Справа № 522/3747/22
Провадження № 2/522/1194/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Кріцької Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі представника за законом ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Служба у справах дітей Одеської міської ради про визнання такою, що втратила право користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі представника за законом ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Служба у справах дітей Одеської міської ради про визнання такою, що втратила право користування квартирою.

В обґрунтування позову позивач вказує, що Відкрите акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_1 , 15.05.2006 року, уклали кредитний договір №60/06ф-5, відповідно умов якого, Банк надав Позичальнику кредит у сумі 57 000,00 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №60/06ф-5 від 15.05.2006 року, між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_4 , 15.05.2006 року, було укладено іпотечний договір, за умовами якого в іпотеку передано нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 .

07.09.2017 року Приморським районним судом м. Одеси ухвалено рішення у справі №490/8774/15-ц, яким стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за Кредитним договором №60/06ф-5 від 15.05.2006 року в сумі 106 510,95 дол. США та 66 523,15 грн., всього 2 303 888 (два мільйони триста три тисячі вісімсот вісімдесят вісім) гривень 02 копійки.

16.03.2020 року Приморським районним судом м. Одеси постановлено ухвалу у справі №490/8774/15-ц, якою замінено стягувана у виконавчому провадженні з виконання заочного рішення від 07.09.2017 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

23.11.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Юрієм Сергійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №«63707059 з примусового виконання виконавчого листа №«490/8774/15-ц виданого 16.10.2020 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за Кредитним договором №«60/06ф-5 від 15.05.2006 року в сумі 106 510,95 дол. США та 66 523,15 грн., всього 2 303 888 (два мільйони триста три тисячі вісімсот вісімдесят вісім) гривень 02 копійки.

22.12.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Юрієм Сергійовичем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме: квартири АДРЕСА_1 .

Згідно Відомостей №«П1-247682-ю/л від 17.09.2021 року про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано дві особи:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

06.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Юрієм Сергійовичем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

В подальшому квартиру АДРЕСА_1 було прередано на реалізацію через електронні торги до ДП «СЕТАМ»

Однак, 11.10.2021 року Відповідач подала приватному виконавцю Щербакову Ю.С. заяву, разом з Довідкою про реєстрацією місця проживання особи, відповідно до якої, за адресою: АДРЕСА_2 , 07.10.2021 року зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вищезазначену довідку надано Відповідачем приватному виконавця вже після передачі на реалізацію описаного майна, в зв`язку з чим 11.10.2021 року ОСОБА_6 винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій, якою зобов`язано ДП "СЕТАМ" відкласти реалізацію лоту №«495648, а саме: ІПОТЕКА. Однокімнатна квартира, загальною І площею 31,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 на строк до 26.10.2021 року. В подальшому приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області ' Щербаковим Юрієм Сергійовичем винесено постанови про відкладення виконавчих дій.

Станом на дату подачі даного позову, електронні торги з примусової реалізації предмету іпотеки, а саме: Однокімнатна квартира, загальною площею 31,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 , зупинено, що підтверджується інформацією з офіційного сайту ДП "СЕТАМ".

31.01.2022 року приватний виконавець звернувся до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради для отримання дозволу звернути стягнення на нерухоме майно боржника, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно відповіді Служби у справах дітей Одеської міської ради №1762 від 09.02.2022 року для підготовки подання до органу опіки та піклування стосовно вирішення питання щодо надання дозволу звернення стягнення на нерухоме майно, де має право користування малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно надати наступні документи:

- заява кожного з батьків (опікунів, піклувальників);

- копію паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, паспортного документа іноземця;

- копію реєстраційного номера облікової картки платника податків (у разі наявності);

- документ, що підтверджує право власності (користування) дитини на відчужуване майно;

витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обяжень, виданий

відповідно до законодавства;

копію свідоцтва про народження дитини;

- - довідка з місця проживання, про склад сім`ї та реєстрацію, або витяг домової книги;

- копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу між батьками дитини (у разі наявності).

З огляду на вищенаведений перелік документів, який необхідний для отримання дозволу на реалізацію нерухомого майна, право користування яким має малолітня дитина, приватний виконавець фактично позбавлений можливості отримати такий дозвіл.

Дії ОСОБА_1 , щодо реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 (яка є предметом іпотеки), своєї малолітньої онуки ОСОБА_2 , спрямовані на ухилення від виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07.09.2017 року у справі №490/8774/15-ц, оскільки ОСОБА_2 була зареєстрована у вищезазначеній квартирі вже після її передачі на примусову реалізацію для погашення заборгованості за кредитним договором забезпеченим іпотекою.

Отже, ОСОБА_1 , усвідомлюючи наслідки своїх дій, не зважаючи на положення п.1 ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», ст.13 Цивільного кодексу України та п.п.3.1. Іпотечного договору від 15.05.2006 року, зловживаючи власним правом зареєструвала свою онуку у квартирі АДРЕСА_1 , яку на момент такої реєстрації вже було передано на реалізацію, саме з метою унеможливити звернення стягнення на зазначене майно та виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07.09.2017 року у справі №490/8774/15-ц, чим порушила право Позивача на задоволення своїх вимог за рахунок іпотечного майна.

Виходячи з викладеного, позивач посив суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 23 травня 2022 року провадження по справі відкрито та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

19 липня 2022 року від Служби у справах дітей Одеської міської ради до суду надійшли пояснення на позовну заяву. Відповідно до яких вказує, що відповідно до відомостей, наданих Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначили про необхідність залучення до участі у справі Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради.

02 листопада 2022 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Хрипко М.Ю. до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідно до вказаного відзиву відповідач заперечує проти задоволення позову в повному обсязі. Вказує, що матеріали справи жодним чином не доводять порушення прав позивача відповідачем ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 28 березня 2023 року суд ухвалив закрити підготовче засідання та призначити справу до судового розгляду по суті.

01 червня 2023 року від представника відповідача адвоката Хрипко М.Ю. до суду надійшли письмові пояснення.

У судове засідання призначене на 17 жовтня 2023 року з`явився представник позивача ОСОБА_7 та представник відповідачів ОСОБА_8 .

Під час судового засідання представник позивача наполягав на задоволенні позову, звернув увагу суду на те, що неповнолітня ОСОБА_2 була зареєстрована у квартирі після укладення іпотечного договору без дозволу іпотекодержателя.

Представник відповідачів під час судового засідання заперечував на задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 15.05.2006 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 60/06ф-5, відповідно до пунктів 1.1., 1.1.1., 1.1.2., 1.2. Договору відповідач ОСОБА_1 отримала кредит на споживчі потреби в сумі 57 000 (п`ятдесят сім тисяч) доларів 00 центів, термін повернення Кредиту - 14.05.2026 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 60/06ф-5 від 15.05.2006 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_4 15.05.2006 року було укладено іпотечний договір, за умовами якого в іпотеку передано нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

07.09.2017 року Приморським районним судом м. Одеси ухвалено рішення у справі №490/8774/15-ц, яким стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за Кредитним договором №60/06ф-5 від 15.05.2006 року в сумі 106 510,95 дол. СІЛА та 66 523,15 грн., всього 2 303 888 (два мільйони триста три тисячі вісімсот вісімдесят вісім) гривень 02 копійки.

16.03.2020 року Приморським районним судом м. Одеси постановлено ухвалу у справі №490/8774/15-ц, якою замінено стягувана у виконавчому провадженні з виконання заочного рішення від 07.09.2017 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

23.11.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Юрієм Сергійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №490/8774/15-ц виданого 16.10.2020 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за Кредитним договором №60/06ф-5 від 15.05.2006 року в сумі 106 510,95 дол. США та 66 523,15 грн., всього 2 303 888 (два мільйони триста три тисячі вісімсот вісімдесят вісім) гривень 02 копійки.

22.12.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Юрієм Сергійовичем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме: квартири АДРЕСА_1 .

В подальшому квартиру АДРЕСА_1 було прередано на реалізацію через електронні торги до ДП «СЕТАМ».

11.10.2021 року Відповідач подала приватному виконавцю Щербакову Ю.С. заяву, разом з Довідкою про реєстрацією місця проживання особи, відповідно до якої, за адресою: АДРЕСА_2 , 07.10.2021 року зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

11.10.2021 року ОСОБА_6 винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій, якою зобов`язано ДП "СЕТАМ" відкласти реалізацію лоту №495648.

Відповідно до п.п. 3.1. Іпотечного договору від 15.05.2006 року, Іпотекодавець згоден з тим, що протягом дії цього Договору віне не має права без письмової згоди Іпотекодержателя вчиняти чи опосередковано сприяти вчиненню нижчезазначених дій:

-передавати Предмет іпотеки в спільну діяльність, лізінг, найм, оренду, користування.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права, чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Положеннями частини першої статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника житла користуватись цим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на житло в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 5 листопада 2014 року в справі № 6-158цс1, та підтверджено в рішеннях Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду (Постанова 15.08.2018р. по справі № 595/1271/16-ц, в Постанові від 17 липня 2019 року по справі № 320/13248/14-ц).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2021 року у справі № 755/12052/19 зроблені наступні висновки:

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Стаття 19 СК України регулює участь органу опіки та піклування у захисті сімейних прав та інтересів. Частина шоста цієї статті СК України визначає співвідношення повноважень цього органу та суду, встановлюючи, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Виконавець у виконавчому провадженні відповідно до законодавства України подібними повноваженнями не наділений.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша та друга статті 554 ЦК України).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону про виконавче провадження).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону про виконавче провадження).

Відповідно до абзацу сьомого пункту 3 розділу ІІ Порядку реалізації майна у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із копією дозволу органів опіки та піклування або відповідним рішенням суду (в електронній або паперовий формі).

Згідно із абзацом першим пункту 2 розділу VII Порядку реалізації майна Реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та Законом про іпотеку.

У разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону про виконавче провадження (пункт 28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень). Це кореспондує пункту 3 розділу ІІ цієї Інструкції.

ЄСПЛ неодноразово зауважував у своїх рішеннях, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у державі, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (наприклад, справа «Жовнер проти України» від 29 червня 2004 року, заява № 56848/00, § 33). Право на звернення до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби правова система держав-учасниць Конвенції допускала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання, залишалося би невиконаним по відношенню до однієї зі сторін всупереч її інтересам. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Вимога про отримання дозволу виконавцем від органу опіки та піклування на реалізацію майна, право власності на яке або право користування яким належить неповнолітній дитині, встановлена задля додаткового забезпечення захисту прав цієї дитини, зокрема передбачених статтями 17 та 18 Закону про охорону дитини, статтею 12 Закону про основи созахисту, від можливого порушення.

Якщо суд приймає рішення про солідарне стягнення з боржника та його поручителя коштів у рахунок погашення їх зобов`язань перед кредитором, то суд не досліджує питання прав тих чи інших осіб, які пов`язані з можливими об`єктами жилої нерухомості, які вже сам Держвиконавець відповідно до Закону про виконавче провадження визначає до реалізації, зокрема, на відкритих торгах для забезпечення виконання цього судового рішення. А відтак проведення такої реалізації майна, в тому числі спірної квартири, не контролюється судом допоки відповідні дії Держвиконавця не оскаржуються кимось з учасників виконавчого провадження чи іншими особами відповідно до закону.

Разом з тим повноваження Держвиконавця на мають того характеру та обсягів, які має суд, зокрема, в межах цивільного процесу. Обов`язки і права виконавців, закріплені у статті 18 Закону про виконавче провадження не відповідають широті повноважень та обов`язків суду, передбачених ЦПК України для вирішення судових спорів. Як приклад можна навести статтю 19 СК України, яка передбачає право суду не погодитись з висновками органу опіки та піклування. Тоді як законодавство України, зокрема Закон про виконавче провадження, такими повноваженнями Держвиконавця не наділяє. Також, наприклад, Держвиконавець позбавлений можливості встановлювати чи є у власності неповнолітніх дітей, місце проживання яких зареєстроване у квартирі, яка підлягає реалізації в рамках виконавчого провадження, інше житлове приміщення, чи мають вони право користування іншим житловим приміщенням. Для вирішення подібних питань Держвиконавець і має звертатись до органів опіки та піклування для отримання відповідного дозволу, який має враховувати найкращий захист прав неповнолітніх дітей.

Тому Держвиконавець не може самотужки забезпечити той самий рівень захисту відповідних прав неповнолітніх дітей, який може забезпечити суд реалізуючи, наприклад, статтю 39 Закону про іпотеку.

В зв`язку з цим, враховуючи вищезазначене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що на відміну від виконання судових рішень, які безпосередньо передбачають звернення стягнення на конкретно визначене житлове приміщення у конкретно визначений спосіб, для інших судових рішень, які передбачають загальне право стягнення боргу (в тому числі солідарного) з боржника (його поручителя) на визначену суму зобов`язань, отримання Держвиконавцем відповідного дозволу органу опіки та піклування є обов`язковим в силу самого факту існування права власності або права користування неповнолітньої дитини щодо нерухомого майна, яке реалізується в рамках виконавчого провадження. Захист відповідних прав неповнолітньої дитини забезпечує орган опіки та піклування в межах своїх повноважень, приймаючи рішення про надання зазначеного дозволу або відмову у наданні зазначеного дозволу Держвиконавцю, а також суд у випадку звернення до нього уповноваженої особи щодо дій Держвиконавця та/або органу опіки та піклування.

Зазначене стосується також і дій приватних виконавців.

Отже, на думку Великої Палати Верховного Суду державний чи приватний виконавець повинен звернутися за дозволом органу опіки та піклування для реалізації житлової нерухомості, право на користування яким мають діти.

Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом (частина друга статті 29 ЦК України).

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає (частина четверта статті 29 ЦК України). Цьому кореспондує абзац другий частини другої статті 13 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні (в редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин, далі - Закон про вільне пересування).

Фізична особа може мати кілька місць проживання (частина шоста статті 29 ЦК України).

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою (частини перша та третя статті 160 СК України).

Члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону (частина перша статті 405 ЦК України). Це кореспондує частині першій статті 156 Житлового кодексу Української РСР від 30 червня 1983 року № 5464-X (в редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин, далі - ЖК УРСР), яка передбачає, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. При цьому за згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно (частина друга статті 156 ЖК УРСР).

Згідно із частиною четвертою статті 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 ЖК УРСР. Відповідно до змісту частини другої статті 64 ЖК УРСР це є: дружина наймача, їх діти і батьки. Також членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником будинку (квартири) і ведуть з ним спільне господарство.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків (частина друга статті 11 Закону про охорону дитинства).

Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем (частини друга статті 18 Закону про охорону дитинства).

Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини (абзац п`ятий статті 3 Закону про вільне пересування).

Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів (частина перша статті 6 Закону про вільне пересування).

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції (частина десята статті 6 Закону про вільне пересування).

Пункт 18 Правил реєстрації місця проживання визначає перелік документів, які подає особа для реєстрації місця проживання. Зокрема підпункт 4 частини першої пункту 18 Правил реєстрації місця проживання визначає документи, що підтверджують право на проживання в житлі, які подаються при відповідній реєстрації. Абзац перший цього підпункту частини першої пункту 18 Правил реєстрації місця проживання уточнює, що у разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників).

У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування) (частина четверта пункту 18 Правил реєстрації місця проживання).

Пункт 1 частини п`ятої статті 19 Закону про виконавче провадження передбачає, що боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Відповідачі заперечують, що реєстрація у спірній квартирі ОСОБА_2 є зловживанням своїми правами зі сторони відповідачів, адже про це можливо стверджувати, якщо б відповідачі знали про наявність рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки та про передачу квартири на реалізацію.

Суд звертає увагу, що відповідач як не заперечує так і не спростовує свою обізнаність стосовно рішення суду та вчинення виконавчих дій щодо квартири.

В той же час, з Постанови про відкладення проведення виконавчих дій від 11.10.2021 року вбачається, що Приватний виконавець вказує, що до нього надійшло повідомлення від боржника про реєстрацію місця проживання неповнолітньої особи за адресою предмета іпотеки.

Вказане свідчить про те, що боржнику достеменно відомо про наявне виконавче провадження, адже боржник звертається до виконавця з клопотаннями, тобто приймає участі у проведенні виконавчих дій з приводу виконання судового рішення.

Як вбачається з п.п.5.3.7. Договору Іпотеки Іпотекодавець зобов`язаний без письмової згоди Іпотекодержателя не здійснювати дій, пов`язаних зі зміною права власності на Предмет іпотеки, а також дій по передачі Предмета Іпотеки в наступну іпотеку, найм (оренду), в безоплатне користування, лізинг, спільну діяльність чи оперативне управління третім особам.

Як вбачається з п.п.5.3.8. Договору Іпотеки Іпотекодавець зобов`язаний повідомляти Іпотекодержателя про будь-які зміни, що відбулись або відбуваються з предметом іпотеки, зокрема про посягання третіх осіб на Предмет іпотеки.

На думку суду, дії відповідачів стосовно реєстрації малолітньої дитини в квартиру яка на законних підставах перебуває на стадії реалізації по виконанню рішення суду, свідчать про недобросовісне здійснення прав та виконання взятих на себе обов`язків і про намагання ускладнити виконання рішення суду.

Суд враховує, що однією із загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), а тому дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, відповідач ОСОБА_1 зареєструвала свою онуку у вищевказаній квартирі з метою унеможливити звернення стягнення на зазначене майно, а тому суд вбачає, що позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1,5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259, 263 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі представника за законом ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Служба у справах дітей Одеської міської ради про визнання такою, що втратила право користування квартирою задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» судовий збір в розмірі 1240,50 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» судовий збір в розмірі 1240,50 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 27.10.2023 року.

Суддя Р.Д. Абухін

27.10.23