Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

11 жовтня 2023 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Анохіна А.М.,

за участі секретаря судового засідання - Лазуренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Подільського районного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Подільського району міста Києва про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди, в якій просить стягнути з відповідача вартість матеріального збитку в сумі 231649 грн 66 коп., моральну шкоду в сумі 5000 грн та витрати на проведення оцінки в сумі 2500 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 15 вересня 2021 року в м. Києві по вул. Тираспольській, будинок 47, приблизно о 04 год. 45 хв. позивач виявив повалене дерево на власному транспортному засобі «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 . Автомобіль було припарковано на автостоянці ФОП ОСОБА_2 , на якій не розміщено дерев, однак дерево, яке впало на транспортний засіб, корінням та стовбуром (де й відбувся перелом стовбура) знаходилося поза межами автостоянки у зеленій зоні приблизно 5 м. від паркану стоянки. В результаті падіння дерева, автомобіль «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 зазнав механічних пошкоджень. На місце пригоди, було викликано правників поліцій, які в свою чергу зафіксували обставини пригоди та зареєстровано заяву позивача, в якій зазначено опис події. Дерево, яке впало на автомобіль позивача було у аварійному стані, про що свідчить візуальний огляд стовбура дерева, на якому маються явні ознаки трухлявості та пошкодження шкідниками. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків з обстеженням зелених насаджень, настала подія, в результаті якої було пошкоджено автомобіль позивача, та позивач зазнав матеріальної шкоди та моральних страждань від пошкодження майна, у зв`язку чим останній вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

17 грудня 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 21.12.2021 було відкрито провадження по справі та справу призначено за правилами загального позовного провадження.

23 травня 2022 року до суду подано відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 20.02.2023 заяву представника позивача задоволено, замінено неналежного відповідача Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Подільського району міста Києва на належного відповідача - Київську міську раду.

26 травня 2023 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено до розгляду по суті.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представником позивача подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримали, не заперечували проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відзив на позовну заяву не подано.

За таких підстав суд проводить в даному провадженні заочний судовий розгляд, що передбачено ст. 280 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач є власником транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 .

15 вересня 2021 року в м. Києві по вул. Тираспольській, будинок 47, приблизно о 04 год. 45 хв. позивач виявив повалене дерево транспортному засобі «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований на автостоянці ФОП ОСОБА_2 .

В результаті падіння дерева, автомобіль «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 зазнав механічних пошкоджень.

Факт падіння дерева на належний позивачу автомобіль та завдання у зв`язку з цим транспортному засобу механічних пошкоджень підтверджується наданими стороною позивача доказами виклику працівників поліції та складання процесуальних документів за наслідками розгляду звернення позивача щодо пошкодження автомобіля, висновком щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 459/09-21, а також фотознімками із фіксацією факту падіння дерева на автомобіль та спричинення механічних пошкоджень.

Пунктом 5 частини другої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Згідно з частиною сьомою статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади.

Пунктом 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі - Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою.

Відповідно до пункту 5.5. Правил відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Таким чином, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень.

Підпунктом 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Тобто, до відання саме виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень по АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Згідно зі статтею 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Разом з тим потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві.

Заявляючи позовні вимоги саме до Київської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої позивачу, позивачем не обґрунтовано причинно-наслідкового зв`язку між пошкодженням належного йому автомобіля та бездіяльністю Київської міської ради, вважаючи її належним відповідачем у справі.

Оскільки у відповідності до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази з власної ініціативи, а сторонами спору клопотань не заявлялось щодо витребування відомостей про балансоутримувача зелених насаджень за адресою АДРЕСА_1 , де був припаркований автомобіль позивача на момент завдання пошкоджень, у зв`язку з чим не встановлено, хто є балансоутримувачем та винною особою у завданні шкоди майну позивача.

Крім того, як вбачається з копії листа Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 21 вересня 2021 року, наданого за запит Адвокатського бюро «Ковалевська та партнери», балансоутримувачем паркувального майданчику (автостоянки), який розташований на вулиці Тираспольській, 47 у місті Києві, де був припаркований автомобіль позивача в момент падіння дерева, є ФОП ОСОБА_2 , а тому останній як власник об`єкта благоустрою балансоутримувача) є відповідальним за утримання даного об`єкту благоустрою.

Згідно листа Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 23 вересня 2021 року, наданого на запита Адвоката Ковалевської Дар`ї, балансоутримувачем паркувального майданчику (автостоянки), розташованого по АДРЕСА_1 є ФОП ОСОБА_2 .

Посилання позивача на те, що зелені насадження знаходяться на території, що є комунальною власністю, а тому міська рада як орган місцевого самоврядування є належним відповідачем у справі не відповідають наведеним нормам матеріального права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року по справі № 203/5198/15-ц.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

За приписами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України, статтею 51 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Вирішення даного спору належним чином без участі у справі належного відповідача було б прямим порушенням прав особи, яка не залучена до участі у справі у якості відповідача, і до якої мав би бути пред`явлений даний позов.

Обов`язок та право визначати відповідачів, до яких пред`являється позов, покладається на позивача.

Позов, для того, щоб бути задоволеним, має бути пред`явлений до належного відповідача.

Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а в сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позов задоволенню не підлягає у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог до заміненого відповідача.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при поданні позову до суду, не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Суддя А.М.Анохін