ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 674/1074/20

Провадження № 22-ц/4820/1517/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Заворотна А. В.,

з участю: представника ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

представника позивачки ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка подана представником ОСОБА_3 , на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25 травня 2023 року (суддя Сосна О. М., повне судове рішення складено 02.06.2023) у справі за позовом ОСОБА_5 до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У вересні 2020 року ОСОБА_5 , звертаючись до суду із вказаним позовом та уточнивши вимоги, зазначала, що вона є спадкоємицею померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 . На підставі державного акта серії ХМ № 000244 ОСОБА_11 на праві постійного користування належала земельна ділянка площею 50,055 га для ведення селянського (фермерського) господарства, розташована на території Великожванчицької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області (на теперішній час увійшла до складу Дунаєвецької об`єднаної територіальної громади). ОСОБА_11 за життя фермерське господарство не створив і право постійного користування зазначеною ділянкою входить до складу спадщини та може бути успадкованим лише для мети, для якої це право отримав спадкодавець. Вважає, що має право на оформлення права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 у справі № 179/1043/16-ц, оскільки право постійного користування земельною ділянкою не припинилось через зміни у земельному законодавстві і зі смертю ОСОБА_11 .

Тому позивачка просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право постійного користування земельною ділянкою, що розташована на території Великожванчицької сільської ради Дунаєвецького району (тепер - Кам`янець-Подільського району) Хмельницької області, площею 50,055 га, призначену для ведення селянського (фермерського) господарства, що належала за життя ОСОБА_11 на праві постійного користування на підставі державного акта серії ХМ № 000244 від 03.01.2001, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 60.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25 травня 2023 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_5 право постійного користування на земельну ділянку, що розташована на території Великожванчицької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області площею 50,055 га, призначену для ведення селянського (фермерського) господарства, що належала ОСОБА_11 на підставі державного акта на право постійного користування серії ХМ №000244 від 03.01.2001, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 60, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просять його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові. Посилаються на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Вважають, що за життя ОСОБА_11 не створив фермерське господарство і втратив право на земельну ділянку, яка йому надавалась в постійне користування саме для цілей створення та ведення фермерського господарства. Успадкувати можна права, які належать спадкодавцеві. Крім того, вимоги позивачки є передчасними, оскільки її право не порушено, а зверненню до суду мала б передувати відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. ОСОБА_5 не надала суду доказів на підтвердження обставин накладення земельних ділянок, які були сформовані на підставі розроблених на замовлення третіх осіб проектів землеустрою, на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_11 на праві постійного користування. Суд не застосував до спірних правовідносин Закон України «Про державний земельний кадастр», Закон України «Про землеустрій», відповідно до яких передбачено виготовлення документації із землеустрою по встановленню (відновленню) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), її розгляд та прийняття відповідного рішення державним кадастровим реєстратором про внесення відомостей про земельну ділянку до державного земельного кадастру або про відмову у внесення таких відомостей.

У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 і ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав. Представник позивачки її не визнала.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що на підставі рішення сесії Дунаєвецької Ради народних депутатів Дунаєвецького району Хмельницької області № 27 від 29.11.2000 ОСОБА_11 03.01.2001 був виданий Державний акт на право постійного користування землею серії ХМ № 000244, відповідно до якого у постійне користування передана земельна ділянка для ведення селянського (фермерського) господарства площею 50,055 га, яка розташована на території Великожванчицької сільської ради. Зазначений державний акт зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 60 (том 1, а. с. 13-14).

По складанню державного акта на право постійного користування землею для ведення фермерського господарства Великожванчицької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області гр. ОСОБА_11 була розроблена технічна документація (том 1, а. с. 186-191).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 помер. Фермерське господарство до дня смерті не створив.

Позивачка є дружиною померлого ОСОБА_11 і спадкоємицею за законом першої черги, яка прийняла спадщину та 09.11.2007 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину майна, належного померлому (том 1, а. с. 97-104).

Проте ОСОБА_5 не оформила спадкових прав на право постійного користування земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства.

Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Макаренко Т. Г. від 27.02.2023 Державний акт на право постійного користування землею, виданий на ім`я померлого ОСОБА_11 , не підтверджує право власності та не може бути залучений до матеріалів спадкової справи для видачі свідоцтва про право на спадщину (том 4, а. с. 33 на звороті).

Наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 31.08.2020 № 475-УБД ОСОБА_6 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за межами населених пунктів Великожванчицької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області орієнтовною площею 2,0000 га (том 1, а. с. 111).

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру на земельну ділянку від 05.10.2020 земельна ділянка сільськогосподарського призначення кадастровий номер :06:006:0009 площею 2, 0000 га, яка знаходиться за межами населених пунктів Великожванчицької сільської ради, зареєстрована як об`єкт цивільних прав. Інформація про зареєстроване право власності на вказану земельну ділянку у Державному земельному кадастрі відсутня (том 1, а. с. 112).

Наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 31.08.2020 № 481-УБД ОСОБА_7 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за межами населених пунктів Великожванчицької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області орієнтовною площею 2,0000 га (том 1, а. с. 126.).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку від 06.10.2020 земельна ділянка сільськогосподарського призначення кадастровий номер :06:006:0012 площею 2, 0000 га, яка знаходиться за межами населених пунктів Великожванчицької сільської ради, зареєстрована як об`єкт цивільних прав. Інформація про зареєстроване право власності на вказану земельну ділянку у Державному земельному кадастрі відсутня (том 1, а. с. 121).

Наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 07.09.2020 №708-УБД ОСОБА_8 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за межами населених пунктів Великожванчицької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області орієнтовною площею 2,0000 га (том 1, а. с. 132).

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру на земельну ділянку від 19.10.2020 земельна ділянка сільськогосподарського призначення кадастровий номер :06:006:0019 площею 2, 0000 га, яка знаходиться за межами населених пунктів Великожванчицької сільської ради, зареєстрована як об`єкт цивільних прав. Інформація про зареєстроване право власності на вказану земельну ділянку у Державному земельному кадастрі відсутня (том 1, а. с. 133).

Наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 31.08.2020 №488-УБД ОСОБА_9 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за межами населених пунктів Великожванчицької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області орієнтовною площею 2,0000 га (том 1, а. с. 148).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку від 06.10.2020 земельна ділянка сільськогосподарського призначення кадастровий номер :06:006:0011 площею 2,0000 га, яка знаходиться за межами населених пунктів Великожванчицької сільської ради, зареєстрована як об`єкт цивільних прав. Інформація про зареєстроване право власності на вказану земельну ділянку у Державному земельному кадастрі відсутня (том 1, а. с. 143).

Наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 07.09.2020 №695-УБД ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за межами населених пунктів Великожванчицької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області орієнтовною площею 2,0000 га (том 1, а. с. 154).

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру на земельну ділянку від 09.10.2020 земельна ділянка сільськогосподарського призначення кадастровий номер :06:006:0017 площею 2,0000 га, яка знаходиться за межами населених пунктів Великожванчицької сільської ради, зареєстрована як об`єкт цивільних прав. Інформація про зареєстроване право власності на вказану земельну ділянку у Державному земельному кадастрі відсутня (том 1, а. с. 155).

Наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 07.09.2020 №711-УБД ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за межами населених пунктів Великожванчицької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області орієнтовною площею 2,0000 га (том 1, а. с. 166).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку від 05.10.2020 земельна ділянка сільськогосподарського призначення кадастровий номер :06:006:0010 площею 2,0000 га, яка знаходиться за межами населених пунктів Великожванчицької сільської ради, зареєстрована як об`єкт цивільних прав. Інформація про зареєстроване право власності на вказану земельну ділянку у Державному земельному кадастрі відсутня (том 1, а. с. 167).

Наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 31.08.2020 №479-УБД ОСОБА_10 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за межами населених пунктів Великожванчицької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області орієнтовною площею 2,0000 га (том 1, а. с.174).

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру на земельну ділянку від 01.10.2020 земельна ділянка сільськогосподарського призначення кадастровий номер :06:006:0007 площею 2,0000 га, яка знаходиться за межами населених пунктів Великожванчицької сільської ради, зареєстрована як об`єкт цивільних прав. Інформація про зареєстроване право власності на вказану земельну ділянку у Державному земельному кадастрі відсутня (том 1, а. с. 178).

Відповідно до висновку судового експерта Власюка В. В. № 851/021 від 23.11.2021, складеного на замовлення ОСОБА_5 , площа земельної ділянки, що належала ОСОБА_11 на підставі державного акта серії ХМ № 000244 від 03.01.2001 складає 50,0548 га.

Земельні ділянки кадастрові номери :06:006:0020, :06:006:0012, :06:006:0002, :06:006:0019, :06:006:0016, :06:006:0007, :06:006:0022, :06:006:0011, :06:006:0003, :06:006:0004, :06:006:0015, :06:006:0009, :06:006:0017, :06:006:0010, :06:006:0014, :06:006:0021 згідно з правовстановлюючими документами та документацією із землеустрою повністю або частково входять до складу земельної ділянки, що належала ОСОБА_11 на підставі державного акта серії ХМ № 00244 від 03.01.2001, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 60 (том 3, а. с. 2-86).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що позивачка як спадкоємець за законом першої черги, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, вправі успадкувати право постійного користування земельною ділянкою, яку спадкодавець отримав у постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства, але до своєї смерті фермерське господарство не створив.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

На підставі статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Перелік прав та обов`язків особи, які не входять до складу спадщину визначений у статті 1219 ЦК України. За змістом вказаного переліку право постійного користування земельною ділянкою, яке належало спадкодавцю, не є тим правом, яке не можна успадкувати. Тому таке право за загальним правилом входить до складу спадщини.

Згідно з частиною 2 статті 7 ЗК України 1990 року у редакції, чинній на час надання спірної земельної ділянки, постійним визнавалося землекористування без заздалегідь установленого строку.

Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів (частина 1 статті 23 ЗК України 1990 року).

01 січня 2002 року набрав чинності ЗК України від 25 жовтня 2001 року, згідно з частиною 1 статті 92 якого право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Вичерпний перелік осіб, які могли набувати земельні ділянки у постійне користування, був визначений у частині 2 статті 92 ЗК України 2001 року. Фермерські господарства та фізичні особи до вказаного переліку не належали.

Проте у пункті 6 розділу Х «Перехідні положення» зазначеного Кодексу передбачено, що громадяни та юридичні особи, які вже мали у постійному користуванні земельні ділянки, не могли мати їх на такому праві та повинні були у визначений строк переоформити право власності або право оренди на них відповідно до встановленого порядку. При переоформленні права постійного користування земельними ділянками, наданими для ведення селянських (фермерських) господарств, у довгострокову оренду її строк мав визначатися відповідно до закону.

22 вересня 2005 року Конституційний Суд України ухвалив рішення № 5-рп/2005, згідно з яким визнав неконституційним пункт 6 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України від 25 жовтня 2001 року щодо обов`язку переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або на право оренди. Конституційний Суд України вказав, що немає підстав визнавати неконституційною статтю 92 ЗК України від 25 жовтня 2001 року, оскільки використання у ній терміна «набувають» (який означає «ставати власником чого-небудь, здобувати що-небудь») вказує на те, що ця стаття не обмежує і не скасовує чинне право постійного користування земельними ділянками, набуте в установлених законодавством випадках станом на 1 січня 2002 року до його переоформлення.

Право постійного користування земельною ділянкою, набуте у встановленому порядку до 01 січня 2002 року, не втрачається внаслідок його непереоформлення користувачем, який за ЗК України від 25 жовтня 2001 року не є суб`єктом такого права. Право постійного користування земельною ділянкою зберігається за таким користувачем до приведення прав і обов`язків щодо вказаної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства (аналогічний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 663/1738/16-ц).

Право постійного користування земельною ділянкою не припинилося ані через зміни у земельному законодавстві, ані через смерть особи, яка отримала таку ділянку у постійне користування.

Право постійного користування земельною ділянкою, наданою фізичній особі для ведення селянського (фермерського) господарства, може бути об`єктом спадкування, якщо зазначена особа до її смерті не змогла створити (зареєструвати) селянське (фермерське) господарство. Тільки у такому разі право постійного користування зазначеною ділянкою входить до складу спадщини у разі смерті цієї особи та може бути успадкованим лише для мети, для якої це право отримав спадкодавець.

Такий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 у справі 179/1043/16-ц, який суд першої інстанції врахував на підставі частини 4 статті 263 ЦПК України при застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин та обґрунтовано прийшов до висновку, що земельна ділянка, яку ОСОБА_11 отримав у постійне користування для ведення фермерського господарства, але до дня смерті не створив фермерське господарство, може бути об`єктом спадкування і визнав за позивачкою, як спадкоємицею, право постійного користування земельною ділянкою для ведення фермерського господарства.

Формування окремих земельних ділянок з присвоєнням їм кадастрових номерів, які повністю або частково накладаються на земельну ділянку, що була надана у постійне користування, не перешкоджає захисту прав позивачки, що узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду у справах № 367/2022/15-ц, № 922/2723/17, згідно з яким формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема, внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту прав власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.

У зв`язку з наведеним вище не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що нестворення фермерського господарства призвело до втрати права на земельну ділянку, яка надавалася в постійне користування саме для цілей створення та ведення фермерського господарства.

Не може бути взято до уваги посилання в апеляційній скарзі на те, що звернення ОСОБА_5 до суду є передчасним у зв`язку з відсутністю відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на право постійного користування земельною ділянкою підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Макаренко Т. Г. від 27.02.2023.

Інші доводи апеляційної скарги правильний висновок суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010).

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка подана представником ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта