"19" жовтня 2023 р.
Справа № 635/787/23
2/642/895/23
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2023 року Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) в складі:
головуючого судді Ольховського Є.Б.
при секретарі Прийма Ф.О.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 поділ спільного майна подружжя
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2023 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом в якому вказала що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 15.10.2005 року. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з припиненням подружніх відносин та неможливістю їх поновлення, позивач просить шлюб розірвати.
Ухвалою від 22.06.23р. провадження в справі було відкрито.
В липні 2023р. ОСОБА_2 разом з відзивом на позовну заяву подав зустрічний позов в якому вказав що під час шлюбу у спільну сумісну власність подружжям придбано: в 2011 році холодильник , в 2009 році пральна машина, в 2011 році диван та ще один диван в 2012 році. Вказане майно ОСОБА_2 прохає поділити.
Ухвалою від 14.07. 23 р. зустрічну позовну заяву об`єднано з первісним позовом.
ОСОБА_1 правом на подання відзиву на зустрічну позовну заяву не скористалась.
Ухвалою від 04.10.23 року закрито підготовче провадження та судову справу було призначено до розгляду по суті.
В судове засідання ОСОБА_1 не зявилась. Представником ОСОБА_1 подано заяву з проханням розглядати справу за їх відсутність.
ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував щодо вимог про розірвання шлюбу. Прохав задовольнити зустрічну позовну заяву. Пояснив що шлюбні відносини фактично припинені. Донька залишилась проживати з ним та прохав стягнути з ОСОБА_1 судові витрати оскільки саме вона є винуватцем в розпаді родини.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне:
15.10.2005 році між сторонами було укладено шлюб який зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , актовий запис 464.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Сторони не створили міцної сім`ї, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і тоді суд відповідно ст. 112 СК України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу.
Таким чином причини розірвання шлюбу об`єктивні, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення.
Судом встановлено, оскільки не спростовано ОСОБА_1 , що під час шлюбу було придбано два дивана один червоного кольору вартістю 700 грн. а інший коричневого кольору вартістю 800 грн., холодильник Whirlpool вартістю 2400 грн. та пральна машина Indesit вартістю 2200 грн.
Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до змісту частин 1, 2, 3 статті 61 Сімейного кодексу України, об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплене у ст. 69 СК України.
Згідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 70 Сімейного кодексу України, «У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.
За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.»
Частиною першою статті 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.»
Таким чином, поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначене домовленістю між ними (ч. ч. 1, 2 ст. 71 СК України ), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК України).
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя «від 21грудня 2007року №11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток.
Враховуючі вищенаведене, проживання разом з ОСОБА_2 спільної дитини, суд вважає що запропонований ним варіант розподілу майна подружжя є прийнятним та таким що не порушує права ОСОБА_1 .
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 60, 68, 69, 70,71 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений 15.10.2005 року між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , актовий запис 464.
Поділити майно набуте під час шлюбу наступним чином:
ОСОБА_2 виділити холодильник Whirlpool вартістю 2400 грн. та диван червоного кольору вартістю 700 грн.
ОСОБА_1 виділити диван коричневого кольору вартістю 800 грн. та пральну машину Indesit вартістю 2200 грн.
Судові витрати при оформленні розлучення покласти на ОСОБА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 1073 .60 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення виготовлене 19.10.23р.

Суддя - Є.Б. Ольховський