Дата документу 20.10.2023
Справа № 334/3090/23
Провадження № 2-др/334/33/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., за участю секретаря Шерештан О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Проходи Руслана Сергійовича про вирішення питання про судові витрати у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31.08.2023 у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним відмовлено.

28.07.2023 адвокат Прохода Р.С. подав до суду заяву про стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат на правову допомогу в загальному розмірі 41000,00 грн., які були понесені останнім у даній цивільній справі №334/3090/23 та в аналогічній цивільній справі № 334/1188/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики, яка перебувала на розгляді Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

31.08.2023 перед судовими дебатами представником відповідача було повідомлено суд, що ними будуть надані додаткові докази понесених відповідачем витрат на правову допомогу в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України.

06.09.2023 адвокат Прохода Р.С. подав до суду заяву про долучення додаткових доказів понесених відповідачем витрат на правову допомогу. Виходячи з наведеного, з урахуванням заяви від 06.09.2023 та наданих доказів, представник відповідача ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судових витрат, які останній поніс на оплату витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 47000,00 грн.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, з урахуванням думки сторін, призначив судове засідання з викликом сторін. Позивачка ОСОБА_2 звернулася з клопотанням про відкладення судового засідання у зв`язку з хворобою, яке було задоволено судом.

Представник позивачки адвокат Іванченко Р.П. надав письмові заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

В судове засідання 20.10.2023 сторони не з`явилися.

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі.

Представник ОСОБА_1 адвокат Прохода Р.С. 18.10.2023 звернувся до суду із заявою про відмову ОСОБА_1 від клопотання про стягнення на його користь витрат на правову допомогу.

За правилами ст. 270 ЦПК України за результатами розгляду питання щодо ухвалення додаткового рішення суд може прийняти додаткове рішення або винести ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення у разі порушення питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав, ніж передбачені ч.1 ст. 270 ЦПК України.

До основних засад (принципів) цивільного судочинства належить диспозитивність (п.5 ч.3 ст.2 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Отже, приймаючи до уваги, що право розпоряджатися вимогами відповідно до заяви про стягнення витрат на правничу допомогу є диспозитивним правом ОСОБА_1 , його відмова від цих вимог не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про можливість прийняття відмови ОСОБА_1 від його клопотання про стягнення з ОСОБА_2 витрат на правову допомогу.

У зв`язку з прийняттям судом відмови ОСОБА_1 від заяви про стягнення з ОСОБА_2 на його користь витрат на правову допомогу, з приводу якої порушено провадження про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до висновку, що таке провадження за заявою ОСОБА_1 про вирішення питання про судові витрати слід закрити.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 263, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від заяви про стягнення з ОСОБА_2 витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики, провадження щодо ухвалення додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 про вирішення питання про судові витрати закрити.

Ухвала, що постановлена судом в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.