Справа № 686/5660/23
Провадження № 2/686/2740/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Сороці А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова група ТАС» в особі Хмельницької філії ПрАТ «Страхова група ТАС» про захист прав позивача, стягнення страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад позиції позивача.

Позивач ОСОБА_1 03.03.2023 року звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Страхова група ТАС» в особі Хмельницької філії посилаючись на те, що 24.06.2022 р. о 15.00 год. позивач разом із своєю дружиною ОСОБА_2 прибули у відділенні АТ «СГ «ТАС» за для оформлення полісів ОСЦПВ та договорів добровільного страхування своїх транспортних засобів. 24.06.2022 р. було укладено 5 договорів страхування, зокрема поліс ОСЦПВВНТ № АТ/3015019 та договір № AZ17-1327568 добровільного комплексного страхування (повний авто захист).

При підписанні вищевказаних договорів страхування ОСОБА_1 у відділенні сплатив кошти за поліс ОСЦПВВНТ № АТ/3015019 у сумі 1188 грн., за договір № AZ17-1327568 добровільного комплексного страхування (повний авто захист») у сумі 3950 грн., також було сплачено кошти і за наступні договори страхування: 265 грн. за поліс АТ № 3015018 від 24.06.2022 р., 1147 грн. за поліс АТ № 3015020 від 24.06.2022 р. та 3000 грн. за договір (каско) № AZ17 1327569. Після підписання вищевказаних договорів (авто цивілки та ОСОБА_3 ) та передачі (оплаті) коштів працівнику Хмельницької філії АТ «СГ «ТАС» керуючої продажами ОСОБА_4 , яка запевнила, що договора укладені та почнуть діяти з завтрашнього дня (з 25.06.2022 р.), а кошти зараховані страховою компанією.

25.06.2022 року сталась дорожньо транспортна пригода, постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.06.2022 р. у справі № 671/862/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф.

05.07.2022 р. оцінювачем ОСОБА_5 за дорученням АТ «СГ «ТАС» було здійснено огляд ТЗ, оформленого Протоколом огляду та здійснено відповідних розрахунок страхового відшкодування (калькуляцію ремонту) від 08.07.2022 р.

Позивачу ОСОБА_1 , відповідач відмовив у виплати страхового відшкодування по договору каско посилаючись на те, що договір ОСЦПВ (поліс № АТ/3015019) почав діяти з 00.00 год. 25.06.2022 р. по 24.06.2023 р., а договір каско на їх думку не вступив в силу так, як кошти у розмірі 3950 грн. надійшли на рахунок відповідача 25.06.2022 р., а отже договір на думку страхової компанії почав діяти з 26.06.2022 р. Відмову відповідач оформив листом від 23.09.2022 р. № 13045/9122.

Просить суд визнати протиправними дії та рішення оформлене листом вих. № 13045/9122 від 23.09.2022 р. Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА ГРУПА "ТАС" щодо відмови у виплаті страхового відшкодування згідно договору добровільного комплексного страхування від 24.06.2022 р. № AZ-1327568 та стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 130000 грн., пеню у розмірі 520 грн., три відсотки річних у розмірі 651,78 грн. та інфляційні втрати у розмірі 6203,01 грн., разом 137374,79 грн.

28.03.2023 року позивачем збільшено позовні вимоги та останній просить визнати протиправними дії та рішення оформлене листом вих. № 13045/9122 від 23.09.2022 р. Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА ГРУПА "ТАС" щодо відмови у виплаті страхового відшкодування згідно договору добровільного комплексного страхування від 24.06.2022 р. №AZ-1327568 та стягнути з відповідача кошти страхового відшкодування у розмірі 130000 грн., пеню у розмірі 702 грн., три відсотки річних у розмірі 2307,95грн. та інфляційні втрати у розмірі 8116, 51 грн., разом 141126, 46 грн.

2.Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 10 березня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу у підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 27.03.2023 року.

13.04.2023 року відповідачем подано відзив на позовні вимоги, у якому заперечується позов та представник відповідача просить суд відмовити в позовних вимогах.

Ухвалою суду від 27.07.2023 року закінчено підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду.

13.09.2023 року до суду від представника позивача надійшла заява про включення судових витрат ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.

18.09.2023 року відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу.

10.10.2023 року ухвалено рішення по справі.

3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

24.06.2022 р. позивачем було отримано поліс ОСЦПВВНТ № АТ/3015019 (вартістю 1188 грн.) та укладено договір № AZ17-1327568 добровільного комплексного страхування (повний авто захист») (вартістю 3950 грн.), всього за усі 5 договорів 24.06.2022 р. ОСОБА_1 було сплачено працівнику страхової компанії ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 9550 грн.

Факт оплати коштів працівнику АТ «СГ «ТАС» ОСОБА_4 24.06.2022 р. свідчить ще й п.10 полісу АТ/3015019, згідно якого вказано, страховий платіж 1188 грн. сплачений 24.06.2022 року та що поліс ОСЦПВ № АТ/3015019 згідно інформації з бази МТС БУ є чинним з 00.00 год. 25.06.2022 р. по 24.06.2022 р.

Вищевказане підтверджується квитанціями АТ «ПриватБанк» про оплату, а саме квитанція 0.0..1 (оплата 3950 грн.) та квитанція 0.0..1 (оплата 1188 грн.), коли працівник ОСОБА_4 зі свого карткового рахунку здійснювала перерахування коштів 25.06.2022 р. о 07:42 год. та 07:45 год., хоча зобов`язана була внести кошти ще 24.06.2022 р. в момент отримання від позивача.

25 червня 2022 року, о 07 год. 00 хв., на автодорозі М-30 «Стрий Ізварине» 218 км. + 53 м., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Jeep д.н.з. д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом д.н.з. НОМЕР_2 , будучи неуважним виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з т.з. DAF д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, внаслідок чого водієм було порушено вимоги п.2.3 (Б), 10.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.06.2022 р. у справі №671/862/22 позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф.

Після настання ДТП останнім було подано до Хмельницької філії АТ «СГ «ТАС» відповідні повідомлення про ДТП по договору ОСЦПВ (авто цивілки) та заяву про виплату страхового відшкодування по договору КАСКО так, як зазначений договір, також покриває збитки завдані ТЗ з вини водія страхувальника.

05.07.2022 р. оцінювачем ОСОБА_5 за дорученням АТ «СГ «ТАС» було здійснено огляд ТЗ, оформленого протоколом огляду та здійснила відповідних розрахунок страхового відшкодування (калькуляцію ремонту) від 08.07.2022 р.

Позивачу ОСОБА_1 , відповідач відмовив у виплати страхового відшкодування по договору каско, посилаючись на те, що договір ОСЦПВ (поліс № АТ/3015019) почав діяти з 00.00 год. 25.06.2022 р. по 24.06.2023 р., а договір каско на їх думку не вступив в силу, так як кошти у розмірі 3950 грн. надійшли на рахунок відповідача 25.06.2022 р., а отже договір на думку страхової компанії почав діяти з 26.06.2022 р. Відмову відповідач оформив листом від 23.09.2022 р. № 13045/9122.

4.Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав.

Суд вважає дії АТ «СГ «ТАС» щодо невиплати позивачу страхового відшкодування та рішення про відмову у виплаті є неправомірними з огляду на наступне.

Згідно п. 2 договору визначено, що договір діє лише при наявності чинного полісу ОСЦПВ, серія та номер якого зазначені нижче, при умові, що Страховик за таким полісом - АТ «СГ «ТАС» (приватне). Дія цього договору поширюється лише на забезпечений транспортний засіб, зазначений в такому полісі ОСЦПВ, та на умовах програм (за наявності в Програмі Опцій-умовах відповідної опції), які є обраними нижче. З припиненням дії Полісу ОСЦПВ з будь-якої причини дія цього Договору також одночасно припиняється.

Отже, ОСОБА_1 сплатив кошти за вищевказані договора страхування ще 24.06.2022 р., які від нього отримала працівник Хмельницької філії АТ «СГ «ТАС» ОСОБА_4 . Тому сплативши кошти 24.06.2022 р., відповідно до умов Полісу АТ/3015019 та договору каско, останні набрали чинності та розпочали свою дію з 00.00 25.06.2022 р.

Крім цього, на чинність договору вказують дії відповідача наступного дня (25.06.2022 р.) після ДТП, а саме страхова компанія проводила огляд, здійснюючи калькуляцію ремонту готувалась до виплати коштів. Проте, через 3 місяці відмовила у виплаті страхового відшкодування.

Судом не береться до уваги твердження відповідача, що договір ОСЦПВ (поліс № АТ/3015019) почав діяти з 00.00 год. 25.06.2022 р. по 24.06.2023 р., а договір каско не вступив в силу, так як кошти у розмірі 3950 грн. надійшли на рахунок відповідача 25.06.2022 р., а отже договір каско на думку страхової компанії почав діяти з 26.06.2022 р. так, як зазначені обставини спростовуються вище зазначеними діями останнього, які направлені на визнання чинності договору страхування.

Також, необґрунтованим є посилання страховика на п.п. 12.1., 17.6. п. 17 договору, згідно яких вказано, що строк дії цього Договору відповідає строку дії поліса ОСЦПВ, який зазначений в частині 1 договору, але в будь-якому разі дата початку дії цього договору - не раніше 00 год. 00 хв. (за Київським часом) дати,наступної за датою надходження 100% страхової премії (50% страхової премії у випадку оплати премії частинами) на рахунок страховика.

Вимогами п.17.6. договору визначено, що невиконання або неналежне виконання страхувальником(застрахованою особою, вигодо набувачем, водієм ТЗ, довіреними особами страхувальника/застрахованої особи) своїх обов`язків та зобов`язань, обумовлених цим договором (в тому числі, але не обмежуючись, що стосуються порядку дій страхувальника (Водія ТЗ) уразі настання події, яка може класифікуватись як страховий випадок.

Такі твердження страховика на думку суду, є необґрунтованими, а підстави відмови у виплаті позивачу страхового відшкодування незаконними з наступних причин.

Той факт, що працівник АТ «СГ «ТАС» Брико В.С. отримавши кошти 24.06.2022 р., не внесла їх в касу товариства та/або не здійснила перерахування (або зарахування коштів) на рахунок товариства (АТ «СГ «ТАС»), жодним чином не може впливати на чинність (укладення) даного Договору страхування, так як такі дії працівників страхової компанії знаходяться «поза межами» контролю споживача (клієнта) ОСОБА_1 та є внутрішніми питаннями компанії із своїм працівником (трудовими правовідносинами).

Відповідно до п.2 договору Каско, який укладений між сторонами він діє лише при наявності чинного полісу ОСЦПВ, серія та номер якого зазначені нижче.

Отже, даним пунктом договору чітко передбачена прив`язка чинності цього договору до чинності полісу ОСЦПВ, будь-яких інших умов або виключень, щодо чинності або іншого строку набрання чинності, даний пункт договору не містить.

З огляду на те, що поліс ОСЦПВ № АТ/3015019 укладений 24.06.2022 р. з строком дії з 00.00 год. 25.06.2022 р., то і договір згідно п. 2 починає діяти (набирає чинності) також з 00.00. 25.06.2022 р., не дивлячись на те, що кошти за дані договора були також сплачені позивачем 24.06.2022 р.

Крім цього, посилання відповідача на п. 12.1. договору суд вважає необґрунтованим так, як п. 12.1. прямо суперечить п. 2 договору та включення даної умови самовільно відповідачем має ознаки недобросовісності та несправедливості відносно позивача ОСОБА_1 , та порушує його законні права та інтереси.

Тобто вимоги п. 12.1. в другій свої частині прямо суперечить п. 2 договору, в якому немає відсилання до інших умов договору, а чітко вказано, що договір каско діє при наявності чинного полісу ОСЦПВ, та припиняє чинності з моменту припинення дії полісу.

Крім цього, зазначений вище пункт договору, не відповідає п. 7.1. п. 7 Правил добровільного страхування, де вказано, що договір набуває чинності з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем сплати страхувальником страховикові у повному обсязі страхової премії за договором та в Правилах відсутня будь-яка прив`язки щодо перерахування коштів на рахунок.

Розділ 2, Розділ 3, а саме умови договору з п. 8 по п. 23. (в т.ч. і п. 12.1. договору) взагалі відсутні в письмовій формі договору, який підписаний сторонами та позивачу їх ніхто не надавав, а ні в письмовій, а ні в електронній формі, що є порушенням ст. абз. 5-7, 10 ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (згідно яких страховик зобов`язаний був надати позивачу (надіслати) копію договору або його складових частин в письмовому або електронному варіанті).

Зважаючи на викладене, беручи до уваги що ОСОБА_1 , є споживачем фінансової послуги (страхових послуг) тому у даних правовідносинах застосуванню підлягає законодавство про захист прав споживачів суд приходить до висновку, що вище вказане ще раз вказує на необізнаність із такими умовами договору (які суперечать іншим умовам договору та правилам страхування) та відсутність будь-якого доказу волевиявлення позивача на укладення договору із такими умовами та фактичного його не укладення в цій частині.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного суду, яка висвітлена в Постанові 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17 умови договорів повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома.

У п. 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у даних правовідносинах суд вважає, що пересічний споживач фінансових послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови договору страхування, який укладений у вигляді частини письмового договору з приєднанням до іншої частини договору (яка є електронною та міститься на сайті страхової компанії), оскільки інша електронна частина договору це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання послуг страхування та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння його умов тим більше співвідносно з конкретним видом договору страхування.

На що також звертає Велика Палата Верховного Суду у справі № 342/180/17.

Сплата страхового відшкодування зводиться до сплати грошей, відтак, є грошовим зобов`язанням.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Велика палата ВС в Постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц висловила правову позицію, яка полягає в тому, що ст. 625 ЦК поширюється зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Отже, з огляду на неправомірність відмови позивачу у виплаті страхового відшкодування, з вини якого не було вчасно сплачено страхове відшкодування, позивач обґрунтовано просить стягнути з відповідача пеню, 3% річних та інфляційні втрати, які будуть розраховані з 20.11.2019 р. (наступний день після видачі акту про відмову у виплаті від 19.11.2019 р.).

Суд вважає, що наведені позивачем розрахунки пені за період з 24.09.2022 по 27.04.2023 на заборгованість в розмірі 130000.00 грн. у розмірі 702.00 грн. (днів 216, ставка визначена в договорі: 0.0025% на день), нараховуються 3% річних в розмірі 2307.95 грн. ( з 24.09.2022 по 31.12.2022 (днів: 99) сума 3% річних становить 1057.81 грн. (130000 х 3 х 99 / 365 / 100)., з 01.01.2023 по 27.04.2023 (днів: 117) сума 3% річних становить 1250.14 грн. (130000х 3 х 117 / 365 / 100) а також розрахунки інфляційних втрат з 24.09.2022 по 31.03.2023 складають 8 116, 51 грн. (Індекс інфляції за весь період = 1.0624347 (жовтень 2022 р. року - 102.5%, листопад 2022 р. року - 100.7%, грудень 2022 р. року - 100.7%, січень 2023 р. року - 100.8%, лютий 2023 р. року - 100.7%, березень 2023 р. року - 100.7%) є вірними та відповідають обставинам по справі.

Суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту відповідає змісту порушеного права та є ефективним інструментом для його відновлення.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, про достатність підстав для задоволення позовних вимог. Крім того, представник позивача надав суду докази та довів порушення прав позивача.

Враховуючи, що судом встановлено підстави для задоволення вимог позовної заяви, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та про їх задоволення. Отже, з урахуванням проведених розрахунків суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню пеня, 3 % річних та інфляційні втрати у розмірі - 11126,46 грн., страхове відшкодування у розмірі 130000 грн., разом 141126,46 грн.

5.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 6, 7-1 ст.1 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»«6)ринки фінансових послуг - сфера діяльності учасників ринків фінансових послуг з метою надання та споживання певних фінансових послуг. До ринків фінансових послуг належать професійні послуги на ринках банківських послуг, страхових послуг, інвестиційних послуг, операцій з цінними паперами та інших видах ринків, що забезпечують обіг фінансових активів; 7-1) споживач фінансових послуг - фізична особа, яка отримує або має намір отримати фінансову послугу для задоволення особистих потреб, не пов`язаних із підприємницькою, незалежною професійною діяльністю».

Відповідно до ч.1, 2 ст. 2 ЗУ «Про захист прав споживачів» законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів. Особливості захисту прав споживачів фінансових послуг визначаються відповідними законами».

Згідно ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» відносини, що виникають у зв`язку із захистом прав споживачів фінансових послуг, регулюються законодавством про захист прав споживачів з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

У відповідності до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Ст. 8 Закону України «Про страхування» передбачає, що страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно ч.1 ст. 16 ЗУ «Про страхування» «Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Вимогами ч.2 ст.16 зазначеного Закону визначено, що Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування». Згідно ч.3 ст.16 передбачено, що договір страхування повинен містити: назву документа; назву та адресу страховика; прізвище, ім`я, по батькові або назву страхувальника та застрахованої особи, їх адреси та дати народження; прізвище, ім`я, по батькові, дату народження або назву вигодонабувача та його адресу; зазначення предмета договору страхування; розмір страхової суми за договором страхування іншим, ніж договір страхування життя; розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат за договором страхування життя; перелік страхових випадків; розміри страхових внесків (платежів, премій) і строки їх сплати; страховий тариф (страховий тариф не визначається для страхових випадків, для яких не встановлюється страхова сума); строк дії договору; порядок зміни і припинення дії договору; умови здійснення страхової виплати; причини відмови у страховій виплаті; права та обов`язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін; підписи сторін. Уповноважений орган має право встановлювати додаткові вимоги до договорів страхування життя та договорів страхування майна фізичних осіб.

Ст. 17 ЗУ «Про страхування» визначено, що «Правила страхування розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації в Уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування. Правила страхування повинні містити: предмет договору страхування; порядок визначення розмірів страхових сум та (або) розмірів страхових виплат; страхові ризики; виключення із страхових випадків і обмеження страхування;строк та місце дії договору страхування;порядок укладення договору страхування; права та обов`язки сторін; дії страхувальника у разі настання страхового випадку; перелік документів, що підтверджують настання страхового випадку та розмір збитків; порядок і умови здійснення страхових виплат; строк прийняття рішення про здійснення або відмову в здійсненні страхових виплат; причини відмови у страховій виплаті або виплаті страхового відшкодування; умови припинення договору страхування; порядок вирішення спорів; страхові тарифи за договорами страхування іншими, ніж договори страхування життя; страхові тарифи та методику їх розрахунку за договорами страхування життя; особливі умови.

У разі, якщо страховик запроваджує нові правила страхування чи коли до правил страхування вносяться зміни та (або) доповнення, страховик повинен подати ці нові правила, зміни та (або) доповнення для реєстрації до Уповноваженого органу.

Уповноважений орган має право відмовити у видачі ліцензії та реєстрації правил чи змін та (або) доповнень до них, якщо подані правила страхування або зміни чи доповнення до них суперечать чинному законодавству, порушують чи обмежують права страхувальника або не відповідають вимогам цієї статті».

Відповідно до ч. 3,4 ст. 18 ЗУ «Про страхування» факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування».

Згідно ст. 26 ЗУ «Про страхування» підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є:

1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України;

2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; 4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; 5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) інші випадки, передбачені законом.

Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обгрунтуванням причин відмови. Відмову страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної шкоди) та моральної шкоди іншій особі.

За загальним принципом, відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим, будь-яка ( в т.ч. винна) особа - володілець транспортного засобу має право застрахувати свою відповідальність, передавши обов`язок відшкодування шкоди, спричиненої за участю його транспортного засобу, страховій компанії (страховику).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

6.Судові витрати.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь держави у розмірі 1591,26 грн., так, як позивач звільнений від сплати судового збору.

Щодо витрат по оплаті послуг експертизи у сумі 9000 грн. слід зазначити, що вказані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь ОСОБА_1 , так як в матеріалах справи наявні дублікати квитанцій про оплату останнім судової автотоварознавчої експертизи двома платежами у сумі 4500 грн. кожна.

Частинами 3-5 ст.137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Зважаючи на викладене, суд з урахуванням наведених норм права, конкретних обставин справи, обґрунтованості та реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, заперечень представника позивача, принципу співмірності судових витрат, розміру наданої правової допомоги, складністю справи та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову і значенням справи для сторін, результатами розгляду справи, вважає обґрунтованими вимоги щодо відшкодування за рахунок відповідача понесених позивачем у даній справі судових витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції в розмірі 18000 грн., які стягнути на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова група ТАС» в особі Хмельницької філії ПрАТ «Страхова група ТАС» про захист прав позивача, стягнення страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат задовольнити.

Визнати протиправними дії та рішення оформлене листом вих. № 13045/9122 від 23.09.2022 р. Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА ГРУПА "ТАС" щодо відмови у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 згідно договору добровільного комплексного страхування від 24.06.2022 р. № AZ-1327568.

Стягнути з Приватного акціонерного товариство "СТРАХОВА ГРУПА "ТАС" () на користь ОСОБА_1 кошти страхового відшкодування у розмірі 130000 грн., пеню, 3 % річних та інфляційні втрати у розмірі - 11126,46 грн., витрати по оплаті експертизи в сумі 9000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 18000 грн., всього 168126,46 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариство "СТРАХОВА ГРУПА "ТАС" (ЄДРПОУ: 30115243) на користь держави 1591,26 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. Стефанишин