№2-з/756/2190/23
УХВАЛА

30 жовтня 2023 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

17 жовтня 2023 року представник ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви із вимогами до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Реукова Н.А., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Одарчекно Н.І. про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та витребування майна.

За твердженням ОСОБА_1 спадкодавець ОСОБА_5 набув у особисту власність квартиру АДРЕСА_1 після укладення Договору поділу майна подружжя від 07.09.2021 року вже після реєстрації шлюбу з заявницею, а тому вказане майно за заповітом мало перейти саме їй, а не ОСОБА_3 .

При цьому, ОСОБА_3 , яка, на думку заявниці, не мала права успадковувати квартиру АДРЕСА_1 , за договором дарування від 07.07.2023 року подарувала вказане майно ОСОБА_6 .

За таких обставин, вказуючи про існування спору щодо дійсності свідоцтва про право на спадщину та, як наслідок, правомірність набуття у власність квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , а згодом ОСОБА_4 , просила про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказану квартиру.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Більше того, у відповідності ст.152 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання забезпечення позову сторони не викликались.

При цьому, дослідивши матеріали позову та поданої заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 3 наведеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

Зі змісту Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Більше того, зміст заходів забезпечення та мета їх застосування, полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

З долученої до матеріалів заяви копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що квартира АДРЕСА_1 була зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про спадщину, а за ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 07.07.2023 року.

Таким чином, враховуючи обґрунтування заяви та долучені документи, суд вважає, що заява представника ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Одночасно суд доводить до відома заявника, що у відповідності до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 157 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстрованої на праві власності за ОСОБА_4 .

Стягувач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_3 , ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Боржник: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом року з дня її постановлення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя А.В. Шевчук