Справа № 554/3539/23
Провадження № 2-о/545/95/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2023 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Потетій А.Г.,

при секретарі - Явдоченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, заінтересована особа Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про встановлення факту перебування її на утриманні онука. В обґрунтування заяви зазначає, що оскільки дочка, зять та онук померли наразі не має родичів, які б могли здійснювати за нею догляд, а оскільки онук був єдиною особою яка за життя здійснювала догляд та опіку за заявницею, остання просить встановити факт перебування на утриманні онука ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , для отримання додаткових виплат.

Заявник у судове засідання не з`явилася, до початку розгляду надала заяву про розгляд справи в її відсутності, заяву підтримала просила задовольнити.

Представник заінтересованої сторони - Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, згідно поданого відзиву, вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з вимогами частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №5 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалася, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст.62ЦПК (оцінка доказів). При вирішенні питання про перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію у разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім"ї годувальника, які були на його утриманні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсіонерка, проживає одна. У 1997 році померла її дочка ОСОБА_3 та її чоловік ОСОБА_4 , помер у 2009 році. Під час шлюбу у них народився син, онук ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , 1990 року народження.

Заявник ОСОБА_1 та онук ОСОБА_2 разом були зареєстровані та проживали у с. Рунівщина Полтавського району Полтавської області.

Після смерті батьків з 2009 року ОСОБА_2 , проживав разом з ОСОБА_1 без реєстрації, що підтверджується довідкою Новоселівської сільської ради.

Підтвердженням факту проживання ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 також є акт, виданий Новоселівською сільською радою, який складено на підставі показу сусідів та односельчан.

Заявник є пенсіонеркою, має невелику пенсію, яка в основному йшла і йде на ліки, так як їй майже 70 років, тому їй онук допомагав матеріально - купував продукти, ліки, речі тощо, допомагав по господарству. Заявник фактично була на повному утриманні ОСОБА_2 , вони вели спільне господарство.

Факт утримання онуком ОСОБА_2 заявницю ОСОБА_1 підтверджено поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підтвердили факт спільного проживання онука і бабусі, ведення ними спільного господарства, допомоги онука матеріально.

11.02.2023 року онук заявниці загинув від вибухової травми внаслідок військових дій.

В зв`язку з тим, що дочка заявниці ОСОБА_7 померла ще у 1997 році , осіб, які за законом повинні її утримувати немає, проживає одна. З 2004 року заявниця перебуває на обліку в Пенсійному фонді як отримувач пенсії за віком.

Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» сім`ям загиблих осіб, виплачується одноразова грошова допомога, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Відповідно до ст.16- Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають, зокрема, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Відповідно до п.г ст.30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" право на призначення пенсії в разі втрати годувальника мають дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати.

Відповідно до ст.31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" членами сім`ї померлого вважаються такі, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

З огляду на викладене, суд встановив, що допомога, яка надавалася заявнику, онуком була для неї хоч і не єдиним, проте постійним та основним джерелом засобів до існування, а відтак наявні підстави для встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні онука ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 12,81,259,263-265,315 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні - задовольнити.

Встановити юридичний факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні її онука ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів.

Суддя А.Г. Потетій