Дата документу 18.10.2023Справа № 554/4043/23
Провадження № 2/554/6638/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.

при секретарі Грай К.В.

за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про визнання дій відповідача щодо розповсюдження конфіденційної інформації щодо нього у відкритий доступ незаконними та відшкодування моральної шкоди, у зв`язку із понесеними душевними стражданнями, приниженням честі і гідності, а також ділової репутації, у сумі 10 000 грн.

В обґрунтування позову вказав, що 20 березня 2023 року у своїй поштовій скриньці за адресою АДРЕСА_1 він виявив фірмовий бланк ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», на якому надрукована вимога-попередження. Даний бланк знаходився не у конверті та не був направлений рекомендованим листом, а отже, був у відкритому доступі до сторонніх осіб. На даному бланку знаходилася конфіденційна інформація про його місце проживання, повністю вказані анкетні дані. Також у ньому вказані неіснуючі борги та попередження про звернення до суду. Він звернувся із письмовою заявою до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» від 10.04.2023 та 05.05.2023 отримав лист, в якому не було надано відповіді щодо підстав розкриття його персональних даних для сторонніх осіб. Вважає, що позивачем порушено ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 31 Конституції України, ст. 306 Цивільного Кодексу України, оскільки відповідач розповсюдив у публічний простір конфіденційну інформацію про нього. Таке розповсюдження у відкритий доступ його персональних даних дало змогу стороннім особам скористатися ними в злочинних цілях. Весь цей час він знаходиться у високому психо-емоційному стані, що шкодить стану його здоров`я. Вказує, що являється інвалідом війни ІІ групи та згідно висновків лікарів йому протипоказана емоційна напруга, однак він вимушений захищати себе від протиправних дій «Полтаватеплоенерго».

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 11 травня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Від відповідача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до суду надійшов відзив на позов, в якому вказано, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 (особовий рахунок НОМЕР_1 ). 01.12.2021 року між сторонами набули чинності публічні договори приєднання на послугу з постачання теплової енергії та гарячої води. Пунктом 30 вказаного Договору передбачено порядок внесення плати за послуги. Також обов`язок та порядок здійснення оплати за комунальні послуги споживачем встановлений у ст.ст. 9, 34 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У зв`язку із неналежним виконанням умов Договорів споживачем, підприємством з метою досудового врегулювання погашення заборгованості було направлено на адресу позивача: АДРЕСА_2 «Вимогу про сплату заборгованості». Станом на 01.03.2023 року за вказаною рахувалася заборгованість у сумі 5 088, 42 грн. Право надсилати такі повідомлення передбачено прикінцевими положеннями Індивідуальних договорів. Пункт 3 Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 31.01.2020 № 23 передбачає, що з метою захисту персональних даних споживачів рахунки на оплату комунальних послуг надсилаються споживачу у закритому вигляді. Вказані вимоги підприємством були дотримані. ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є володільцем персональних даних споживачів та використовує їх виключно до основних завдань та функцій підприємства, а також забезпечує їх захист від незаконної обробки та незаконного доступу до них. Зазначає, що вимога щодо сплати заборгованості була направлена до скриньки у закритому доступі з метою уникнення покладення на позивача додаткового фінансового навантаження у вигляді судового збору.

Також зазначає, що за адресою квартири АДРЕСА_3 заборгованість відсутня, а тому жодних дій щодо розголошування інформації підприємство не вчиняло. Зазначає, що у рішенні Октябрського районного суду м.Полтави у справі № 554/125034/22, за результатами розгляду спору між цими ж сторонами, встановлено наявність заборгованості по особовому рахунку НОМЕР_1 . Крім того, вказує, що позивач повинен довести факт поширення інформації, а також те, що внаслідок цього були порушені його особисті немайнові права. Також позивачем не спростовано, що він не мав заборгованості за послуги теплопостачання та постачання гарячої води по квартирі АДРЕСА_4 , тому інформація у «Вимозі-попередженні» відповідала дійсності та була достовірною. Звертає увагу, що позивачем не вказано, якому колу осіб поширена вказана інформація. Вимога-попередження була направлена до поштової скриньки у закритому доступі від сторонніх осіб і не висвітлювалася на будь-яких інформаційних носіях, доступних для загального (необмеженого) кола людей. Фотокопія, яка додана до позову не може слугувати належним доказом. Також позивачем не підтверджено, що інформація ганьбить його честь та гідність, дискредитує його чи призвела до негативних наслідків. Зазначає, що направлення повідомлень та вимог про усунення порушень є способом реалізації ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» функцій і завдань, покладених на підприємство статутом і нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг. Вимогу про відшкодування моральної шкоди також вважає не доведеною, оскільки позивачем не наведено, які саме фізичні і душевні страждання були ним перенесені, як змінився уклад його життя у зв`язку із надісланням повідомлення, що страждання спричинені саме діяльністю підприємства. Прохала у позові відмовити.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 31 липня2023 року визнано необґрунтованою заяву про відвід судді Савченко Л.І.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави Сініцина Е.М. від 08.08.2023 року у задоволенні заяви про відвід судді Савченко Л.І. відмовлено.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечувала, з підстав наведених у відзиві на позов.

Заслухавши учасників справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 , особовий рахунок НОМЕР_1 .

01.12.2021 року між сторонами набули чинності публічні договори приєднання на послугу з постачання теплової енергії та гарячої води.

Відповідно до п.1 цей Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 641 ЦК України.

Пунктом 30 вказаного Договору передбачено порядок внесення плати за послуги, згідно якого споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ від 21 серпня 2019 р. № 830, в редакції Постанови КМУ від 08 вересня 2021 року № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання, плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного КМУ, інформація про яку розміщується на офіційному сайті підприємства (а.с.73-74).

Також обов`язок та порядок здійснення оплати за комунальні послуги споживачем встановлений у ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно якої споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком.

Споживач мав заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 , що слідує із наданої ним же копії Вимоги-попередження, на якій міститься відмітка про борг станом на 01.03.2023 року, із врахуванням квитанцій від 07.03.2023 року, за гарячу воду у сумі 100, 42 грн., за теплову енергію 3 484, 79 грн. (а.с.7).

ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» ведеться робота з метою досудового погашення заборгованості, шляхом направлення попереджень про сплату боргу за комунальні послуги.

Відповідно до Прикінцевих положень Індивідуальних договорів (а.с.74) виконавець надсилає повідомлення, документи та інформацію, що передбачені цим договором, на поштову адресу приміщення споживача або іншими засобами зв`язку, зазначеними споживачем.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 31.01.2020 № 23 затверджено Вимоги до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Розділом ІІІ врегульовано Збереження, захист та використання інформації щодо розрахунків за спожиті комунальні послуги згідно з вимогами Закону України «Про захист персональних даних».

Згідно п.2 Наказу відповідальним за достовірність даних, які зазначаються в рахунку на оплату комунальних послуг, є виконавець комунальної послуги або уповноважена особа. Якщо виконавцем функції з формування та друку рахунків на оплату комунальних послуг передано згідно з договором іншій особі, то відповідальною за достовірність даних є інша особа.

Пункт 3 Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 31.01.2020 № 23 передбачає, що з метою захисту персональних даних споживачів рахунки на оплату комунальних послуг надсилаються споживачу у закритому вигляді.

Відповідно до ст. 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про інформація» інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено ч. 2 ст. 77 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, доказуванням є процесуальна і розумова діяльність суб`єктів доказування, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів; докази і доказування виступають процесуальними засобами пізнання в цивільному судочинстві.

Процес доказування (на достовірність знань про предмет) відбувається у межах передбачених процесуальних форм і структурно складається з декількох елементів або стадій, які взаємопов`язані й взаємообумовлені. Виділяються такі елементи: твердження про факти; визначення заінтересованих осіб щодо доказів; подання доказів; витребування доказів судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі; дослідження доказів; оцінка доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить визнати незаконними дії відповідача щодо розповсюдження конфіденційної інформації щодо позивача у відкритий доступ та відшкодувавання моральної шкоди, у зв`язку із понесенням душевних страждань, приниження честі і гідності, а також ділової репутації. При цьому у мотивувальній частині позовної заяви позивач вказував, що поширена щодо нього інформація є недостовірною.

Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Верховний Суд звертається до власних висновків у Постанові від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17.

За аналогією закону, що встановлено ч.9 ст. 10 ЦПК України, зазначені вище норми щодо надіслання споживачу рахунків на оплату комунальних послуг у закритому вигляді, застосовані і до Вимоги-попередження, яка була надіслана ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» за адресою АДРЕСА_2 (а.с.7).

Вказана обставина не була спростована позивачем, а його доводи щодо знаходження вказаної Вимоги-попередження у поштовій скриньці у відкритому доступі не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

В ході судового розгляду справи ОСОБА_1 не довів, що Вимога-попередження, надіслана відповідачем, дійсно знаходилася не у конверті, а наданий ним доказ (фото поштової скриньки кв. АДРЕСА_4 )(а.с.11) є недостатнім для підтвердження цього факту. Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б підтвердили обставину перебування Вимоги-попередження у поштовій скриньці ОСОБА_1 у відкритому доступі, суду не представлено.

Доводи позивача, які він навів у судовому засіданні, що п.49 Індивідуального договору передбачено надсилання попереджень рекомендованим листом (з повідомленням про вручення) та шляхом повідомлення споживача через особистий кабінет, до даних правовідносин не можуть бути застосовані, оскільки направлення попередження в такий спосіб стосується випадків, коли виконавець попереджає про обмеження (припинення) надання послуги, що не мало місця у даному випадку.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, позивач не надав суду достатніх, належних та допустимих доказів розповсюдження його персональних даних ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», підстави для визнання дій відповідача незаконними відсутні, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Частинами 1, п.2 ч.2, ч.3 ст.23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї

чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається

судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оскільки позивачем не доведено, а судом не встановлено розповсюдження персональних даних позивача у відкритий доступ, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди також задоволенню не підлягає.

Суд вважає, позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що ґрунтуються виключно на судженнях позивача, а тому не могли бути задоволені судом.

Враховуючи, що у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, останній звільнений від сплати судового збору на підставі

п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп. на підставі ч.6 ст. 141 ЦПК України слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 229, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1073 грн. 60 коп. віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго», місце знаходження 36008, м. Полтава, вул. Комарова, 2а, МФО 331467, ЗКПО 03338030.

Повне рішення складено 23 жовтня 2023 року.

Суддя Л.І. Савченко