провадження № 22-ц/824/8532/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Лобоцької В.П.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 27 березня 2023 року про призначення експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чібісова Геннадія Олександровича про визнання протиправними та скасування рішення приватного нотаріуса, визнання недійсним договору дарування, скасування запису про право власності, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом та просили визнати протиправними та скасувати рішення приватного нотаріуса КМНО Чібісова Г.О. про державну реєстрацію права власності (індексний номер 56416111; реєстраційний номер об`єкта нерухомості 000; номер запису про право власності 40364525) від 02 лютого 2021 року за ОСОБА_4 об`єкту нерухомого майна: квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 29 кв.м.; визнати недійсним договір дарування квартири від 02 лютого 2021 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , який посвідчено приватним нотаріусом КМНО Чібісовим Г.О. та зареєстровано в реєстрі за №43; скасувати запис про право власності №40364525, який внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про право власності на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), а саме на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 29 кв.м., за ОСОБА_4 .

У березні 2023 року позивачі звернулися до суду з клопотанням про призначення комплексної судової почеркознавчої, технічної та психіатричної експертизи.

У відповідності до клопотання, позовна заява обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 перебувала у безпорадному стані, не мала можливості підписувати спірний договір дарування, підпис на спірному договорі дарування не належить її, а також спірний правочин укладався у несприятливих умовах для ОСОБА_6 . Проведення експертизи необхідне для підтвердження або спростування зазначених обставин.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 27 березня 2023 року клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про призначення по справі комплексної судово-почеркознавчої експертизи, технічної та психіатричної експертизи - задоволено частково.

Призначено по даній справі судово-психіатричну (посмертну) експертизу, на вирішення якої поставлено таке питання:

1. Чи розуміла значення своїх дій та могла керувати ними ОСОБА_5 , у повній мірі на момент укладання договору дарування від 02 лютого 2021 року, який посвідчений приватним нотаріусом КМНО Чібісовим Геннадієм Олександровичем, серія та номер: 43?

Проведення експертизи доручено Державній установі «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та ухвалити нове судове рішення, яким клопотання про призначення експертизи задовольнити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що оскільки проведення експертизи необхідне для підтвердження зазначених позивачами у первісному позові доводів та для спростування доводів відповідача, з боку позивачів ініційовано питання проведення комплексної судової почеркознавчої, технічної та психіатричної експертизи, проведення якої просили доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Разом з тим, судом першої інстанції у порушення ст. 89, 103, 263 ЦПК України безпідставно та необґрунтовано відмовлено у призначенні комплексної судової почеркознавчої, технічної та психіатричної експертизи, а також судом першої інстанції необґрунтовано доручено проведення експертам Державної установи «Інституту психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» та необґрунтовано відхилено пропозицію позивачів доручити проведення експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 вказує про те, що ухвала суду першої інстанції є повністю обґрунтованою та законною, постановленою у відповідності з нормами процесуального права. Відповідач також вказує, що у відповідності до ч. 1 ст. 353 ЦПК України скарги можуть бути подані на ухвали про призначення експертизи. Ухвали про відмову у призначенні судових експертиз оскарженню не підлягають. Тому суд апеляційної інстанції має розглядати апеляційну скаргу лише в межах призначеної психіатричної експертизи. Свої доводи щодо відмови призначити судову почеркознавчу та технічну експертизу представник позивачів має можливість викласти лише в апеляційній скарзі на рішення суду по суті спору, а тому не можуть бути предметом розгляду за даною апеляційною скаргою. Доводи апелянта, що експертизу суд мав призначати експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз є необґрунтованими, оскільки вказана установа не проводить психіатричної експертизи. Також, на час розгляду клопотання позивача про призначення експертизи позовні вимоги, в межах яких суд вирішив призначити експертизу, не передбачали необхідності доказування обставин щодо виконання підпису від імені ОСОБА_5 на договорі або чи виконано її підпис під впливом збиваючих факторів. Позивачі стверджують, що договір дарування від 02 лютого 2021 року було укладено під впливом обману та тяжких обставин з посиланням в якості підстави недійсності на ст. 234 ЦК України (фіктивний правочин). А тому зазначені обставини відносно підпису ОСОБА_5 взагалі у даному випадку не входять до предмета доказування, а, відтак, жодних підстав для призначення експертизи у справі не було.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення клопотання про призначення експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки суд не володіє спеціальними знаннями для визначення психічного стану ОСОБА_5 на час підписання нею договору дарування від 02 лютого 2021 року, то для винесення рішення по суті необхідно призначити судово-психіатричну (посмертну) експертизу.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За змістом положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 статті 103 ЦПК України).

Отже, зважаючи на викладені норми закону, визначення експертної установи та питань, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, є прерогативою саме суду, сторони мають право лише запропонувати питання та експертну установу.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм. Суди не повинні ставити судовому експерту питання правового характеру, які повинні вирішуватися самим судом, тобто експерту можна ставити лише питання факту, а не правової оцінки.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Виходячи з наведеного, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав до часткового задоволення клопотання про призначення експертизи.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд задовольнив клопотання про призначення експертизи частково на вирішення якої поставити питання: Чи розуміла значення своїх дій та могла керувати ними ОСОБА_5 , у повній мірі на момент укладання договору дарування від 02 лютого 2021 року, який посвідчений приватним нотаріусом КМНО Чібісовим Геннадієм Олександровичем, серія та номер: 43?

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Призначаючи експертизу, суд першої інстанції не звернув увагу на зазначені норми закону, а також на те, що висновки по питаннях, які поставлені перед експертом, не мають значення для розгляду даної справи, оскільки на час розгляду клопотання позивача про призначення експертизи позовні вимоги, в межах яких суд вирішив призначити експертизу, не містили посилання на неможливість ОСОБА_5 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З цих підстав позивач не просив суд визнати оспорюваний правочин недійсним.

Позивачі стверджують, що договір дарування від 02 лютого 2021 року було укладено під впливом обману та тяжких обставин з посиланням в якості підстави недійсності на ст. 234 ЦК України (фіктивний правочин).

Таким чином, обставини відносно неможливості ОСОБА_5 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, взагалі у даному випадку не входять до предмета доказування. За таких обставин, призначення експертизи для вирішення цього питання, є безпідставним.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 260 ЦПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Ухвалюючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, у зв`язку з цим постановив судове рішення з порушенням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 379 ЦПК України є підставою для її скасування та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 379, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 27 березня 2023 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 20 жовтня 2023 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.