Єдиний унікальний номер судової справи: 484/4175/22
Провадження № 22-ц/812/1062/23, 22-ц/812/1116/23 Суддя-доповідач апеляційного суду Самчишина Н.В.
Постанова

Іменем України

30 жовтня 2023 року м. Миколаїв Справа №484/4175/22

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Доровим Андрієм Олексійовичем та ОСОБА_3 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 липня 2023 року, ухвалене у складі головуючого судді Шикері І.А. о 13 год. 06 хв. в залі судового засідання в м. Первомайськ Миколаївської області, повний текст якого складено 26 липня 2023 року, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітнім сином,

встановив:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника ОСОБА_2 , звернувся до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_3 , який обґрунтовував наступним.

З 2015 року він із ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 25 серпня 2022 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

Від шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з серпня 2022 року проживає з матір`ю ОСОБА_3 .

Вказував, що фактично з самого моменту розірвання стосунків у сторін почалися непорозуміння щодо його прийняття ним участі у вихованні сина, його відвідуванні. З боку відповідача почалися створюватися штучні перешкоди у спілкування батька з сином, унеможливлювалося нормальне спілкування з дитиною.

Весь цей час позивач намагався налагодити нормальний зв`язок з дитиною, приймати участь у його вихованні, утриманні, розвитку його здібностей та забезпечувати його всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Права ОСОБА_1 як батька є порушеними.

12 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Первомайського міського голови Демченка О.М. із заявою про встановлення порядку побачення з дитиною ОСОБА_4 .

Висновком управління у справах дітей Первомайської міської ради від 15 липня 2022 року було визнано доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини порядок побачення із сином щосереди з 18.00 год. до 20.00 год. та щонеділі з 10.00 год. до 20.00 год. за його місцем проживання.

Вказаний порядок було встановлено і рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 09 вересня 2022 року.

В зв`язку із невиконанням вищевказаного рішення виконавчого комітету, розпорядженням міського голови було зобов`язано залучити до роботи у вихідний день - неділю 25 вересня 2022 року з 10.00 год. до 12.00 год., з метою здійснення контролю за виконанням рішення органу виконавчого комітету, працівників у справах дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

За невиконання рішення органу виконавчої влади, відповідачку було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 184 КУпАП.

Позивач вказував, що працює, має гарні матеріально-побутові умови, забезпечений житлом, за місце проживання ніяких скарг відносно нього не надходило, постійно допомагає дитині матеріально, сплачує аліменти, тобто, сумлінно виконує свої батьківські обов`язки, а тому має право брати участь у вихованні та спілкуванні з сином, в зв`язку з чим, й звернувся до суду із даним позовом.

Враховуючи вищевикладене, просив суд зобов`язати ОСОБА_3 не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити побачення батька з малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної середи з 18.00 год. до 20.00 год. та кожної неділі з 10.00 год. до 20.00 год., за місцем проживання батька, за адресою: АДРЕСА_1 ; визначити спільний відпочинок першу половину літніх канікул дитина проводить разом із батьком; встановити необмежене спілкування особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення батька з малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні син проводить з батьком; в день побачення з малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько має право забирати сина з дому/школи особисто. Зобов`язати ОСОБА_3 , за два дні до дня зустрічі батька з сином, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це позивача особисто на наступний день, з дня настання таких обставин.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 липня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенні частково.

Визначено спосіб спілкування батька ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - щосереди з 15.00 год. до 17.00 год. та кожної неділі з 10.00 год. до 17.00 год. за місцем проживання батька ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності психолога та/або представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області і лише за наявності згоди дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спілкування із батьком ОСОБА_1 висловленої до початку кожного такого спілкування.

Зобов`язано ОСОБА_3 повідомляти ОСОБА_1 та орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області про зміну місця проживання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не чинити перешкод у побаченні ОСОБА_1 із сином.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 992 грн 40 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 992 грн 40 коп. на користь держави.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач безумовно має право брати участь у вихованні сина і має право на особисте спілкування із ним, а відповідачка не повинна перешкоджати йому в цьому, оскільки батьки дитини мають рівні права щодо дитини. Разом з тим, беручи до уваги показання психолога ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні показала, що малолітній ОСОБА_4 не бажає спілкуватись з батьком, перебування позивача на обліку у лікаря-нарколога, а також те, що через сімейні конфлікти та спір між батьками, дитина має психічні розлади здоров`я, те, що між батьками неповнолітнього склалися усталені неприязні відносини, які перешкоджатимуть нормальному спілкуванню батька з дитиною в присутності матері, суд дійшов висновку, що побачення дитини із батьком, можливі згідно графіку, максимально наближеного до раніше встановленого управлінням у справах дітей, в присутності психолога та/або представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області і лише за наявності згоди дитини на спілкування із батьком, висловленої до початку кожного такого спілкування.

Побачення з дитиною іншим чином, як того просить позивач, суд вважав такими, що ймовірно завдадуть шкоди психічному здоров`ю дитини, з огляду на стан дитини, відносини, що склалися між батьками та стан здоров`я позивача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , діючи через свого представника ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом дійсних обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд всупереч чинного законодавства та висновку органу опіки та піклування Первомайської міської ради, задовольнив позов частково, позбавивши повноцінного спілкування батька з сином, визначивши, що спілкування повинно відбуватися в присутності психолога та/або представника органу опіки та піклування і лише за наявності згоди дитини. Зазначене порушує права позивача на вільне та особисте спілкування з дитиною, а також порушує інтереси малолітньої дитини на спілкування з батьком. Також позивач зазначив, що судом першої інстанції порушені його права, передбачені ст. 43 ЦПК України та принцип змагальності сторін, закріплений у ст. 12 ЦПК України. Судом надавалась перевага доказам відповідачки, а докази, які були надані позивачем не досліджені належним чином.

Не погодившись з рішення суду, ОСОБА_3 також подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне дослідження судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідач вказувала, що суд першої інстанції не визнав зловживання позивачем алкогольними напоями і його психічне нездоров`я внаслідок цього обставиною, що має істотне значення для вирішення справи з огляду на положення ст. 159 СК України. Зазначала, що дитина наразі перебуває на обліку у лікаря-психіатра з відповідним лікуванням та зможе адекватно спілкуватися з батьком лише після відновлення його психічного стану до нормального, а вчинення щодо нього примусу у будь-якій формі як наслідок буде мати скалічене його життя.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , відповідач просила залишити апеляційну скаргу без задоволення. Доводи відзиву ОСОБА_3 аналогічні з доводами, викладеними нею в апеляційній скарзі.

Від інших учасників справи відзивів на апеляційні скарги не подано.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційних скарг, з огляду на таке.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України.

Так, відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення таким вимогам відповідає в повному обсязі.

З матеріалів справи убачається та встановлено судом, що сторони є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження дитини (а.с.15).

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 25 серпня 2022 року (а.с.14).

Відповідно до висновку управління у справах дітей від 15 липня 2022 року № 409/4.1-18, управління у справах дітей вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини побачення батька ОСОБА_1 , з малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щосереди з 18.00 год. до 20.00 год. та щонеділі з 10.00 год. до 20.00 год. за місцем проживання батька по АДРЕСА_1 (а.с.21).

Згідно рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 09 вересня 2022 року № 315, встановлено порядок побачень батька ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щосереди з 18.00 год. до 20.00 год. та щонеділі з 10.00 год. до 20.00 год. за місцем проживання батька по АДРЕСА_1 . Рекомендовано батьку не порушувати графік побачень, забирати сина за місцем його проживання та своєчасно повертати матері, належним чином виконувати свої обов`язки, а матері не чинити перешкод у спілкуванні батька з малолітнім сином, у визначені години та дні, коли зустріч є неможливою, завчасно повідомляти про це батька. Попереджено батьків про адміністративну відповідальність, передбачену ст.184 КУпАП та про те, що рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради є обов`язковим (а.с.17).

Відповідно до розпорядження міського голови Первомайської міської ради Миколаївської області від 23 вересня 2022 року № 665-рк, з метою здійснення контролю за виконанням рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 09 вересня 2022 року № 315, 25 вересня 2022 року з 10.00 год. до 12.00 год., до роботи у вихідний день було залучено працівників у справах дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с.18).

25 вересня 2022 року завідувачем сектору захисту прав, свобод і законних інтересів дітей Управління у справах дітей Первомайської міської ради Кравченко Л.Л., відносно ОСОБА_3 , було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 184 КУпАП (а.с.22).

Постановою Первомайського міськрайонного суду від 21 листопада 2022 року ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 184 КУпАП, але у зв`язку із малозначністю даного правопорушення, провадження відносно неї було закрито, на підставі ст. 22 КУпАП (а.с.48).

Відповідно до характеристики квартального комітету м. Первомайська № 24 від 13 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , скарг від сусідів на нього не надходило (а.с.23).

Згідно довідки КП Первомайської міської ради «Комунсервіс» від 07 квітня 2022 року № 01-35/88, ОСОБА_1 працює водієм автотранспортного засобу автотранспортного цеху КП «Комунсервіс», з 22 вересня 2021 року і по теперішній час (а.с.32).

Згідно характеристики КП Первомайської міської ради «Комунсервіс», ОСОБА_1 з 22 вересня 2021 року працює на посаді водія КП Первомайської міської ради «Комунсервіс». За період перебування на посаді зарекомендував себе позитивно, як дисциплінований працівник, який може проявити ініціативу, прийняти правильне рішення, що стосується його професійної діяльності, завжди відповідально підходить до вирішення поставлених завдань, тактовний, ввічливий, уважний, користується повагою співробітників підприємства. Доган та стягнень немає (а.с.24).

Згідно довідки КП Первомайської міської ради «Комунсервіс» від 11 жовтня 2022 року № 01-35/177, з травня 2022 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 (а.с.31).

Відповідно до характеристики Грушівського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Червона калина» № 8 від 01 лютого 2023 року, ОСОБА_3 працює вихователем в Грушівському закладі дошкільної освіти (ясла-садок) «Червона калина» з 16 липня 2001 року.

За період роботи зарекомендувала себе добросовісним працівником виявила достатній професіоналізм, володіє формами виховання і навчання дітей, відповідальна, врівноважена, усвідомлює відповідальність перед здобувачами освіти, їхніми родинами. Має професійну здатність правильно підійти до дитини, дотримується педагогічної етики, поважає гідність людини, має правильні життєві пріоритети та орієнтири, користується повагою у колег та батьків вихованців (а.с.74).

Відповідно до характеристики квартального комітету м. Первомайська № 23 від 02 січня 2023 року, ОСОБА_9 проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 04 березня 2022 року. За період проживання скарг від сусідів не надходило. ОСОБА_9 проживає разом з двома синами та матір`ю. Працьовита, товариська, ввічлива, в побуті доброзичлива, чуйна. Самостійно займається вихованням двох синів, утримує сім`ю (а.с.77).

Відповідно до довідки Грушівської гімназії Первомайської міської ради № 10 від 30 січня 2023 року, ОСОБА_1 декілька разів телефонував до класного керівника стосовно успіхів сина ОСОБА_4 , 1 раз з`являвся до гімназії, батьківські збори не відвідував. Шкільним життям дитини загалом цікавиться лише мати (а.с.75).

Відповідно до довідки Грушівського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Червона калина» № 7 від 01 лютого 2023 року, батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 контактів з садочком не підтримував, життям дитини не цікавився, батьківські збори не відвідував, оплату за харчування не здійснював (а.с.76).

Згідно листа призначення лікаря невропатолога МЦ «Агапіт», дитина ОСОБА_4 , 2016 року народження, має діагноз: помітно виражений астено-невротичний синдром (а.с.81).

Відповідно до довідки лікаря-психіатра ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: «Д» обліку F.91.0 розлади поведінки, обумовлені колом сім`ї (а.с.82).

Відповідно до інформації Первомайського центру соціальних служб від 12 січня 2023 року №28/05.01.-21, на підставі отриманих результатів від дитячого лікаря психіатра, відповідно до діагнозу F 91.0, малолітньому ОСОБА_4 було проведено три консультації. Під час консультацій хлопчик виявив інтерес до занять, але з появою певних тригерів проявляв нестабільну, агресивну, часто неконтрольовану поведінку, що потребує контролю з боку лікаря невропатолога та лікаря психіатра. Рекомендовано мінімізувати негативний вплив конфліктних ситуації на дитину з боку дорослих. Для продуктивного лікування та психологічної корекції забезпечити спокійну та доброзичливу атмосферу у спілкуванні між батьками, що особливо гостро впливає на психологічний стан дитини та повторно звернутись за консультацією до лікаря психіатра (а.с.54).

Відповідно до висновку психолога Первомайського центру соціальних служб Чечельницької Н.В. від 21 березня 2023 року про проведення корекційної роботи з малолітнім ОСОБА_4 , зокрема, було встановлено, що за результатами проективної методики «Малюнок сім`ї» малолітній ОСОБА_4 має тривожність, страх, емоційні напруги в результаті накопичення внутрішньої агресії. Має бажання домінувати, нестримний, егоцентричний. Під час роботи виказує вербальну агресію, направлену на матір. За результатами методики «Мій страх» у ОСОБА_11 спрацював тригер на намальований кулак, це свідчить, що дитина була свідком вчинення насильства в сім`ї. Хлопчик впав в істерику (голосно кричав, заламував та кусав собі руки). З огляду на викладене, психологом рекомендовано звернутись до лікаря психіатра за додатковою консультацією, забезпечити спокійну та доброзичливу атмосферу у спілкуванні між батьками, для вирішення проблем з психоемоційним станом дитини та призупинити психологічну роботу, до усунення проблем із симптоматичною поведінкою, що перешкоджає подальшій корекційній роботі (а.с.110-112).

Відповідно до довідки КНП «ПЦМБЛ» від 23 березня 2023 року № 196, дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у лікаря-психіатра, з діагнозом F 90.1 - гіперкінетичний розлад поведінки. Оцінка психологічного стану ОСОБА_4 , має здійснюватися психологом.

Батько ОСОБА_1 , та мати ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра не перебувають. Батько ОСОБА_1 перебуває на обліку у лікаря-нарколога в психо-наркологічному диспансерному відділенні з 28 червня 2007 року, з діагнозом F 10.24. Останній раз знаходився на стаціонарному лікуванні в психо-наркологічному диспансерному відділенні з 06 січня 2023 року по 09 березня 2023 року, з діагнозом F 10.0. Мати ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.с.113).

Відповідно до звернень ОСОБА_3 від 29 липня 2022 року, 22 вересня 2022 року, 02 листопада 2022 року, остання зверталась до міського голови про перегляд рішення щодо встановлення побачень дитини із батьком, а також щодо проведення службового розслідування стосовно правомірності діяльності працівників служби у справах дітей (а.с.123, 124, 126, 127).

Показаннями свідка ОСОБА_12 було встановлено, що позивач є її сином, а відповідачка колишньою невісткою. Позивач намагається спілкуватись із сином, кожну неділю вони із сином приїжджали щоб побачитись з онуком, проте відповідачка чинить перешкоди в спілкуванні з дитиною, двері не відчиняє, трубку не бере. За час шлюбу вона проживала разом із сином та невісткою в одному дворі, проте у різних будинках. Чи сварились вони, вона не знає, проте одного разу в них була сварка, через те, що її син був у нетверезому стані і відповідачка викликала поліцію.

Показаннями психолога ОСОБА_8 , яка була допитана в судовому засіданні у якості свідка, встановлено, що на звернення відповідачки у вересні 2022 року нею було проведено консультації стосовно малолітнього ОСОБА_4 . Під час консультацій хлопчик вів себе агресивно, деколи неконтрольовано, що обумовлено колом сім`ї. На її запитання, чи бажає він спілкуватись із батьком, дитина відповідала, що не бажає. У дитини нестабільна психіка через те, що він бачив насильство в сім`ї. На даний час, роботу з малолітнім ОСОБА_4 вона не проводить, через негативний психоемоційний стан дитини, оскільки така поведінка потребує контролю з боку лікаря невропатолога та лікаря-психіатра.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що працює заступником головного лікаря КНП «ПЦМБЛ» з кадрових питань. На виконання ухвали суду спеціалістами КНП «ПЦМБЛ» було надано відповідь та повідомлено, що дійсно ОСОБА_1 перебуває на обліку у психо-наркологічному диспансері з 28 червня 2007 року і у період з 06 січня 2023 року по 09 січня 2023 року він проходив стаціонарне лікування у КНП «ПЦМБЛ». З виписних епікризів, які містяться в амбулаторній карті ОСОБА_1 , вбачається, що він перебував на стаціонарному лікуванні: з 06 січня 2023 року по 09 січня 2023 року; з 17 травня 2021 року по 24 травня 2021 року; 07 квітня 2021 року по 19 квітня 2021 року; з 30 березня 2021 року по 01 квітня 2021 року; з 18 червня 2007 року по 28 червня 2007 року; з 05 вересня 2007 року по 11 вересня 2007 року з діагнозами: вживання алкогольних напоїв, стаж вживання алкогольних напоїв 5 років, амнестичні форми, фізична та психічна залежність сформована повністю, психози були, судом не було.

З матеріалів справи убачається, що письмовий висновок органу опіки та піклування по суті позовних вимог ОСОБА_1 до суду першої інстанції не надавався.

Під час апеляційного розгляду виконавчий комітет Первомайської міської ради (як орган опіки та піклування) надав письмовий висновок щодо розв`язання спору про визначення способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4 та порядку побачення, яким рекомендовано встановити порядок побачення ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щосереди з 18.00 до 20.00 години та щонеділі з 10.00 до 20.00 години за місцем проживання батька по АДРЕСА_1 , без присутності матері дитини.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що контакт з дитиною це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Згідно із статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, §78).

Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Крім того, ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» («Mamchur v. Ukraine», заява № 10383/09, пункт 100).

Статтею 150 СК України визначені наступні обов`язки батьків: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Відповідно до статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Частиною шостою статті 19 СК України передбачено, що суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Орган опіки і піклування може визначити місце зустрічі батька з дитиною (за місцем проживання когось із них чи іншої особи), періодичність та тривалість їх.

Оскільки батько та мати мають рівні права та обов`язки, то колегія суддів апеляційного суду, виходячи з принципу рівності батьків у реалізації їх права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, погоджується з висновками суду першої інстанції, що права позивача на спілкування з сином, на його участь у вихованні сина, підлягають захисту шляхом надання ОСОБА_1 періодичних побачень та спілкування з малолітнім ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що сприятиме налагодженню відносин між ними.

Оцінивши висновок органу опіки та піклування щодо доцільності визначення способу та порядку участі батька у вихованні малолітньої дитини, складений на виконання вимог ухвали апеляційного суду; врахувавши вік та стан здоров`я дитини, її психоемоційний стан, стан здоров`я позивача, його перебування на обліку у лікаря-нарколога, виходячи із якнайкращих інтересів дитини, колегія суддів дійшла висновку, що визначені судом першої інстанції дні та час побачень батька з дитиною у повній мірі відповідатимуть інтересам дитини та батька.

Врахувавши психоемоційний стан дитини, відсутність повноцінного контакту з батьком, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на необхідність проведення зустрічей батька з дитиною в присутності психолога та/або представника органу опіки та піклування за наявності згоди дитини. Таке застереження сприятиме поступовому налагодженню відносин між ними та формуванню емоційного контакту сина та батька.

Доводи ОСОБА_1 про порушення судом його права як батька на особисте спілкування з дитиною є необґрунтованими, оскільки визначений судом спосіб та порядок участі батька у спілкуванні з сином без присутності матері, але у присутності психолога та/або представника органу опіки та піклування на теперішній час максимально відповідає інтересам дитини, із врахуванням її психоемоційного стану, виходячи з балансу в першу чергу інтересів дитини та інтересів її батьків.

Посилання ОСОБА_3 на неможливість спілкування дитини із батьком через психоемоційний стан дитини та необхідність, в першу чергу, відновлення психічного стану дитини, є необґрунтованими, оскільки судом визначено, що побачення дитини з батьком будуть відбуватися у присутності психолога та/або представника органу опіки та піклування та у разі надання згоди дитини на спілкування.

До того ж, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у разі зміни обставин, батьки дитини вправі за домовленістю між собою та з урахуванням динаміки стосунків із дитиною врегулювати по іншому питання щодо участі в її утриманні, вихованні, питанні спілкування з дитиною, а з плином часу та можливою зміною обставин не позбавлені права встановленим порядком у будь-який час по-новому врегулювати спірні питання.

У постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі №752/9697/19 зазначено, що зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини, в тому числі з врахуванням віку дитини, її прихильності до кожного з батьків, не позбавляє права батьків у майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі одного з батьків у вихованні дитини.

Також Верховний Суд у постановах від 10 березня 2021 року у справі №686/2543/19, від 15 липня 2021 року у справі № 565/1501/19 вказав, що у разі виникнення підстав для твердження про настання негативних наслідків для дитини за результатами спілкування з батьком, у випадку доведеності вказаного, мати не позбавлена права порушити питання про зміну способу участі батька у вихованні дитини.

Інші доводи апеляційних скарг не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування або зміни оскарженого судового рішення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в задоволенні апеляційних скарг відмовлено, підстави для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відсутні.

Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Доровим Андрієм Олексійовичем та апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий: Н.В. Самчишина

Судді: В.В. Коломієць

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 30 жовтня 2023 року