Справа № 472/836/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" жовтня 2023 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.,

за участю секретаря Фігурської К.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, третя особа: ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_4 , смерть якої було зареєстровано 15 листопада 2021 року Веселинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено відповідний актовий запис №213, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема, право власності на квартиру АДРЕСА_1 та право власності на земельну ділянку площею 2,00 га, надано для ведення особистого селянського господарства, яка належала спадкодавцю на підставі Наказу ГУ Держгеокадастру від 27.07.2017.

За життя ОСОБА_4 заповіту не склала. У першу чергу право на спадкування за законом набула позивач ОСОБА_1 та сестра позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інших спадкоємців за законом, які б мали право у першу чергу на спадкування за законом немає, на час відкриття спадщини (день смерті) ОСОБА_4 була вдовою, її чоловік ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим на час відкриття спадщини вона проживала одна.

Останні роки ОСОБА_4 важко хворіла, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 здійснювала за нею постійний догляд, але офіційно це не фіксувала. Провівши поховання матері, вона разом з ОСОБА_3 домовилися про те, що спадщину, яка відкрилася в наслідок смерті матері, приймає позивач. Відповідно до їх домовленостей позивач вступила в володіння та управління спадковим майном, зокрема, вступила у володіння та управління спадковою квартирою та зберігає правовстановлюючі документи на неї, прийняла та зберігає документи на спадкову земельну ділянку, розпорядилась майном звичайної домашньої обстановки.

Відповідно до вимог ст. 1270 ЦК України, якою для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, заяву про прийняття спадщини позивач мала подати до 14 травня 2022 року.

24 лютого 2022 року російська федерація почала повномасштабне воєнне вторгнення в Україну.

У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні 28 лютого 2022 р. Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», на підставі якого роботу всіх реєстрів було закрито, а нотаріальні контори та приватні нотаріуси призупинили свою діяльність.

06 березня 2022 р. Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову №209 «Деякі питання державної реєстрації в умовах воєнного стану та внесення змін до Постанови КМУ від 28.02.2022 р. №164», яким до постанови КМУ від 28.02.2022 р. №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» було внесено п. 3, наступного змісту: «Установити, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється».

Положення про зупинення перебігу строку для прийняття спадщини було скасовано Постанову КМУ №719 від 24.06.2022, якою п. 3 Постанови КМУ від 28.02.2022 р. №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» було змінено та викладено його в наступній редакції «Установити, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці».

Зважаючи на це, позивач була впевнена, що подати заяву про прийняття спадщини вона зможе після закінчення воєнного стану.

30.09.2023 р. ОСОБА_1 звернулася з цим питанням до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Євстратової О.М.

Нотаріус, вивчивши надані позивачем документи, у прийнятті заяви про прийняття спадщини нотаріус відмовила та пояснила, що цю заяву вона мала подати до 14.05.2022 р., про що надала письмове роз`яснення за №45/01-016 від 20.02.2023 р.

В усній консультації нотаріус їй роз`яснила, що після прийняття Кабінетом Міністрів України вище зазначені Постанови, Верховною Радою України зміни до ЦК України в частині строків прийняття спадщини не вносилися, а тому їй необхідно було керуватися ст. ст. 1270 та 1276 ЦК України.

Позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_4 , у зв`язку з юридичною невизначеністю, що виникла внаслідок неузгодженості нормативно правових актів, прийнятих після введення в Україні воєнного стану, а тому вважає за можливе просити суд про визнання цієї причини поважною та визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги.

Представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав повністю в тому ж обсязі і з тих же підстав, просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області Стаднічук А. не з`явився до зали судового засідання, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову.

Третя особа ОСОБА_3 не з`явилася до зали судового засідання, надала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, та просить позовні вимоги задовольнити.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_7 вони були сусідами. Сім`ю ОСОБА_8 знає років 30, проживали в одному під`їзді. Чоловік ОСОБА_4 помер раніше, років 5 тому. Донька ОСОБА_7 здійснювала догляд за матір`ю, лікувала її, оскільки вона хворіла, так здійснила її поховання. На даний час ОСОБА_7 доглядає за квартирою.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначила, що з ОСОБА_10 вони колишні сусіди. Сім`ю ОСОБА_8 знає з 1974 року. В сім`ї було двоє дітей ОСОБА_7 і ОСОБА_11 . Чоловік ОСОБА_12 помер раніше. ОСОБА_12 проживала одна, хворіла, нею опікувалася ОСОБА_7 , також провела поховання матері ОСОБА_7 . На даний час в квартирі ніхто не проживає, ОСОБА_7 нею розпоряджається.

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Веселинове Вознесенського району Миколаївської області померла ОСОБА_4 , про що складено відповідний актовий запис №213, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Веселинове, Веселинівського району Миколаївської області, про що Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області складено відповідний актовий запит №159 /а.с.9/.

Згідно ст. 1218 ЦК України, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина до складу якої увійшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За життя ОСОБА_4 заповіту не склала, тому на підставі ст. 1261 ЦК України, право на спадкування за законом отримали доньки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 22 лютого 1994 року уклав шлюб з ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 про що Веселинівським відділом РАЦу Миколаївської області зроблено запис № 58. Після реєстрації шлюбу подружжю було присвоєно прізвище « ОСОБА_15 ».

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , серії НОМЕР_4 , де в графі батьки зазначено: мати ОСОБА_4 , батько ОСОБА_5 /а.с.15/.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , шлюб між ОСОБА_16 та ОСОБА_17 30 травня 1991 року розірвано (рос. мов.) /а.с.21/.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , 09 серпня 1991 року уклав шлюб з ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_8 про що отделом ЗАГС Шосткинского горисполкома Сумской области зроблено запис № 493. Після реєстрації шлюбу подружжю було присвоєно прізвище « ОСОБА_19 » (рос. мов.).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , серії НОМЕР_7 , де в графі батьки зазначено: мати ОСОБА_4 , батько ОСОБА_5 /а.с.20/.

Виходячи з наведеного підтверджується родинний зв`язок між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (донька - мати) та між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (донька - мати).

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 не заводилася. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, та могли б надати згоду на подання позивачем заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, не має.

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади Веселинівської селищної ради №17361-02/06-08-2023 від 23.08.2023 р. видана гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 в тім, що місце проживання її мами ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 з 21.07.1981 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 . Знята з реєстраційного обліку, як померла. На день смерті за цією адресою ніхто не був зареєстрований.

Згідно технічного паспорту на приватизовану квартиру АДРЕСА_1 , квартира посімейного, спільного заселення розташована на першому поверсі 2-х поверхового будинку та складається з 2-х кімнат житловою площею 24,4 м2, у тому числі 1-а кімната 16,4 м2, 2-а кімната 8,0 м2, кухня площею 4,9 м2, ванної кімнати 2,8 м2, вбиральні (поєднаної) 1,0 м2, коридору 5,0 м2. Загальна площа квартири 39,3 м2.

Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області «14-9916/14-17-СГ від 27.07.2017 р., яким надано гр.. України ОСОБА_4 у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, у тому числі ріллі площею 2,0000 га (кадастровий номер :02:000:0724) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах території Зеленівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області /а.с.11/.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №95233176 від 22.08.2017 р. земельна ділянка площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, рілля, розташована в межах Зеленівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області кадастровий номер: :02:000:0724, належить на підставі наказу Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення, серія та номер:14-9916/14-17-СГ, виданий 27.07.2017 Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області ОСОБА_4 .

При зверненні позивача до приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Євстратової О.М. з заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено у прийнятті даної заяви з підстав пропуску 6-ти місячного строку, що підтверджується роз`ясненням приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Євстратової О.М. № 202/01-16 від 30.08.2023 року (а.с.13).

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в України» Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».

З 29.06.2022 діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».

Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, 25.01.2023 Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив такий висновок.

Так, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (ч. 2 ст. 4 ЦК України).

Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст. 1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви які про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України).

Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст. 1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Отже, виходячи із зазначених правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковими для застосування, позивач, звернувшись 30.09.2023 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , пропустила шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини після смерті матері і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Більш того, 19 червня 2023 року набрав чинності підпункт 2 пункту 3 постанови КМУ від 09 травня 2023 року № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», яким виключено пункт 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою було встановлено, що протягом строку для прийняття спадщини або відмови від його ухвалення зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення терміну для прийняття спадщини.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилався на збройну агресію та введення воєнного стану у відповідності до Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та воєнними діями, що відбуваються на території України, а також те, що вважав, що згідно до п. 3 постанови КМУ № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року, на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719 до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» були внесені зміни, відповідно до яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини з наступних причин: у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій в Україні; у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємиці та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі нею заяви про прийняття спадщини.

При цьому, Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.

Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Крім того, суд також враховує ту обставину, що пропущений ОСОБА_1 строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, більш того, остання вважала, що діє у відповідності до вимог чинного законодавства, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», розуміючи для себе, що строк для прийняття спадщини продовжений, інших спадкоємців немає.

Так, Верховний Суд в постанові від 18.01.2023 у справі №580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті22,57,58,94та152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права.

З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері і слід визначити строк у межах передбаченого законом загального терміну шести місяців і таким достатнім строком є три місяця, перебіг яких рахується після набрання рішенням законної сили.

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись до нотаріальної контори, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, третя особа: ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 , для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Веселинове Миколаївської області, додатковий строк в 3 (три) місяці, який починається з часу набрання законної сили рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіП. О. Чаричанський

Дата складання повного судового рішення 24.10.2023 року.