Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3627/21
Номер провадження 2/711/330/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.,

при секретарі Кофановій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрфактор Сервіс», Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Євгенія Анатолійовича, ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради, про визнання іпотечного договору та свідоцтва про право власності недійсними ,-

встановив:

10.06.2021 року позивач ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Юрфактор Сервіс», АТ «Альфа-Банк», ДП «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Є.А., ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради, про визнання іпотечного договору та свідоцтва про право власності недійсними.

Ухвалою суду від 14 липня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження, з наданням сторонам строку для надання відзиву на позовну заяву.

03.08.2021 року представником ТОВ «Юрфактор Сервіс» надано відзив на позовну заяву.

10.08.2021 року представником ДП «СЕТАМ» надано відзив на позовну заяву.

31 серпня 2021 року ухвалою суду з метою забезпечення позову про визнання іпотечного договору та свідоцтва про право власності недійсним, накладено арешт на нерухоме майно, яке належить ТОВ «Юрфактор Сервіс», а саме на квартиру АДРЕСА_1 і заборонено будь-яким особам проведення будь яких дій з відчуження вказаної квартири.

20 липня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначено на 22.09.2023 року на 09:30 год.

В судове засідання призначене на 22.09.2023 року на 09:30 год. позивач не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення SMS-повідомлення в додаток «VIBER» на телефонний номер НОМЕР_1 . Повідомлення доставлено 10.08.2023 9:31:06.

Оскільки позивач не з`явилася в судове засідання та не скористалася своїм право на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, розгляд справи відкладено до 20.10.2023 року до 09.00 год.

В судове засідання призначене на 20.10.2023 року на 09:00 год. позивач не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення SMS-повідомлення в додаток «VIBER» на телефонний номер НОМЕР_1 . Повідомлення доставлено 22.09.2023 12:09:56.

Причини неявки суду не повідомила, своїм право на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку не скористалася, та не скористалася правом на отримання професійної правничої допомоги

При цьому суд звертає увагу на те, що 19.04.2023 року позивач звернулася до суду з електронним зверненням, в якому повідомила, що вона вимушена з дитиною тікати в іншу країну через війну. Наразі вона з дитиною знаходиться в Німеччині, де їм надали тимчасовий прихисток (т.2 а.с.128).07.07.2022 року позивач надіслала до суду заяву, в якій повідомила суд про те, що вона не має можливості приймати участь в судових засіданнях ні в якій процесуальній формі, оскільки вимушена з дитиною тікати в іншу країну через війну. Наразі вона з дитиною знаходиться в Німеччині, де їм надали тимчасовий прилисток (т.2 а.с.138)

Отже, в судове засідання, призначене на 20.10.2023 року на 09:00 год. позивач, представник відповідача ТОВ «Юрфакор Скрвіс», представник відповідача АТ «Альфа банк», представник відповідача ДП «Сетам», відповідач приватний виконавець Бурмага Є.А., а також представник третьої особи Служба у справах неповнолітніх ЧМР не з`явилися, про причину неявки не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вважає за необхідне зазначити наступне

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Належність позивачці мобільного номеру НОМЕР_2 підтверджується даними зазначеними в позовній заяві.

Отже, позивач будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, декілька разів поспіль не з`явилася в судові засідання на виклик суду.

Окремо слід зазначити, що будь яких заяв про відкладення розгляду справи чи проведення судового засідання без її участі, позивачем на адресу суду надано не було.

Згідно з ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Разом з тим, суд вважає за необхідне вказати, що статтею 6 Конвенції також гарантується право на розгляд справи судом у «розумні строки». У своїй практиці Європейським Судом з прав людини були встановлені певні критерії, в світлі яких слід оцінювати тривалість провадження, це: складність справи; поведінка заявника; дії відповідних органів (рішення ЄСПЛ у справах «Странніков проти України», «Науменко проти України», «Полтораченко проти України»).

Відповідно до ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

В рішенні Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року (заява №3236/03, п. 41) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд відмічає, що провадження у справі загалом триває більше двох років.

Суд враховує, що ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітньої дитини, також враховує, що в Україні оголошено воєнний стан у зв`язку з воєнною агресією РФ проти України, разом з тим, зауважує, що позивач не позбавлена можливості подати заяву про розгляд справи за її відсутності або ж взяти участь у розгляді справи через представника, скориставшись правничою допомогою адвоката.

Крім того, позивач не позбавлена можливості подати клопотання про участь в судовому засіданні у вказаній справі в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку «EasyCon». Проте, станом на 20.10.2023 року, позивачка такою можливістю не скористалась, про поважність неприбуття у судові засідання суду не повідомила, клопотань про вищевказане не заявляла.

Таким чином, в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України, суд визнає, що позивачка не з`явилася до суду повторно без поважних причин.

Згідно із ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17, провадження № 61-4437св20, від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19, провадження № 61-15254св20, від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18, провадження № 61-2329св20.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21, провадження № 11-126заі22.

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови Верховного Суду, від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц, провадження № 61-17220св18, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц, провадження № 61-9020св21, від 12 травня 2022 року у справі № 645/5856/13-ц, провадження № 61-2876св20).

У рішенні від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03, у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив «:…. саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні»

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (не залежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Враховуючи викладене, а також, зважаючи на розумні строки розгляду справ, суд вважає за доцільне залишити позов без розгляду, оскільки, сторона позивача повторно не з`явилася в судове засідання без поважних причин.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що під час розгляду справи, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.08.2021 року з метою забезпечення позову про визнання іпотечного договору та свідоцтва про право власності недійсним, накладено арешт на нерухоме майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Юрфактор Сервіс» (, місце знаходження м.Черкаси вул.Надпільна буд.55), а саме, - квартиру АДРЕСА_1 та заборонено будь-яким особам проведення будь-яких дій з відчуження вказаної квартири.

Відповідно до ч.ч.9,10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 13, 158, 257, ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрфактор Сервіс», Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Євгенія Анатолійовича, ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради, про визнання іпотечного договору та свідоцтва про право власності недійсними - залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову - арешт квартири АДРЕСА_1 ,яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Юрфактор Сервіс» (, місце знаходження м.Черкаси вул.Надпільна буд.55), накладений ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.08.2021 року.

Заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним цією ухвалою суду.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Головуючий: Р. В. Демчик