Провадження № 2/357/2838/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради, третя особа: Державний нотаріус Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області Юрченко Інна Олександрівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2023 року ОСОБА_1 , який діє через свого представника ОСОБА_2 , звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна сестра позивача - ОСОБА_3 , після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка належала їй на праві приватної власності згідно свідоцтва № НОМЕР_1 від 23.04.1998 року.

Позивач зазначає, що ОСОБА_3 була одружена з ОСОБА_4 з 07.06.1996 року по 22.08.2000 року. Про факт особистого приватного життя, а саме припинення формально шлюбних відносин, позивачу не було відомо, оскільки фактично шлюбні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 тривали постійно по день смерті ОСОБА_3 ОСОБА_5 постійно приймав участь у всіх вирішеннях питань сім`ї, усі витрати на поховання ОСОБА_3 взяв на себе.

Спадкоємцем другої черги по закону являється позивач, який 12.08.2023 року звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, але отримав відмову, оскільки пропустив, шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Позивач зазначає, що з об`єктивних причин не міг раніше подати заяву про прийняття спадщини після смерті сестри, оскільки вважав, що чоловік померлої сестри ОСОБА_4 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадшини, та йому не було відомо, той факт, що сестра офіційно припинила шлюбні відносини з ОСОБА_4 , оскільки вони постійно проживали разом у квартирі померлої сестри. Перевірити чи подано заяву до нотаріальної контори особисто, шляхом приїзду до м.Біла Церква, ОСОБА_1 не мав можливості, оскільки на усій території України діяв карантин із додатковими обмеженнями.

Позивач зазначає, що він є інвалідом 3 групи, та в зв`язку з незадовільним станом здоров`я, після смерті сестри, мав протипоказання проти щеплення, а з грудня 2021 року навіть для проїзду транспортними засобами у межах міського та обласного сполучення необхідно було мати сертифікат про щеплення від Covid-19, та в подальшому було продовжено і введено обмеження щодо відвідування державних установ, перевезення в міжрайонному та обласному сполученні при пред`явленні Covid сертифікату чи форми 063-О.

Пізніше, в зв`язку з введеннням військового стану позивач мав перешкоди для отримання інформації та звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_1 просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини строком на три місяці.

Ухвалою судді від 28.08.2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

07.09.2023 року на виконання ухвали суду про усунення недоліків представник позивача -адвокат Ковбасюк-Боброва А.І. подала суду уточнену позовну заяву.

Ухвалою судді від 08.09.2023 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді від 05.10.2023 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, 12.10.2023 року подав суду заяву де зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі.

Відповідач - Білоцерківська міська рада, не направили до суду свого представника, 28.09.2023 року подали суду клопотання, у якому просили розгляд справи проводити без участі їхнього представника, на розсуд суду.

Третя особа - державний нотаріус Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області Юрченко І.О. в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 виданого 04.11.2021 року Білоцерківським відділом ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУМЮ (м.Київ) /а.с.19/, яка була зареєстрована та проживала за адресою: по АДРЕСА_2 . Зазначене підтверджено матеріалами справи.

Встановленим є те, що позивач по справі є братом померлої ОСОБА_3 . Зазначене підтверджено свідоцтвом про народження ОСОБА_1 та свідоцтвом про народження ОСОБА_3 де їх батьками зазначені: батько ОСОБА_6 та мати ОСОБА_7 (а.с.13,16).

Позивач зазначає, що після смерті сестри ОСОБА_3 залишилось спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка належала їй на праві приватної власності згідно свідоцтва № НОМЕР_1 від 23.04.1988 року, виданого згідно з розпорядженням голови Ради виконкому Білоцерківської міської ради народних депутатів Київської області від 23.04.1998 № 1-3-220 (а.с.31)

Встановлено, що 12.08.2023 року позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області Юрченко І.О., та отримав відмову в оформленні спадкових прав щодо майна померлої ОСОБА_3 , оскільки позивач пропустив шестимісячний строк, наданий законом для прийняття спадщини. (а.с.9).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 25.07.2023 року - спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася /а.с. 9, 38 /

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач бажає успадкувати майно померлої сестри, однак не подав відповідну заяву у встановлений строк з поважних причин, оскільки не є спадкоємцем першої черги, вважав що спадкоє чоловік померлої сестри ОСОБА_4 , та йому не було відомо, той факт, що сестра офіційно припинила шлюбні відносини з ОСОБА_4 , оскільки вони постійно проживали разом у квартирі померлої сестри.

Також позивач зазначає, що він є пенсіонером, інвалідом 3 групи, та в зв`язку з незадовільним станом здоров`я, після смерті сестри, він мав протипоказання проти щеплення, хвилювався за своє здоров`я, мав побоювання теж заразитися вірусом Covid та намагався ізолюватися, а потім в зв`язку з введеннням військового стану на території держави, взагалі, став перейматися іншими речами, ніж майно. Всі ці обставини в сукупності заважали позивачу вчасно отримати консультацію, роз`яснення та звернутися до нотаріуса для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_3 . Крім того, позивач вважав, що має 10 місяців для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки мав подати заяву про прийняття спадщини, у відповідності до норм постанови КМУ № 164 від 28.02.2023 р., - до 31.08.2023 р.

В підтвердження позовних вимог позивачем надано довідку МСЕК сер.КИО-1 №0401024 від 18.08.2011 року, з якої вбачається, що позивачу встановлено, довічно, третю групу інвалідності. (а.с.12).

Матеріалами справи також встановлено, що ОСОБА_3 перебувала з ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі з 07.06.1996року, який було розірвано 22.08.2000 року, що підтерджується копією свідоцтва про розрірвання шлюбу серія НОМЕР_3 від 22.08.2000 (а.с.37).

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

В п.23 вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Судом приймається до уваги, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 (зі змінами) з 12.03.2020 на усій території України було встановлено карантин, який рішенням уряду неодноразово було продовжено зі встановленням певних обмежень. В подальшому постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 №239, від 20.05.2020 №392, від 22.07.2020 №641, від 26.08.2020 №760, від 13.10.2020 №956, від 09.12.2020 №1236, від 21.04.2021 №405, від 16.06.2021 №611, від 11.08.2021 №855, від 22.09.2021 №981, від 15 грудня 2021 р. № 1336 карантин неодноразово продовжувався.

Також, суд приймає до уваги, що Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 24 лютого 2022 року було введено в Україні воєнний стан, строк якого Указами Президента України неодноразово було продовжено, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ проти України.

Зазначені події є поважною причиною пропуску спадкоємцем строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Щодо положення про зупинення строків відповідно пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року за № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», яким перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.05.2023р. № 496 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану" зазначений пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №162 виключено, постанова у цій частині набрала чинності 18.06.2023р.

Крім того, законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини.

Судом встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася, спору щодо майна спадкодавця не виявлено, відповідач, як орган місцевого самоврядування необхідних процедурних (процесуальних) дій, спрямованих на набуття територіальною громадою прав та обов`язків ОСОБА_3 не здійснював, спадщина не визнана відумерлою, позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме, вказані позивачем причини були пов`язані з об`єктивними труднощами на вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини.

Суд оцінюючи докази та аналізуючи обставини справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

В даному випадку, з урахуванням справедливого балансу інтересів сторін по справі, суд вважає за можливе надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини (3 місяці) з метою фактичної реалізації нею своїх спадкових прав.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216,1218, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 81, 133, 263,141, 259, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_4 ) додатковий строк тривалістю три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 27.10.2023 року.

Суддя О. Я. Ярмола