єдиний унікальний номер справи 546/286/21
номер провадження 6/546/14/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретарки судового засідання Гудзенко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» та Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , боржник: ОСОБА_3 , про заміну стягувача правонаступником, -

встановив:

У вересні 2023 року надійшла заява ФОП ОСОБА_1 , у якій вона просить замінити стягувача ФОП ОСОБА_2 на ФОП ОСОБА_1 по справі № 546/286/21 Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.09.2021 ухвалено рішення суду про стягнення заборгованості із ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_2 07 липня 2023 року між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги № 2/1/АК, відповідно до якого останньою отримано право грошової вимоги до ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 30.08.2023 у справі відкрите провадження та призначене судове засідання на 08.09.2023.

У зв`язку з відсутністю інформації про вручення судової повістки боржнику ОСОБА_3 судове засідання було відкладене на 29 вересня 2023 року, а в подальшому на 24.10.2023.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, 28 вересня 2023 року від представника заявника до суду надійшла заява про розгляд справи без участі заявника та її представника, заяву підтримує та просить задовольнити (а.с. 190-191).

Боржник ОСОБА_3 у судові засідання 08.09.2023, 29.09.2023 та 24.10.2023 не з`явився, до суду повернулися судові повістки без вручення з поштовими відмітками «адресат відмовився» (а.с.а.с. 189, 206).

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження та для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяву ФОП ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, дослідивши матеріали справи № 546/286/21, доходить висновку, що заява про заміну стягувача правонаступником підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23 вересня 2021 року рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області задоволено вимоги ТДВ «СК «Ю.Е.САЙ», правонаступником якого є ФОП ОСОБА_2 , та стягнуто з ОСОБА_3 суму страхового відшкодування - 128000,00 грн, та судовий збір у розмірі 2270,00 грн (а.с. 112-114).

На виконання рішення Решетилівського районного суду від 23.09.2021, було видано виконавчий лист 27 жовтня 2021 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 15.10.2024 (а.с. 125).

Відповідно до договору про відступлення права вимоги № 2/1/АК від 07.07.2023, ФОП ОСОБА_2 відступив, а ФОП ОСОБА_1 прийняла права грошової вимоги, зокрема до ОСОБА_3 (а.с. 150-153).

Відповідно до положення частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 у справі №2-7763/10 зазначила, що на стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження.

На запит суду від Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла відповідь про те, що на виконанні перебуває ВП №69285246 з виконання виконавчого листа №546/286/21 виданого 27.10.2021, виданого Решетилівським районним судом про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 (а.с. 207).

Отже враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є всі підстави для висновку про можливість задоволення заяви про заміну сторони правонаступником.

Окрім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 247, 260, 353, 354, 442 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» та Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , боржник: ОСОБА_3 , про заміну сторони у виконавчому провадженні задовольнити.

Замінити стягувача - Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 на його правонаступника Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у виконавчому провадженні по справі № 546/286/21 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.», правонаступником якого є Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Ю.В. Зіненко