УХВАЛА

Іменем України

"17" жовтня 2023 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Адамович О.Й., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія онлайн фінанс", треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду міста Житомира надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія онлайн фінанс", треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Відповідно до положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Із матеріалів справи вбачається, що підсудність справи визначена позивачем виходячи з місця розташування офісу приватного виконавця, на виконанні якого знаходиться виконавчий напис нотаріуса, та який оспорює заявник, а саме м.Житомир, бульвар Новий, 5, офіс 2.8, що знаходиться на території Корольовського району м. Житомира.

Однак місцезнаходження приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького Павла Вікторовича на території Корольовського району м. Житомира, не вказує на підсудність справи Корольовському районному суду м. Житомира.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 3) виконавчих написів нотаріусів.

За змістом ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», яка має назву «Місце виконання рішення», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження кабінету/офісу приватного виконавця, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження». За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Верховний Суд у постанові від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19 зауважив, що «Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», що місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходження його майна. Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

За наведених обставин доводи касаційної скарги, що місце проведення виконавчих дій та місце виконання рішення не є тотожними поняттями, тому належною підсудністю позову особи є суд за місцем виконання виконавчого напису у відповідному виконавчому окрузі, у якому відкрито виконавче провадження, Верховний Суд визнає помилковим тлумаченням вимог статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та частини дванадцятої статті 28 ЦПК України.»

Із матеріалів справи вбачається, що 06.10.2021 року приватним виконавцем Лужинецьким П.В., виконавчим округом якого є Житомирська область, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_1 , який згідно постанови проживає за адресою: АДРЕСА_1 . В позовній заяві також зазначена дана адреса зареєстрованого місця проживання позивача.

Таким чином, місцем вчинення виконавчих дій є місце проживання боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідає правовому висновку Верховного Суду у постанові від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які інші постанови приватного виконавця із зазначенням нерухомого майна, органів і установ, їх адреси у Корольовському районі м. Житомира, щодо яких виконавцем вчиняються виконавчі дії, що унеможливлює належне визначення судом питання про вчинення відповідних виконавчих дій на території саме Корольовського району м.Житомира, тобто чи знаходяться на території Корольовського району м. Житомира відповідні органи або установи, та чи наявне на території Корольовського району м.Житомира майно боржника, відносно якого приватним виконавцем можливо вчинити виконавчі дії.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що на території Корольовського району м. Житомира здійснюються будь-які виконавчі дії, тому справа підлягає направленню на розгляд Богунського районного суду м. Житомира (м. Житомир, майдан Соборний, 1), за місцем фактичного проживання боржника, тобто місцем вчинення виконавчих дій.

Слід зазначити, що справа не підсудна також Корольовському районному суду і за правилами загальної підсудності (ст. 27 ЦПК України), оскільки відповідачі не знаходяться на території Корольовського району м.Житомира.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 187, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія онлайн фінанс", треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - передати до Богунського районного суду м. Житомира, за територіальною підсудністю.

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О. Й. Адамович