додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 27.06.2022 р. визначено калькуляцію розміру адвокатського гонорару за договором про надання правової допомоги, за умовами якого сторони узгодили вартість послуг з надання правової допомоги за кожен вид, одиницю, попередній об`єм, ціну за одиницю та попередню загальну вартість правової допомоги (а.с. 98).

Згідно рахунку № 38 від 06 квітня 2023 р. вартість послуг адвоката у даній справі склала 2500 грн (а.с. 101-102).

Враховуючи, що справа віднесена судом до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, колегія суддів вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу 500 грн, які стягнув суд першої інстанції, підлягає зміні та слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн, який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.

На підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України підлягає зміні розподіл судових витрат. Пропорційно до задоволеної частини позовних вимог слід стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 2147 грн 20 коп. та за перегляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 4026 грн 00 коп.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 3, 4; 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла» задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 липня 2023 року скасувати в частині відмови у стягненні заборгованості за надані послуги за період з 01 квітня 2020 року по 28 лютого 2023 року та в частині стягнення трьох процентів річних та інфляційних нарахувань за період з 01 квітня 2020 року по 23 лютого 2022 року та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01 квітня 2020 року по 28 лютого 2023 року в сумі 23 425 гривень 76 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла» за період з 01 квітня 2020 року по 23 лютого 2022 року три проценти річних в сумі 448 гривень 78 копійок та інфляційні нарахування в сумі 1590 гривень 16 копійок.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 липня 2023 року змінити в частині стягнення судового збору та витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла» судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 2147 гривень 20 копійок та витрати на правничу допомогу у сумі 1000 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла» судовий збір за апеляційний перегляд справи в сумі 4026 гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов