Справа № 466/2112/23 Провадження № 2/450/1081/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Гев`як Ю.С.

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання батьківства, виключення з актового запису про народження відомостей та зобов`язання внести зміни до актового запису про народження, -

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання батьківства про визнання батьківства та внесення змін до актового запису.

Вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 проживає однією сім`єю з ОСОБА_3 та дитиною ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак на момент народження дитини, ОСОБА_4 , його мати проживала та вела спільне господарств з ОСОБА_2 . Відтак в актовому записі про народження дитини № 581 від 15.05.2018р., ОСОБА_2 записано батьком дитини згідно ч.1 ст.126 Сімейного кодексу України. Так як спільне життя між матір`ю дитини та відповідача не склалося, через різні характери та погляди на життя, через деякий час позивач з матір`ю дитини почали проживати разом. Однак у позивача стали виникати сумніви щодо батьківства відповідача до дитини ОСОБА_4 , оскільки до його народження позивач з ОСОБА_3 спілкувались та зустрічались, також дитина дуже схожий на позивача, у них з дитиною чудові відносини як у батька з сином, він піклується та дбає про дитину. При цьому відповідач з дитиною не спілкується, не цікавиться його життям. Оскільки це питання постійно турбувало, то під час розмови з дружиною, позивач дізнався, що є біологічним батьком дитини. Відтак, вважає, що його права були порушені, тому відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі викладеного просить визнати позивача батьком дитини ОСОБА_5 , виключити з актового запису № 581 від 15.05.2018р. про народження дитини відомості про батька ОСОБА_2 ; зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві. Долучив експертне заключення, яке підтверджує його батьківство, в якому при перекладі неточно було вказано прізвище дитини. Просив позов задоволити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав. Вказав, що визнає, що батьком ОСОБА_6 є позивач.

У судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 вказала, що позові вимоги підтримує.

Представники третіх осіб - Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради у судове засідання не з`явились, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Допитаний в якості свідка позивач ОСОБА_1 вказав, що зараз проживає разом з цивільною дружиною ОСОБА_3 та дитиною ОСОБА_4 . Відносини з ОСОБА_3 у позивача були тривалий період часу. Певний час ОСОБА_3 проживала з ОСОБА_2 . Пізніше від ОСОБА_3 дізнався, що являється біологічним батьком дитини ОСОБА_4 . На даний час проживають разом, позивач виховує дитину ОСОБА_4 .

Допитана як свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні вказала, що шість років тому перебувала у стосунках з ОСОБА_1 . Певний період часу проживала разом з ОСОБА_2 , який подав заяву про визнання батьківства. Вказала, що робила тест на батьківство, який підтверджує, що батьком дитини ОСОБА_4 є ОСОБА_1 .

Суд заслухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого повторно 07.02.2023 р. ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , актовий запис №581, місце державної реєстрації Шевченківський районний у м. Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Батьком записано ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 .

З повного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № вбачається, що 15.05.2018р. було внесено відомості про актовий запис № 581 про народження дитини ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком записано ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 . Відомості в актовий запис зроблено на підставі заяви матері та батька про визнання батьківства №33/03-15 від 15.05.2018р. про державну реєстрацію народження дитини відповідно до ст..126 Сімейного кодексу України.

15.05.2018р. було внесено зміни до актового запису, внесеного до реєстру на підставі заяви матері та батька про визнання батьківства №33/03-15 від 15.05.2018р.: прізвище змінено з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 , по батькові змінено з ОСОБА_10 на ОСОБА_11 .

Відповідно до Акту від 23.02.2023р. ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2023/004677984, адреса місця зареєстрованого проживання дитини ОСОБА_4 АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2023/004677953, адреса місця зареєстрованого проживання ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 .

Встановлено, що відповідач ставиться до ОСОБА_4 як сина, здійснює його виховання.

Окрім того, батьківство позивача підтверджують покази позивача та третьої сторони в якості свідків.

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

В ухвалі від 06.09.2023р. у справі № 639/2026/17 Верховний суд зазначив наступне: кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 Цивільного кодексу України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, спрямований на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визнання батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини (постанова Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 645/1098/18).

Європейський суд з прав людини зауважував, що у справах про визнання батьківства має враховуватися справедливий баланс між відповідними конкуруючими інтересами. Усі рішення щодо найкращих інтересів дитини повинні мати надзвичайне значення. Незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду в цій сфері, біологічний батько не повинен повністю виключатись з життя своєї дитини, якщо тільки цього не вимагають відповідні причини щодо захисту найкращих інтересів дитини (рішення від 19 березня 2019 року у справі «М. Т. проти України» («M.T. v. Ukraine», заява № 950/17).

Європейський суд з прав людини встановлював порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, коли національні органи влади відмовляли у розгляді позову ймовірного біологічного батька про встановлення його батьківства, лише пославшись на визнання батьківства іншим чоловіком та не розглянувши при цьому фактичні обставини справи (рішення від 18 травня 2006 року у справі «Ружанські проти Польщі» («Rozanski v. Poland», заява № 55339/00, § 78, 79). На противагу, стаття 8 Конвенції не була порушена у випадах, коли національні органи влади відмовляли у розгляді такого позову після ретельного вивчення інтересів зацікавлених осіб, приділивши особливу увагу інтересам дитини та не проігнорувавши при цьому інтереси ймовірного біологічного батька (рішення ЄСПЛ від 12 лютого 2013 року у справі «Кріштіан Барнабас Тот проти Угорщини» («Krasztian Barnabas Tot v. Hungary», заява № 48494/06, § 33-38).

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Враховуючи викладене вище, між учасниками цієї справи фактично існує спір про батьківство, ОСОБА_1 (позивач) оспорює батьківство ОСОБА_2 (відповідача), просить суд визнати його батьком дитини. Враховуючи склад учасників, характер правовідносин сторін та однорідність складу фактів, цей спір підлягає вирішенню по суті із застосуванням судом статті 129 СК України, яка регулює подібні правовідносини.

Частиною першої статті 10 СК України передбачено, якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

У постанові Верховного Суду від 16.05.2018р. по справі № 591 /6441/14чц зазначено, що щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

У відповідності з положеннями ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Судом встановлено, що на підставі досліджених доказів у їх сукупності ОСОБА_1 є біологічним батьком дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , подав заяву про визнання батьківства та внесення відповідних змін в актовому записі про народження, відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову відсутні.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 , про визнання батьківства є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 81, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Визнати громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Великі Мости Сокальського району Львівської області, батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився у місті Львові (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , актовий запис № 581 від 15.05.2018 р., внесений Шевченківським районним у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області).

Внести зміни до актового запису № 581 від 15.05.2018 р., внесеного Шевченківським районним у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області:

виключити з актового запису № 581 від 15.05.2018 року, вчиненого Шевченківським районним у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як батька дитини;

записавши батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Великі Мости Сокальського району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ;

Змінити прізвище дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_12 »;

Змінити по-батькові дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_13 »;

Ім`я, дата та місце народження дитини залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 16.10.2023 року.

СуддяН. Б. Добош