Справа № 201/4396/23
Провадження № 2/201/190/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.,

за участі

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 13 квітня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 06 грудня 1975 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб у Галичанському районному бюро записів актів цивільного стану Костромської області, за актовим записом № 205. Позивач вказує на те, що з відповідачем на протязі останнього часу відносини погіршились, зникло розуміння. Сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. (а.с. 2-3).

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 квітня 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с. 8).

13 квітня 2023 року згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача

13 квітня 2023 року надійшла відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача. (а.с. 9-10)

Ухвалою судді від 13 квітня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу (а.с. 11-12).

Ухвалою судді від 17 липня 2023 року задоволено клопотання представника відповідача про надання строку на примирення. (а.с. 37-38).

Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач та її представник у судове засідання не зявились, від представника відповідача на адресу суду неодноразово надходили клопотання про відкладення розгляду справи. (а.с. 56-57).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач та відповідач з 06 грудня 1975 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований у Галичанському районному бюро записів актів цивільного стану Костромської області, за актовим записом № 205. (а.с.6).

Спільне життя у сторін не склалося, сімейно-шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведуть.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 25 СК України визначено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частиною 2 ст. 112 СК України унормовано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Аналізуючи правовідносини, що існують між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити про те, що позивачем та відповідачем висловлено чітке рішення про бажання розірвати шлюбу та неможливості подальшого спільного проживання у поданих до суду документах при пред`явленні позову та розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що шлюб не може бути поновлено, а його подальше формальне існування суперечило б правам та інтересам сторін, в тому числі праву на вступ до іншого шлюбу.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112, 113 СК України, ст. 13, 76-78, 81, 263 - 265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який був зареєстрований 06 грудня 1975 року у Галичанському районному бюро записів актів цивільного стану Костромської області, за актовим записом № 205, розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 19 жовтня 2023 року.

Суддя С.О. Демидова