справа № 757/128/23-ц головуючий у суді І інстанції Вовк С.В.
провадження № 22-ц/824/5909/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Лобоцької В.П.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Експерт проект груп Консалтинг» на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 18 січня 2023 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом та просив стягнути з ОСОБА_1 кошти у сумі 12 000 000 грн.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на: земельну ділянку кадастровий номер: :82:277:0011, площею 0,05 га, реєстраційний номер 000; земельну ділянку кадастровий номер: :82:277:0013, площею 0,05 га, реєстраційний номер 000; квартиру АДРЕСА_1 ; 99,97% частки у статутному капіталі ТОВ «Експерт проект груп» (), що становить 3 400 000,00 грн.

Заява обґрунтована тим, що єдиним можливим способом виконання рішення суду, у разі його задоволення та повернення суми позики згідно договору позивача є стягнення у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» за рахунок майна ОСОБА_4 , а тому судом має бути застосовано такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на майно.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 18 січня 2023 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 проситьскасувати ухвалу суду першої інстанції через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач вказує про те, що накладаючи арешт на майно відповідача, суд не з`ясував, яке саме майно належить на праві власності відповідачу, яка його орієнтовна вартість, чи не порушене правило про співмірність, чи не порушено прав інших осіб. В свою чергу, арешт накладено і на майно відповідача і на майно юридичної особи - ТОВ «Експерт проект груп консалтинг» (), а саме: земельну ділянку кадастровий номер: :82:277:0011, площею 0,05 га. реєстраційний номер 000, земельну ділянку кадастровий номер: :82:277:0013, площею 0,05 га, реєстраційний номер 000. Так, дійсно ОСОБА_1 є учасником ТОВ «Експерт проект груп консалтинг» з часткою в статутному капіталі 99.97%. Право власності на частку ОСОБА_1 набула згідно Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 22 листопада 2021 року та Акту приймання-передачі частки до цього договору. Однак, жодного прямого відношення до земельних ділянок, на які накладено арешт, ОСОБА_1 не мала і не має. Станом на теперішній час право власності на земельні ділянки належить товариству та підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Суд також не звернув уваги на те, що відповідно до статті 150

ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами. Відповідач зазначає, що суд першої інстанції не переконався, а позивач не надав жодного доказу чи перебуває відповідач у шлюбі, і чи належить їй арештоване майно на праві спільної сумісної власності. Таким чином, судом при постановленні ухвали про забезпечення позову було враховано виключно інтереси позивача, а інтереси інших осіб та скаржника не враховано взагалі. Крім того, вбачається, що заява позивача ґрунтується на припущеннях і не містить викладу обставин та доказів щодо наміру відчуження зазначеного майна, у разі його належності станом на 2023 рік відповідачу. Сам факт того, що відповідач може розпоряджатися належним йому на праві власності майном не свідчить про те, що ним будуть здійснені дії, в результаті яких при задоволенні позову неможливо буде виконати рішення суду. Законом чітко визначено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Аналіз оскаржуваної ухвали свідчить про те, що суд фактично усунувся від формулювання в тексті оскаржуваної ухвали її мотивувальної частини, внаслідок чого виникають сумніви в її обґрунтованості.

В апеляційній скарзі ТОВ «Експерт проект груп Консалтинг», як особа, яка не брала участі у справі, про чиї права та обов`язки вирішив питання суд першої інстанції, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині накладення арешту на земельні ділянки через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ТОВ «Експерт проект груп Консалтинг» вказує про те, що, як відомо з матеріалів справи, позов про стягнення боргу за договором позики заявлений до фізичної особи - ОСОБА_4 . В свою чергу, арешт накладено і на її майно і на майно юридичної особи - ТОВ «Експерт проект груп консалтинг». Так дійсно, ОСОБА_5 є учасником ТОВ «Експерт проект груп консалтинг» з часткою в статутному капіталі 99.97%. Право власності на частку ОСОБА_5 набула згідно Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 22 листопада 2021 року та Акту приймання-передачі частки до цього договору. Однак, жодного прямого відношення до земельних ділянок, на які накладено арешт ОСОБА_5 не мала і не має. Станом на теперішній час право власності на земельні ділянки належить товариству та підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Апелянт вважає свої права порушеними через те, що товариство не може належним чином здійснювати свою діяльність та в повному обсязі розпоряджатися своєю власністю (майном) через арешт, накладений Печерським районним судом міста Києва. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів. Накладаючи арешт на майно відповідача, суд не з`ясував, яке саме майно належить на праві власності відповідачу, яка його орієнтовна вартість, чи не порушене правило про співмірність, чи не порушено прав інших осіб. Саме це суд першої інстанції і не зробив, не взяв до уваги інтереси ТОВ «Експерт проект груп консалтинг», хоча і мав у наявності документи, які засвідчували право власності на земельну ділянку кадастровий номер: :82:277:0011, площею 0,05 га, реєстраційний номер 000 та на земельну ділянку кадастровий номер: :82:277:0013, площею 0,05 га саме за товариством, а не ОСОБА_1 .

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, апеляційну скаргу ТОВ «Експерт проект груп Консалтинг» задовольнити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу, з метою недопущення спричинення значної шкоди заявнику та порушення принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, а також з урахуванням співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність вжиття негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду про задоволення вимог позову про стягнення заборгованості у розмірі 12 000 000 грн.

Апеляційний суд частково не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити, якщо такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Відповідно до вимог ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року роз`яснено судам, що при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовних вимогам.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 виник спір, що випливає з договірних відносин, а саме договору позики. Сума боргу, яку просить стягнути позивач, становить 12 000 000 грн.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що заходи забезпечення позову в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності (а.с. 44, т.1), відповідають позовним вимогам та є співмірними.

ОСОБА_1 , маючи у власності двокімнатну квартиру загальною площею 43,6 кв.м., на яку може бути звернуто стягнення на стадії виконання рішення у разі задоволення позову, має можливість відчужити її на користь інших осіб.

Враховуючи те, що між сторонами виник спір щодо стягнення суми боргу, позивач вказує на те, що відповідач не бажає добровільно повернути кошти, є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині накладення арешту на 99,97% частки ОСОБА_1 у статутному капіталі ТОВ «Експерт проект груп» (), оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами вартості зазначеної частки в статутному капіталі, що позбавляє суд першої інстанції можливості визначити співмірність такого забезпечення з позовними вимогами.

Наданий до заяви про забезпечення позову витяг щодо належності ОСОБА_1 99,97% частки в статутному капіталі станом на 14 жовтня 2022 року не є належним доказом на підтвердження зазначених обставин на момент ухвалення рішення про забезпечення позову, а саме 18 січня 2023 року. До заяви позивачем не надано будь-яких доказів, щодо вартості частки ОСОБА_1 в статутному капіталі ТОВ «Експерт проект груп» ().

Колегія суддів також не погоджується з висновками суду в частині накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер: :82:277:0011, площею 0,05 га, реєстраційний номер 000 та земельну ділянку кадастровий номер: :82:277:0013, площею 0,05 га, реєстраційний номер 000, оскільки як вбачається з наданих позивачем доказів, зазначені земельні ділянки належать на праві власності ТОВ «Експерт проект груп Консалтинг» (а.с. 46-47, т.1).

Накладаючи арешт на вказані земельні ділянки суд першої інстанції не надав оцінку наявним у матеріалах справи доказам та не звернув уваги, що такі ділянки не мають жодного відношення до ОСОБА_1 та не належать їй на праві власності.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів. Накладаючи арешт на майно осіб, які не залучені до участі у справі, суд не з`ясував, яке саме майно належить на праві власності відповідачу, яка його орієнтовна вартість, чи не порушене правило про співмірність, чи не порушено прав інших осіб.

Відтак, забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельні ділянки ТОВ «Експерт проект груп консалтинг», яке не є учасником справи та до якого жодних вимог позивач не заявляв є помилковим.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер: :82:277:0011, площею 0,05 га, реєстраційний номер 000; земельну ділянку кадастровий номер: :82:277:0013, площею 0,05 га, реєстраційний номер 000; 99,97% частки у статутному капіталі ТОВ «Експерт проект груп» ().

Оскаржуючи ухвалу про забезпечення позову, ОСОБА_1 зокрема вказує на те, що позивачем не надано жодних доказів, на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 зазначено, що за змістом ст. 149, 158 ЦПК України умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Отже вказаний довід апеляційної скарги суд відхиляє.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції в частині накладення арешту на земельні ділянки, які не належать відповідачу та на частку в статутному капіталі, вартість якої позивачем не доведено, не відповідають фактичним обставинам справи, що у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення в зазначеній частині з прийняттям нової постанови по суті вимог заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Експерт проект груп Консалтинг» задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 18 січня 2023 року в частині накладення арешту на:

- земельну ділянку кадастровий номер: :82:277:0011, площею 0,05 га, реєстраційний номер 000;

- земельну ділянку кадастровий номер: :82:277:0013, площею 0,05 га, реєстраційний номер 000,

- 99,97% частки у статутному капіталі ТОВ «Експерт проект груп» (), що становить 3400 000,00 грн.скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову в цій частині відмовити.

В іншій частині ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 18 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 20 жовтня 2023 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.