ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1300/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/2537/21 Категорія: 302020100 Гудзенко В. Л.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Василенко Л.І., Карпенко О.В.

секретар Матюха В.І.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

представник позивача адвокат Стамбула Віталій Михайлович;

відповідач Cільськогосподарський виробничий кооператив «Черповоди»;

особа, яка подала апеляційну скаргу представник позивача адвокат Стамбула Віталій Михайлович;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Стамбули Віталія Михайловича на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати,

в с т а н о в и в:

11.06.2021 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між ОСОБА_1 та СВК «Черповоди» було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 3,06га, з кадастровим номером :02:000:0183, яка розташована в адміністративних межах Черповодівської сільської ради Уманського району Черкаської області. Відповідно до вказаного договору відповідач повинен сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за кожен рік користування нею. Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором систематично не виконує, не сплачуючи орендної плати за період з 2018 року по 2020 рік.

Просила розірвати договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 3,06га, з кадастровим номером :02:000:0183, яка розташована в адміністративних межах Черповодівської сільської ради Уманського району Черкаської області, укладений 20.01.2015 року між ОСОБА_1 та СВК «Черповоди»; стягнути з СВК «Черповоди» на користь ОСОБА_1 орендну плату за 2018 рік у розмірі 12548,45 грн., за 2019 рік у розмірі 11155,03 грн., за 2020 рік у розмірі 11155,03 грн., 3% річних у розмірі 1445,69 грн., інфляційні нарахування у розмірі 3128,86 грн., а всього 39433,06 грн., а також судові витрати в розмірі 26816 грн., з яких 25000 грн. витрати на правову допомогу, 1816 грн. судовий збір за подання позовної заяви.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 червня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтоване тим, що із наданих документів не вбачається системності невиконання своїх зобов`язань відповідачем, адже орендну плату за 2018 рік та 2020 рік він виплатив вчасно та у більшому розмірі, ніж передбаченого договором, а лише за 2019 рік недоплата становила 698,52 коп., яка згодом була компенсована переплатою, отже відповідно до положень ст. 651 ЦК України, ст. 141 ЦК України та ст. 32 Закону України «Про оренду землі» відсутні підстави для розірвання договору оренди землі, оскільки це не носить системний характер та відсутні істотні порушення умов договору.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник позивача адвокат Стамбула В.М. подав апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 червня 2023 року в частині відмови у розірванні договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 3,06га, з кадастровим номером :02:000:0183, яка розташована в адміністративних межах Черповодівської сільської ради Уманського району Черкаської області, укладений 20.01.2015 року між ОСОБА_1 та СВК «Черповоди» та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

В мотивування поданої апеляційної скарги зазначає, що позивач не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що станом на 01.01.2018 заборгованість ОСОБА_1 на користь СВК «Черповоди» становила 3643,00 грн.

Стверджує, що вказаний висновок суд обґрунтовує тим, що така заборгованість встановлюється бухгалтерською довідкою СВК «Черповоди». Разом з тим, наявність або відсутність будь-яких заборгованостей ОСОБА_1 перед СВК «Черповоди» не може встановлюватись бухгалтерською довідкою СВК «Черповоди», оскільки така довідка є документом довільної форми і не є первинним бухгалтерським документом. СВК «Черповоди» не надано будь-яких доказів (фіскальні чеки, платіжні доручення, касові ордери, тощо), які б підтверджували наявність заборгованості ОСОБА_1 перед СВК «Черповоди» у розмірі 3643,00 грн. Відтак, інформація щодо такої заборгованості не мала братись судом першої інстанції до уваги при встановленні факту належного виконання СВК «Черповоди» своїх обов`язків за спірним договором.

Вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що позивач отримувала орендну плату вчасно та в повному обсязі, а систематичного порушення договору оренди земельної ділянки не встановлено, спростовуються обставинами справи, доказами та відзивом самого відповідача, якими підтверджується, що СВК «Черповоди» систематично не виконувало умови спірного договору оренди за період 2019-2020 років, що полягало у неповній та несвоєчасній виплаті орендної плати, а тому спірний договір оренди є таким, що підлягає розірванню.

Зазначає, що навіть факт погашення у 2021 році відповідачем заборгованостей по орендній платі не впливає на той факт, що СВК «Черповоди» неналежно та систематично не виконувало свої ключові обов`язки по сплаті орендної плати за землю.

Сторони повідомлялись належним чином про дату, час та місце судового засідання.

Заслухавши представника ОСОБА_1 адвоката Стамбулу В.М., який взяв участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Приймаючи до уваги, що скаржник в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 червня 2023 року в частині відмови у розірванні договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 3,06га, з кадастровим номером :02:000:0183, яка розташована в адміністративних межах Черповодівської сільської ради Уманського району Черкаської області, укладеного 20.01.2015 року між ОСОБА_1 та СВК «Черповоди», колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції саме у відповідній частині.

Ухвалене судом першої інстанції рішення в частині відмови у розірванні договору оренди земельної ділянки відповідає зазначеним вище вимогам.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧР № 048247, який виданий на підставі рішення Черповодівської сільської ради № 19 від 29.05.2001, є власником земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0183, площею 3,06га, яка розташована в адміністративних межах Черповодівської сільської ради Уманського району Черкаської області.

Вказана земельна ділянка була передана в оренду СВК «Чорповоди» на підставі договору оренди від 20.01.2015, терміном на 10 років, з виплатою орендної плати в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 10681,39 грн. (п. 7 Договору оренди).

Передача в оренду вказаної ділянки була здійснена шляхом складання відповідного акта про передачу та прийом земельної ділянки від 20.01.2015.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна державна реєстрація договору оренди проведена 29.12.2016.

Відповідно до листа Міськрайонного управління в Уманському районі та м. Умані Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про надання інформації № 3-496/0-0.212-511/145-21 від 07.06.2021 грошова вартість земельної ділянки (паю), що знаходиться в адміністративних межах Черповодівської сільської ради, становить за 2018 рік 125484,46 грн.

Згідно Витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0183, яка розташована в адміністративних межах Черповодівської сільської ради за 2019 та 2020 року становить 111550,32 грн.

У договорі оренди землі сторони передбачили, що: нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 106813,92 грн. (п. 3 Договору).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахуванням індексів інфляції (пункт 8 договору).

Відповідно до п. 9 Договору оренди орендна плата вноситься в кінці с/г року.

Згідно п. 11 даного Договору розмір орендної плати переглядається 1 раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами та в інших випадках, передбачених законодавством

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3 % несплаченої суми за кожен день прострочення (п. 12 Договору).

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов Договору спір розв`язується у судовому порядку (п. 34 Договору).

Дія Договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленого законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом ( п. 35 Договору).

Згідно п. 36 дія Договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження, орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до довідки СВК «Черповоди» про видачу орендної плати за 2018 2020 роки станом на 01.01.2018 заборгованість ОСОБА_1 на користь СВК «Черповоди» складає 3643,00 грн. (т. 1, а.с. 66).

Згідно до видаткових касових ордерів відповідач сплатив позивачу у рахунок сплати орендної плати 23.10.2018 кошти у розмірі 9000,00 грн., 09.08.2019 кошти у розмірі 2400,00 грн., 14.08.2019 кошти у розмірі 500,00 грн., 01.11.2019 кошти у розмірі 5000,00 грн., 04.05.2021 кошти у розмірі 4000,00 грн., 11.05.2021 кошти у розмірі 3000,00 грн., 14.05.2021 кошти у розмірі 3000,00 грн. (т.1, а.с. 62-65).

Вказані ордери підтверджують отримання позивачем вищеперерахованих коштів на загальну суму 26900,00 грн. та містять особистий підпис позивача про їх отримання.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України)

Згідно із ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За приписами ст. 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої ст. 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

У пункті «б» ч. 1 ст. 90 ЗК України закріплено право власника земельних ділянок самостійного господарювання на землі.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1-4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні до спірних правовідносин, передбачено, що договір оренди землі припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у ст. 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства/концесії).

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Водночас у пункті д) ч. 1 ст. 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Отже, користуватися земельною ділянкою приватної власності можливо на праві оренди, підставою для якої є договір, відповідно до якого сплачується орендна плата.

У ст. 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

При цьому, неналежне виконання умов договору, а саме виконання обов`язків по сплаті орендної плати з порушенням стоків сплати також є порушення умов договору оренди землі, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року в справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) міститься висновок, що: «враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року в справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку в справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність».

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тлумачення пункту д) ч. 1 ст. 141 ЗК України, ч. 2 ст. 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зазначив, що у ст. 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в Главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 25/306/20.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що при звернені до суду позивачем визначено період систематичної не сплати, за її твердженням, орендної плати за договором оренди від 20.01.2015, укладеним між нею та СВК «Черповоди» за 2018 2020 роки.

Пунктом 7 Договору оренди визначено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: 10% від грошової оцінки земельної ділянки в рік, що становить 10681,39 грн.

Згідно п. 8 Договору визначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахуванням індексів інфляції.

Також, п. 11 Договору оренди визначено, що розмір орендної плати переглядається 1 раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку (пункт 34 Договору).

Судом першої інстанції вірно акцентовано увагу на тому, що зміна нормативної грошової оцінки не є підставою для зміни розміру орендної плати, визначеної умовами договору оренди, оскільки умовами договору не передбачено автоматичну зміну нормативної грошової оцінки землі від зміни (збільшення) нормативної грошової оцінки землі, а в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що сторони вносили зміни в письмовій формі до договору оренди, зокрема в частині зміни розміру орендної плати.

Отже, сума орендної плати, яка підлягала сплаті відповідачем на користь позивача за умовами договору оренди землі від 20.01.2015 у період з 2018 року по 2020 рік без урахування податків та зборів була сталою та становила 8598,52 грн в рік, оскільки відраховується 18% від розміру орендної плати встановленої договором податок на доходи фізичних осіб та 1,5% - військовий збір.

Оскількипозивачем визначено період систематичної не сплати відвідачем орендної плати за договором оренди від 20.01.2015 у період за 2018 2020 роки, яка на її думку є підставою для розірвання договору оренди землі, саме за відповідний період необхідно дослідити сплату або не сплату відповідачем на користь позивача орендної плати.

Так, колегія суддів враховує, що відповідно до довідки СВК «Черповоди» про видачу орендної плати за 2018-2020 роки, яка була надана до суду відповідачем разом із відзивом на позовну заяву, який надійшов до суду 20.07.2021, станом на 01.01.2018 у позивача існувала заборгованість перед відповідачем, яка складала 3643,00 грн.

Сума заборгованості, тобто переплата за договором оренди за минулі роки, яка була зазначена у відповідній довідці позивачем у суді першої інстанції не заперечувалась та не була спростована. З матеріалів справи вбачається, що позивачу, а також її представнику були надіслані копії відзиву на позовну заяву рекомендованими листами, однак відповідь на відзив сторона позивача до суду не подавала. Таким чином, беручи до уваги принцип змагальності сторін, сторона позивача не скористалась наданим їй процесуальним правом доведення заперечень щодо наданої стороною відповідача довідки, в якій зазначена відповідна заборгованість.

Більше того, матеріали справи містять розписку представника позивача адвоката Стамбули В.М. про ознайомлення з матеріалами справи 27.08.2021, у призначені судові засідання 14 лютого 2023 року на 10 год. 00. хв. та 27 квітня 2023 року на 11 год. 00 хв. сторона позивача не з`явилась, хоча була повідомлена належним чином про дату, час та місце судових засідань, а 08 червня 2023 року на адресу суду першої інстанції від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає зазначену довідку належним та допустимим доказом наявної у позивача перед відповідачем станом на 01.01.2018 заборгованості у розмірі 3643,00 грн.

Відповідач на користь позивача на виконання умов договору оренди відповідно до видаткового касового ордеру від 23.10.2018 сплатив 9000,00 грн., тобто орендна плата за 2018 рік була сплачена в повному розмірі та в строки передбачені договором.

Отже, станом на 01.01.2019 відповідач перед позивачем відповідно до договору оренди мав переплату орендної плати в розмірі 4044,48 грн.

Також, відповідач на користь позивача на виконання умов договору оренди згідно видаткових касових ордерів від 09.08.2019 сплатив 2400,00 грн., від 14.08.2019 сплатив 500,00 грн., від 01.11.2019 сплатив 5000,00 грн., всього сплативши 7900,00 грн., а з урахуванням переплати по орендній платі станом на 01.01.2019, орендна плата за 2019 рік була виплачена в повному розмірі та в строки передбачені договором.

Станом на 01.01.2020 відповідач перед позивачем відповідно до договору оренди мав переплату орендної плати в розмірі 3345,96 грн.

Відповідно до відзиву відповідача орендна плата за 2020 рік була сплачена в 2021 році, а саме 04.05.2021 4000,00 грн., 11.05.2021 3000,00 грн., 14.05.2021 3000,00 грн., тобто виплачена в повному розмірі, однак з порушенням строків, визначених договором оренди.

Колегія суддів вважає помилковим посилання суду першої інстанції на те, що мала місце недоплата орендної плати за 2019 рік у розмірі 698,52 коп., оскільки в 2019 році з урахуванням переплати, що мала місце станом на 01.01.2019 року у розмірі 4044,48 грн. та сплачених коштів на загальну суму 7900,00 грн. відповідно 09.08.2019, 14.08.2019 та 01.11.2019, орендна плата в 2019 році була виплачена в повному обсязі та без порушення строків, передбачених договором.

Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність доказів істотного порушення відповідачем умов договору оренди землі в частині систематичної несплати орендної плати, та відповідно до положень ст. 651 ЦК України, ст. 141 ЦК України та ст. 32 Закону України «Про оренду землі» підстав для розірвання договору.

Доводи апеляційної скарги, що цілком очевидним є факт систематичного невиконання відповідачем умов договору оренди, а саме неповної та невчасної сплати орендної плати за період з 2019 року по 2020 рік, а тому спірний договір оренди є таким, що підлягає розірванню, повністю спростовуються матеріалами справи та здійсненими розрахунками на підставі довідки СВК «Черповоди» про видачу орендної плати за 2018-2020 роки та видаткових касових ордерів.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що інформація щодо заборгованості зазначеної в довідці СВК «Черповоди» про видачу орендної плати за 2018-2020 роки не мала братись судом першої інстанції до уваги при встановленні факту належного виконання відповідачем своїх обов`язків за спірним договором оцінюється колегією суддів критично та відхиляється, оскільки будь-яких заперечень стороною позивача на стадії розгляду справи судом першої інстанції стосовно інформації, зазначеної у відповідній довідці, не надходило.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, були предметом розгляду в суді першої інстанції та їм надано відповідну правову оцінку.

Таким чином, з урахуванням наведеного, підстав для скасування або зміни ухваленого судом першої інстанції рішення в оскаржуваній скаржником частині про відмову у розірванні договору оренди земельної ділянки від 20.01.2015 року колегія суддів не знаходить. В решті рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржувалося, відповідно, судом апеляційної інстанції не переглядалось.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Стамбули Віталія Михайловича залишити без задоволення.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 червня 2023 року в частині відмови в розірванні договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 3,06га, з кадастровим номером :02:000:0183, яка розташована в адміністративних межах Черповодівської сільської ради Уманського району Черкаської області, укладеного 20.01.2015 року між ОСОБА_1 та Cільськогосподарським виробничим кооперативом «Черповоди», залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 17 жовтня 2023 року.

Судді