Справа № 346/2358/23
Провадження № 2/346/1061/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Тимошишин І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкуваннята зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на 1/3 частину в спірному майні, -

В С Т А Н О В И В:

свої вимоги позивач за первісним позовом обгрунтовує тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , належав на праві власності колгоспному двору, головою якого був його дід ОСОБА_4 , який станом на 01.07.1990 року проживав та був зареєстрований у спірному будинку разом із онуком ОСОБА_3 (позивачем) та його дружиною ОСОБА_2 (відповідачем). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер та після його смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки заповіту він не складав. Позивач вступив у фактичне управління спадковим майном та є таким, що фактично прийняв спадщину. Відповідач на частку в колгоспному дворі не претендує із заявою про виділ її частки не зверталася та не буде звертатися.

З метою оформлення спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса із відповідною заявою. Однак, остання відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_4 як головою колгоспного двору, частка померлого спадкодавця в будинку не виділена, державна реєстрація права власності на частку померлого у вказаному будинку відсутня. Також зазначає, що правовстановлюючий документ на житловий будинок втрачено, у зв`язку з чим ним подане відповідне оголошення про його втрату. Тому позивач просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди.

29.05.2023 року відповідачем ОСОБА_2 подано до суду зустрічну позовну заяву, в обґрунтування якої вказано, що станом на 01.07.1990 року вона була зареєстрована та проживала в спірному житловому будинку, який відносився до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був дід її чоловіка ОСОБА_4 . Оскільки на час ліквідації колгоспних дворів у господарстві проживали голова двору та двоє членів колгоспного двору, які набули право спільної сумісної власності на спірне нерухоме майно, то їх часки у вказаному майні є рівними, тобто по 1/3. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер та після його смерті в управління спадковим майном вступив ОСОБА_3 , який був зареєстрований зі спадкодавцем на день його смерті, тому є таким, що фактично прийняв спадщину. Вважає, що ОСОБА_3 має право на 2/3 частки вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (з розрахунку, що 1/3 частка як члена колгоспного двору та 1/3 частка, яка належала померлому ОСОБА_4 ). Оскільки частки померлого та інших членів колгоспного двору у майні колгоспного двору не виділено, правовстановлюючий документ на житловий будинок відсутній, вона немає можливості оформити право власності на належну їй частку. Тому відповідач, як позивач за зустрічним позовом просить визнати за нею право власності на 1/3 частку спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Ухвалою суду від 14.06.2023 року вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на 1/3 частину в спірному майні об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування ( а.с. 67 ).

Позивач за первісним позовом в судове засідання не з`явився. 24.10.2023 року його представник, адвокат Юркевич Х.М. подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_3 визнає та не заперечує щодо визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Також просить визнати за ОСОБА_3 право власності на 2/3 частини вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а розгляд справи проводити у її та ОСОБА_3 відсутності ( а.с. 114).

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, 14.06.2023 року та 24.10.2023 року подала до суду письмові заяви, в яких зазначає, що позовні вимоги за зустрічним позовом підтримує, не заперечує щодо задоволення позовних вимог за первісним позовом та просить справу розглядати у її відсутності (а.с. 66, 113).

Представник Отинійської селищної ради в судове засідання не з`явився, 31.05.2023 року ОСОБА_5 , як селищний голова, подав до суду письмове клопотання, в якому просить справу розглянути за наявними матеріалами, у відсутності представника вказаної ради. Також, 18.10.2023 року електронною поштою надіслав клопотання, в якому вказано, що Отинійська селищна рада проти розгляду справи № 346/2358/23 (в тому числі і за зустрічним позовом) не заперечує, просить розглянути її за наявними матеріалами без представника вказаної ради. Однак, вказане клопотання не містить підпису особи, яка його подає, а також не підписане із використанням електронного цифрового підпису.

В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

13.11.1934 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_7 », що стверджується даними копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 110 від 13.11.1934 року (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_8 , її батьками вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 28.03.1979 року (а.с. 9).

22.02.1958 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_11 », що стверджується даними копії свідоцтва про одруження НОМЕР_3 від 10.04.1958 року (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , його батьками вказані ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , що стверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 29.05.1965 року (а.с. 8).

25.06.1987 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_5 від 25.06.1987 року (а.с. 61).

Судом встановлено, що відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП Коломийське МБТІ, виданої 30.01.2023 року за № 75440, згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності, виданого 11.04.1987 року виконавчим комітетом Коломийської районної ради на підставі рішення №27 від 11.02.1987 року, зареєстровано за ОСОБА_4 як головою колгоспного двору (а.с.15).

Судом також встановлено, що вказане свідоцтво втрачено, в зв`язку з чим позивачем подано відповідне оголошення в газету "ЗР інформ" № 17 (1420) від 05.05.2023 року (а.с. 19-21).

Даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого повторно 02.02.2023 року стверджується, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Торговиця Коломийського району Івано-Франківської області (а. с. 7).

Відповідно до довідки №119, виданої 03.03.2023 року старостою Торговицького старостинського округу Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживав та був зареєстрованим до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 ; господарство відносилося до типу колгоспного двору. Станом на 01.07.1990 року в спадковому будинку проживали: ОСОБА_4 (голова домогосподарства); ОСОБА_3 (онук), ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_2 (невістка), ІНФОРМАЦІЯ_6 . На час смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у вказаному будинку проживали: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_13 (правнука), ІНФОРМАЦІЯ_7 . В управління спадковим майном після смерті ОСОБА_4 вступив його онук ОСОБА_3 , який проживав в спадковому будинку, обробляв присадибну ділянку, сплачував страхові платежі. Заповіт від імені ОСОБА_4 у виконкомі вказаної сільської ради не посвідчувався (а.с. 13).

Відповідно до даних технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ» 31.01.2023 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 34,2 кв. м., житловою площею 17,5 кв. м. та господарських будівель і споруд: стайні літера «Б»; стодоли - літера «В»; криниці - «№ 1»; огорожі - «№ 2-3». Рік побудови будинку - 1948 (а.с. 16-18).

Згідно з п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

11.04.2023 року позивач ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Досин Н.Ф. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину після смерті діда ОСОБА_4 ( а.с. 84 ).

Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 72108743, виданого вказаним нотаріусом 11.04.2023 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 25 за номером у спадковому реєстрі 70512150, спадкодавець ОСОБА_4 (а.с.14).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії вказаного нотаріуса від 11.04.2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний вище житловий будинок в зв`язку з тим, що право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_4 як головою колгоспного двору, частка померлого спадкодавця в будинку не виділена, державна реєстрація права власності на частку померлого у вказаному будинку відсутня ( а.с.81).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Антонюк О.В. від 28.07.2023 року відповідачу ОСОБА_2 відмовлено у посвідченні договору відчуження частки у вказаному житловому будинку, в зв`язку з тим, що її частка у праві власності на спірне нерухоме майно не визначена ( а.с.89 ).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Таким чином, з врахуванням того, що спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спірні правовідносини поширюються норми ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України.

Судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини).

Згідно з положеннями ст.548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст.549 вказаного Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 553 зазначеного Кодексу передбачено спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Відповідно до ст.561 вказаного Кодексу свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінченняшести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає.

Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року №18/5, яка діяла на час відкриття спадщини, визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 Цивільного кодексу). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про наявність передбаченої законом підстави для визнання в порядку спадкування за позивачем за первісним позовом права власності на 2/3 частки спірного нерухомого майна, виходячи з рівності часток усіх його членів(з врахуванням належних йому 1/3 частки, а також його діду ОСОБА_4 1/3 частки в колгоспному дворі), оскільки право власності на спірний будинок зареєстровано за ОСОБА_4 як головою колгоспного двору, а частки померлого та інших його членів у майні колгоспного двору не виділенота цей позивач як спадкоємець за законом, який прийняв спадщину після смерті діда, фактично вступивши в управління спадковим майном,не може набути права на ці частки у вказаному майні. Отже, первісний позов (з урахуванням уточнення) підлягає задоволенню. Відповідачу ОСОБА_2 (позивачу за зустрічним позовом) як члену колгоспного двору, яка на час ліквідації колгоспних дворів проживала у вищевказаному будинку, у спірному майні належить 1/3 частка, виходячи з рівності часток усіх його членів. Таким чином, зустрічний позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного,ст. ст. 548, 549, 553 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, ст. ст. 346, 392 ЦК України та, керуючись ч.2 ст. 247, ст.ст. 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

первісний ( уточнений ) позов задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженцем та жителем АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 , право власності на 2/3 частки житлового будинку, загальною площею 34,2 кв. м., житловою площею 17,5 кв. м. та господарських будівель і споруд: стайні літера «Б»; стодоли - літера «В»; криниці - «№ 1»; огорожі - «№ 2-3», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженкою, жителькою та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_8 , право власності на 1/3 частку житлового будинку, загальною площею 34,2 кв. м., житловою площею 17,5 кв. м. та господарських будівель і споруд: стайні літера «Б»; стодоли - літера «В»; криниці - «№ 1»; огорожі - «№ 2-3», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка, жителька та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_8 .

Отинійська селищна рада Коломийського району Івано-Франківської області, 78223, смт.Отинія, вул. Шевченка, 2, Коломийського району Івано-Франківської області, .

Повний текст рішення складено 26 жовтня 2023 року.

Суддя Яремин М. П.