ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 711/1542/23
Провадження № 22-ц/821/1526/23
Категорія: 305010900

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Ярошенка Б.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3

представник відповідача: адвокат Шмиголь Олександр Григорович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Шмиголя Олександра Григоровича на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 липня 2023 року (ухваленого під головуванням судді Позарецької С.М. в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси ) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

10 березня 2023 року через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обгрунтування позову вказує, що 02.12.2022 в м. Черкаси по вул. Чигиринській сталася ДТП за участю транспортного засобу FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу (мотоцикл) Tekken 250 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого належний ОСОБА_1 транспортний засіб (автомобіль) зазнав механічних пошкоджень.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.02.2023 (справа №711/636/23, провадження № 1-кп/711/265/23) визнано ОСОБА_3 винним у порушенні ПДР України.

Позивач вказує, що на момент настання ДТП, відповідальність водія ОСОБА_3 не була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В свою чергу, і належний ОСОБА_1 транспортний засіб FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 , також не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, отже, у позивача немає підстав для звернення в МТСБУ для виплати страхового відшкодування.

З метою розрахунку нанесеного матеріального збитку, вказує позивач, на його замовлення було проведено судове авто-товарознавче дослідження, здійснене судовим експертом Березовським А.А., в результаті якого було складено висновок експерта № 12 від 23.01.2023.

Крім того, вказує позивач, ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про проведення експертного огляду пошкодженого транспортного засобу і на ньому був присутній його представник ОСОБА_5 , що зафіксовано в протоколі огляду транспортного засобу, про що свідчить його підпис.

Відповідно до висновку експерта № 12 від 23.01.2023: С (ринкова вартість транспортного засобу FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП), складає 167 032 грн 00 коп; Свр (вартість відновлювального ремонту FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 , без урахування коефіцієнту фізичного зносу КТЗ), складає 133 107 грн 06 коп; Сврз (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 ), складає 53 976 грн 86 коп.

Позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі на свою користь розмір понесених матеріальних збитків, завданих в результаті ДТП, що складають 133 107 грн 06 коп.

Також зазначає, що ним було сплачено на користь судового експерта ОСОБА_6 кошти в розмірі 4 180 грн. 00 коп за проведення судового авто-товарознавчого дослідження та складання судової експертизи № 12 від 23.01.2023, що підтверджується рахунком № 86 від 27.12.2022, квитанцією № 34 від 29.12.2022 та актом наданих послуг від 23.01.2023, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені ним витрати в розмірі 4 180 грн. 00 коп.

ОСОБА_1 вказує, що внаслідок протиправних винних дій ОСОБА_3 йому, як власнику пошкодженого транспортного засобу FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 було спричинено значну моральну шкоду, яка полягає у: - глибоких психологічно-душевних стражданнях з приводу неможливості експлуатації пошкодженого транспортного засобу, оскільки даний автомобіль використовувався ним як у повсякденному житті, так і під час виконання своїх робочих поїздок. За допомогою пошкодженого автомобіля він постійно здійснював поїздки до медичних закладів з метою підтримки власного здоров`я та здоров`я своєї сім`ї. Неможливість використання автомобіля призвела до незапланованих додаткових сімейних витрат, зокрема на використання громадського транспорту та таксі; - після пошкодження транспортного засобу FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 , позивач постійно, відчуваючи напруження в родині та будучи не в змозі пересуватися на автомобілі, фактично змушений замість владнання свого життя та життя своєї родини звертатися до суду та захищати протизаконно порушені права; - душевних переживань з приводу наявного страху керувати транспортними засобами після настання даної дорожньо-транспортної пригоди; - зазначені обставини, в які позивач був поставлений неправомірними діями відповідача та спричинені внаслідок цього психологічні страждання потягли за собою вкрай негативні наслідки для його самопочуття, а також сприяли накопиченню негативних психоемоційних та формуванню несприятливих психосоматичних змін, які полягають у: емоційній напрузі, знервованості, пригніченості, нестійкому настрою, плаксивості, підвищеній тривожності, образливості.

Розмір моральної шкоди, яку позивач вважає за необхідне відшкодувати за рахунок відповідача, визначений ОСОБА_1 в розмірі 15 000 грн. 00 коп.

На підставі наведеного, позивач просив суд постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на свою користь понесені матеріальні збитки в розмірі 133 107 грн 06 коп; моральну шкоду в розмірі 15 000 грн 00 коп; судові витрати - кошти, сплачені за проведення експертизи в розмірі 4 180 грн 00 коп, а також судовий збір в сумі 2 446 грн 47 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 липня 2023 року позовні вимоги - задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду: вартість відновлювального ремонту транспортного засобу без урахування коефіцієнту фізичного зносу КТЗ у розмірі 133 107 грн 06 коп; кошти, сплачені за проведення судової експертизи у розмірі 4 180 грн 00 коп, а всього 137 287 грн 06 коп.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000 грн 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 730 грн 37 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що за результатами розгляду справи встановлено, що внаслідок неправомірних дій відповідача, порушення ним Правил дорожнього руху України сталася ДТП, внаслідок чого належний позивачеві транспортний засіб був пошкоджений. На час розгляду справи відповідачем матеріальна шкода позивачу відшкодована не була ні в якому розмірі, у зв`язку із чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо відшкодування позивачу шкоди саме у розмірі 133 10 7грн 06 коп (як вартість відновлювального ремонту транспортного засобу без урахування коефіцієнту фізичного зносу КТЗ) підлягають до задоволення.

Врахувавши наявність встановлених фактів пошкодження майна позивача, протиправність дій відповідача щодо позивача, глибину душевних страждань (наявність негативних наслідків негативних емоцій, напругу, пригнічений стан, які досягли рівня страждань, необхідність прикладення ОСОБА_1 додаткових зусиль для організації свого життя, суд прийшов до висновку про наявність підстав для відшкодування позивачеві немайнової шкоди.

Між тим,за висновками суду, оцінена позивачем моральна шкода у розмірі 15 000 грн. є явно завищеною, а тому заявлені ним вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме у розмірі 5 000 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 понесені витрати в розмірі 4 180 грн. за проведення авто-товарознавчого дослідження, у зв`язку із чим суд прийшов до висновку, що такі витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 24 серпня 2023 року, представник ОСОБА_3 адвокат Шмиголь О.Г., вважаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції постановленим без з`ясування усіх фактичних обставин у справі, що мають значення для правильного її вирішення, без доведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, просив частково скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 липня 2023 року, зменшивши розмір матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 із 133 107,06 грн. до 53 976,86 грн.,а також відмовити в стягненні із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 коштів, сплачених за проведення експертного дослідження в розмірі 4 180 грн.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що суд помилково застосував правовий висновок Верховного Суду у постанові від 02.12.2015 у справі № 6-691цс15 та підтриманий Верховним Судом у постанові від 03.10.2018 у справі № 686/17155/15-ц, правовідносини у якій є подібними тим, що склалися між сторонами даного спору, але висновки надавалися з урахуванням інших фактичних обставин.

Не можуть бути застосовані вказані висновки, оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність позивача та відповідача не була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів і тому виплати з боку страхових компаній та МТСБУ позивач не отримував.

Суд помилково застосував висновок п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», оскільки позивачем не надано доказу, що належний йому автомобіль було відновлено, та докази, що для відновлення попереднього стану автомобіля були використані нові узли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускають взамін знятих з виробництва однорідних виробів.

Вважає, що суд першої інстанції при задоволенні позовних вимог мав враховувати, що позивач не здійснив оплату вартості відновлювального ремонту автомобіля FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 та не надав суду докази, які є підтвердженням такої оплати.

Розмір матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП, встановлений судом, суперечить доказам, які надані позивачем.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 визначалася експертом при проведенні дослідження, як складова розрахунку розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля FORD.

В результаті проведення дослідження експерт дав відповідь у категоричній формі та вказав, що розмір матеріального збитку, завданого власника автомобіля FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, яка сталася 02.12.2022, складає 53 976,86 грн.

Суд необгрунтовано визначив, що розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 дорівнює вартості відновлювального ремонту вищезазначеного автомобіля без урахування його фізичного зносу, тому вважає, що розмір матеріального збитку становить 53 976,86 грн.

Також скаржник вважає, що судом неправильно стягнуто з нього на користь позивача кошти за проведення експертизи у розмірі 4 180 грн, оскільки дослідження було проведено виключно за власною ініціативою позивача, а не на підставі ухвали суду, тому кошти, сплачені за проведення експертизи, не підлягають стягненню з відповідача.

Пояснення на апеляційну скаргу

09 жовтня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшло пояснення від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , в якому він, вважаючи рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, постановленим із дотриманням норм матеріального та процесуального права, просить відхилити подану апеляційну скаргу, залишивши рішення суду без змін.

Посилаючись на постанову Черкаського апеляційного суду від 24.05.2023 у справі № 712/10998/22 вказує, що позиція суду першої інстанції є вірною, права потерпілої особи на відшкодування за рахунок винуватця ДТП різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням є безумовним , при цьому підтвердження проведення ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля не є обов`язковим.

Фактичні обставини справи, які встановлені судом першої інстанції

02.12.2022 в м. Черкаси по вул. Чигиринській сталася ДТП за участю транспортного засобу FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу (мотоцикл) Tekken 250 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого належний ОСОБА_1 транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

Транспортний засіб FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_1 , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 від 13.12.2017.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.02.2023 року (справа №711/636/23, провадження № 1-кп/711/265/23) ОСОБА_3 визнано винним у порушенні ПДР України.

На момент настання ДТП, відповідальність водія ОСОБА_3 не була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Належний ОСОБА_1 транспортний засіб FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 також не був забезпеченим полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до висновку експертизи №12 від 23.01.2023, складеного експертом Березовським А.А. - розмір матеріального збитку, що завданий власнику автомобіля FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП станом на 02.12.2022, становить 53 976 грн 86 коп. (С (ринкова вартість транспортного засобу FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП), складає 167 032 грн 00 коп; Свр (вартість відновлювального ремонту FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 , без урахування коефіцієнту фізичного зносу КТЗ, складає 133 107 грн 06 коп; Сврз вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 , складає 53 976 грн 86 коп).

Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 19.01.2023, при цій дії були присутні володілець (водій) транспортного засобу ОСОБА_4 та представник ОСОБА_3 адвокат Шмиголь О.Г. Зауваження до протоколу відсутні.

За даними рахунку №86 від 27.12.2022 вартість за проведення експертизи становить 4180 грн., враховуючи акт наданих експертом послуг від 23.01.2023 та яка сплачена експерту позивачем 29.12.2022, про що свідчить квитанція №34.

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_3 адвоката Шмиголя О.Г. підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції в частині відшкодування моральної шкоди у суді апеляційної інстанції не оскаржується, тому суд апеляційної інстанції переглядає справу лише в частині задоволення матеріальної шкоди та стягнення коштів, сплачених за проведення експертизи.

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно статті 16 ЦК України відшкодування збитків є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів.

За приписами статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За загальним правилом статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а за шкоду, завдану в наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

У п. 6 вищевказаної постанови зазначено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

02.12.2022 в м. Черкаси по вул. Чигиринській сталася ДТП за участю транспортного засобу FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який належить на праві власності ОСОБА_1 та транспортного засобу (мотоцикл) Tekken 250 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Як вірно встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, внаслідок ДТП транспортний засіб позивача - FORD MONDEO зазнав механічних ушкоджень.

Вина відповідача ОСОБА_3 в спричиненому ДТП підтверджена ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.02.2023 справа № 711/636/23 та не заперечувалась відповідачем.

Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , суд першої інстанції прийняв за основу висновок експерта № 12 від 23.01.2023, згідно якого розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП , яка сталася 02.12.2023, складає 53 976 грн, а вартість відновлювального ремонту складає 133 107,06 грн.

Згідно із ремонтною калькуляцією № 12 від 23.01.2023, вартість ремонту склала 133 107,06 грн.

Згідно з положеннями статті 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов?язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Звертаючись до суду із позовом, представник ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача понесені ним матеріальні збитки в розмірі 133 107,06 грн.

У постанові від 20.03.2018 у справі № 911/482/17 Верховного Суду міститься висновок про те, що у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, суди повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Згідно висновку експерта № 12 від 23.01.2023 розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок ДТП, складає 53 976 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, будь-які відомості про фактичне здійснення ремонту автомобіля позивача, в матеріалах справи відсутні.

Також матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження відновлення попереднього стану автомобіля позивача, як і того, чи були використані з метою ремонту нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів.

Колегія суддів вважає аргументованими доводи апеляційної скарги, що позивач не здійснив оплату вартості відновлювального ремонту автомобіля та не надав суду докази, які підтверджують таку оплату.

Перевіривши наведені у протоколі опису та висновку експерта № 12 від 23.01.2023 відомості про належний позивачу автомобіль FORD MONDEO, д.н.з. НОМЕР_4 вбачається, що автомобіль 2007 року випуску, на момент ДТП перебував в експлуатації більше 15 років, тому пред`явлення позивачем до відповідача вимоги про виплату відшкодування у розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу є неправомірним.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи, проте, при визначенні розміру матеріальних збитків, суд взяв до уваги саме вартість відновлювального ремонту транспортного засобу без урахування коефіцієнту фізичного зносу, а не розмір матеріальних збитків, визначений проведеним експертним дослідженням № 12 від 23.01.2023.

Посилання суду на постанову Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 6-691цс15 , постанову Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 686/1755/15-ц та постанову Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 на п. 9 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» є помилковим, оскільки згідно викладених висновків страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту безпосередній винуватець ДТП.

У даній справі сторони, які є власниками транспортних засобів, які стали учасниками ДТП, не були забезпеченіполісами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та позбавлені права на виплату страхового відшкодування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині зменшення розміру матеріальної шкоди з 133 107,06 грн. до 53 976,86 грн.

Стосовно судових витрат, сплачених за проведення експертного дослідження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною третьою статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141 142 ЦПК України.

Згідно з правилами пунктів 1-3 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати

з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним

до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін,

в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або

чи викликала справа публічний інтерес.

Як вбачається із матеріалів справи при звернення до суду позивачем було надано висновок експерта № 12 від 23.01.2023, який відповідачем не заперечувався.

На підтвердження оплати за проведення експертизи позивачем надано квитанцію № 34 від 29.12.2022, про оплату вартості експертизи у розмірі 4 180 грн., а також акт наданих експертом послуг від 23.01.2023.

Враховуючи це, колегія суддів погоджується із висновком суду про необхідність стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 коштів, сплачених позивачем за проведення експертного дослідження в сумі 4 180 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до підпункту «б» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що апеляційну скаргу задоволено частково, з позивача на користь відповідача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 59,37 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Шмиголя Олександра Григоровича задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 липня 2023 року -змінити, зменшивши розмір матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 з 113 107,06 грн. до 53 976,86 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 59,37 грн.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.І. Василенко

В.Г. Бородійчук

/повний текст постанови суду виготовлено 26 жовтня 2023 року/