Справа № 175/770/21
Провадження № 2-др/175/24/23
"23" жовтня 2023 р. смт. Слобожанське
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Вербицької К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації земельної ділянки та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки,
В провадженні судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Журавель Т.С. перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації земельної ділянки та визнання недійсним договору.
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03.10.2023 року у задоволенні позовної заяви відмовлено.

09.10.2023 року через систему «Електронний суд» представник відповідача надіслав заяву про ухвалення додаткового рішення, а саме вирішити питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.10.2023 року призначено судове засідання по вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення.

20.10.2023 року позивачем були подані заперечення проти задоволення клопотання представника відповідача, в яких зазначено, що по справі було проведено 13 засідань, проте повноцінних засідань за участю обох сторін було лише чотири, у зв`язку з чим дану справу не можна вважати занадто складною та затратною у часі. Крім того, позивач зазначив, що він є інвалідом 1 групи та потребує постійного догляду, медичного обслуговування та реабілітації. При цьому звертає увагу на те, що єдиним джерелом доходу є його пенсія по інвалідності. На підставі викладеного, просить суд відмовити у задоволенні клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі.

Через систему «Електронний суд» представник відповідача надіслав додаткові пояснення на за печення позивача, в яких зазначив, що розгляд справи тривав з березня 2021 року по жовтень 2023 року, що очевидно є досить тривалим періодом розгляду. У справі було призначено 13 засідань, і представник відповідача з`являвся в суд в 11 з них. Неявка представника позивача в більшість судових засідань не може звільняти позивача від обов`язку сплати судових витрат на професійну правничу допомогу, яка надавалась іншій стороні належним чином. Щодо майнового стану сторони позивача зауважив на тому, що позивач користувався допомогою двох адвокатів, які не надавали безкоштовну правову допомогу в цій справі, отже такі послуги були платними і позивач міг собі дозволити наймання відповідних спеціалістів. Крім того, на технічну документацію із встановлення меж земельної ділянки та замовлену позивачем експертизу, позивач витратив 15000 грн, що спростовує його неспроможність сплатити 10000 грн на користь відповідача.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце розгляду повідомлялися належним чином. Через систему «Електронний суд» представник відповідача надіслав заяву про проведення судового засідання без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених ОСОБА_3 витрат на правничу допомогу, надано копію договору про надання професійної правничої допомоги №35/ЦП-2021 від 31.03.2021 року, додатковою угодою про викладення в новій редакції договору про надання професійної правничої допомоги від 31.12.2021 року, актом передання-прийняття послуг з професійної правничої допомоги до договору про надання професійної правничої допомоги №35/ЦП-2021 від 31.03.2021 року, відповідно до якого загальна вартість наданих послуг є фіксованою і становить 10000 грн.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд доходить висновку про часткове задоволення вимоги щодо стягнення з позивача витрат на правничу допомогу з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі пункту 4.1. договору сторони погодили, що вартість послуг, які надаються за договором в частині судового провадження в суді першої та апеляційної інстанцій, є фіксованою і становить 10000 (десять тисяч) гривень в кожній з вказаних інстанцій. ???Адвокат зобов?язується за цією угодою в межах вказаної в п. 2 вартості надати довірителю послуги з аналізу позовної заяви та додатків, консультації щодо юридичних наслідків та з інших питань судового провадження, складання і подання відзиву на позов, відстеження руху справи, аналіз документів, що подаються іншими учасниками справи, подання необхідних заяв, клопотань та інших процесуальних документів, участь в судових засіданнях, надання інших видів правничої допомоги відповідно до чинного законодавства, консультації щодо підстав оскарження судових рішень, складання апеляційної скарги або відзиву на апеляційну скаргу, напрацювання правової позиції в кожній інстанції з врахуванням висновків Верховного Суду. ???Строк оплати наданих послуг - протягом тридцяти днів з моменту отримання компенсації судових витрат довірителем після їх стягнення судом.

Також судом встановлено, що згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААББ, яка видана 15.04.2020 року безстроково, ОСОБА_1 має першу групу інвалідності та потребує постійного медикаментозного лікування, проведення курсів реабілітації.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Так, судом встановлено, що сторони погодили, вартість послуг у фіксованому розмірі, який становить 10000 (десять тисяч) грн.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Крім того, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Враховуючи складність справи та обсяг наданих послуг, тривалість судових засідань, критерій реальності адвокатських витрат, розумність розміру витрат, а також беручи до уваги стан здоров`я позивача, суд доходить висновку, що витрати відповідача на оплату послуг адвоката у сумі 10000 грн є завищеними, у зв`язку з чим, вважає за необхідне зменшити їх розмір до 5000 грн.

Керуючись ст. 270, 352, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Доповнити резолютивну частину рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03.10.2023 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації земельної ділянки та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки:

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Додаткове рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. С. Журавель