КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №754/4030/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Грегуль О.В.

Провадження №22-ц/824/13127/2023 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

10 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Сушко Л.П., Олійника В.І.

при секретарі Дуб С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 09 травня 2023 року в справі за поданням Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2023 року Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ляпін Д.В. звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 09 травня 2023 року подання було задоволено. Звернуто стягнення на стягнення на 1/4 частину кв. АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) і право власності на яку не зареєстроване в установленому законом порядку.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, 24 липня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 09 травня 2023 року.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що рішенням суду по цивільній справі № 754/9339/21 відновлено становище яке існувало до порушення, а тому повинен бути відновлений або приведений до «відповідного порядку» і poзділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (ДРРПН), але інформація що міститься в ДРРПН на 22.07.2023, реєстраційний номер за власницею: ОСОБА_2 , нерухомого майна РН 0, квартира за адресою: АДРЕСА_2 в реєстрі нe скасований (не змінений/не повернутий у минулий стан) і власниці належить 1/2 частки зазначеної квартири, яка включає «в себе» 1/4 частку квартири, що подарував 26.05.2016 року, батько ОСОБА_1 , сину ОСОБА_3 та з 1/4 яка належала тому ж ОСОБА_3 , яку він разом з батьковою 23.09.2020 року подарував, своїй сестрі ОСОБА_2 .

Станом на сьогодні власниками квартири за адресою: АДРЕСА_2 , є: ОСОБА_2 власниця згідно договору дарування від 23.09.2020 року, також, згідно Договору купівлі-продажу від 27.06.2001 року ОСОБА_4 .

До того ж, в матеріалах справи ВП 66479858 міститься інформація про майно яке належить боржнику на праві спільної часткової власності та є нежитловою будівлею «телятником», розташованого за адресою АДРЕСА_3 загальною площею 494,5 кв.м і на це майно згідно ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» повинно було бути звернуто стягнення в першу чергу, але приватний виконавець обрав квартири, яка до речі є єдиним житлом боржника по справі.

05 жовтня 2023 року приватний виконавець Ляпін Д.В. подав відзив з пропуском строку із клопотанням про поновлення строку посилаючись на те, що ухвала разом із повісткою та апеляційною скаргою надійшла на електрону пошту 25.09.2023, після встановленого судом строку для подання відзиву.

Просив залишити апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ст.127 ЦПК України колегія суддів ухвалила поновити приватному виконавцю Ляпіну Д.В. строк для подання відзиву.

10 жовтня 2023 року адвокат Коростильов В.Б. - представник ОСОБА_1 подав заяву про залишення апеляційної скарги без розгляду.

Зазначена заява залишена колегією суддів без задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відкликати її до постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження та відмовитися від неї. Залишення апеляційної скарги без розгляду процесуальним законом не передбачено

Учасники справи у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час та місце розгляду справи по суті, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 13.03.2019 у справі № 754/4030/15-ц з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредит Європа Банк» стягнуто: 45316,35 доларів США та 324,89 грн..

На виконання постанови Київського апеляційного суду від 13.03.2019 у справі № 754/4030/15-ц, Деснянським районним судом м. Києва видано виконавчий лист у справі № 754/4030/15-ц від 04.04.2019.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д.В. від 12.08.2021 було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва у справі № 754/4030/15-ц від 04.04.2019.

Постановою про арешт коштів боржника ПВВО міста Києва ОСОБА_5 від 20.08.2021 ВП № 66479858, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику.

Копію постанови від 20.08.2021 ВП № 66479858 направлено на виконання до банківських, інших фінансових установ та сторонам ВП.

У фінансових установах коштів боржника не виявлено.

З даними МВС України від 30.03.2023 на запит у АСВП № 66479858 за результатами обробки запиту у МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником ОСОБА_1 транспортні засоби.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11.11.2022 у справі № 754/9339/21 (суддя: Гринчак О.І.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 21.03.2023, визнано недійсним нотаріально посвідчений договір дарування 1/4 частину кв. АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 (боржник у справі № 754/4030/15-ц) та ОСОБА_3 і цими ж судовими рішеннями відновлено становище, яке існувало, шляхом повернення ОСОБА_1 (боржник у справі № 754/4030/15-ц) 1/4 частки в праві спільної часткової власності на кв. АДРЕСА_1 .

Постановою про арешт майна боржника ПВВО міста Києва ОСОБА_5 від 11.04.2023 ВП № 66479858, накладено арешт на нерухоме майно: 1/4 частину кв. АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав від 11.04.2023, сформованого на запит ПВВО міста Києва ОСОБА_5 у реєстрі не зареєстровано в установленому законом порядку право власності боржника на нерухоме майно.

Задовольняючи подання Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку суд першої інстанції прийшов до висновку, що суду не було надано будь яких доказів які б свідчили про повне або часткове виконання постанови Київського апеляційного суду від 13.03.2019 у справі № 754/4030/15-ц на підставі якої Деснянським районним судом м. Києва видано виконавчий лист у справі № 754/4030/15-ц від 04.04.2019.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якій фактично проживає боржник.

Згідно ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, після документального підтвердження належності боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, заставлений третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. Арешт на подільний об`єкт незавершеного будівництва накладається з урахуванням особливостей, визначених абзацами другим - п`ятим частини першої цієї статті. У разі якщо право власності/спеціальне майнове право на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Згідно ч. 10 і ч. 11 ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про задоволення подання приватного виконавця щодо звернення стягнення на майно яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Колегія суддів не приймає доводи апелянта щодо того, що для звернення стягнення на майно необхідно внести зміни у державний реєстр нерухомого майна, оскільки рішенням суду по цивільній справі № 754/9339/21 відновлено становище яке існувало до порушення, а тому він сам особисто повинен був відновити данні у реєстрі.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 своїми діями та бездіяльністю намагається уникнути погашення боргу, що підтверджується рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 листопада 2022 року у справі № 754/93/39.

Крім того матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово викликався приватним виконавцем для надання даних щодо заробітку та наявності можливості погашення боргового зобов'язання, але жодного разу не з`явився.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що справа була розглянута без участі боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 11 ст. 440 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Щодо порушення права неповнолітньої дитини, колегія суддів звертає увагу на наступне.

З огляду на вимоги Закону «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», Інструкції з організації примусового виконання рішень і Порядку реалізації арештованого майна державний або приватний виконавець зобов`язаний у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право на яке або право користування яким мають діти, отримати згоду органу опіки та піклування або відповідне рішення суду.

Отже, передача на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, без дозволу органу опіки та піклування або відповідного рішення суду є неможливою.

Разом із цим законодавством України не визначено порядку надання органом опіки та піклування такої згоди. Законодавство передбачає, що за такою згодою до органу опіки та піклування можуть звертатися батьки дітей або їх законні представники.

Водночас у законодавстві не передбачено механізму зобов`язання батьків або осіб, які їх замінюють, отримувати відповідний дозвіл у примусовому порядку.

З наведеного вбачається, що з метою усунення обставин, які роблять неможливим виконання рішення суду, а саме відсутності дозволу органу опіки та піклування на реалізацію нерухомого майна, право власності або право користування яким мають діти, виконавець може звернутися до суду із заявою (поданням) про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, в якому зареєстровані діти.

Колегія суддів вважає, що законодавчо обмеження щодо надання виконавцю дозволу звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку відсутні. Однак без відповідного дозволу органу опіки та піклування на реалізацію майна де зареєстровані діти така реалізація неможлива.

Щодо наявності іншого нерухомого майна частина якого належить боржнику на праві спільної часткової власності та є нежитловою будівлею «телятником», розташованого за адресою АДРЕСА_3 загальною площею 494,5 кв.м, колегія суддів зазначає, що приватний виконавець самостійно визначає питання звернення стягнення на майно.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якій фактично проживає боржник.

Колегія суддів вважає, що зазначене є для виконавця певним обмеженням черговості реалізації майна боржника. Спочатку звернення стягнення повинно бути звернуто саме на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення.

Але зазначене стосується порядку виконання рішення суду в частини звернення стягнення на нерухоме майно.

Надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку у даному випадку на дану черговість не впливає. У будь якому випадку виконавець повинен дотримуватись вимог закону і звертати стягнення на майно у порядку передбаченому законом.

З урахуванням викладеного колегія суддів не знайшла підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 383, 384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 09 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повий текст виготовлено 13 жовтня 2023 року

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Л.П. Сушко

В.І. Олійник