МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2/521/4597/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Замниборщ А.С., за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Кудінової Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, який діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: територіальний відділ Хаджибейської районної служби у справах дітей Одеської міської ради, про невідкладне відібрання дитини від матері та батька без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

встановив:

У липні 2023 року Орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: територіальний відділ Хаджибейської районної служби у справах дітей Одеської міської ради, посилаючись на те, що на контролі органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради знаходиться питання щодо невідкладного відібрання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Мати дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Батько дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,зареєстрованийза адресою: АДРЕСА_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що 26 червня 2023 року до Служби у справах дітей Одеської міської ради надійшло телефонне повідомлення від Центру соціальних служб Одеської міської ради про те. що за їх адресою: АДРЕСА_3 знаходиться малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка пішла з дому та відмовляється повертатися до батьків.

26 червня 2023 року спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради було здійснено негайний виїзд за вказаною адресою, під час якого встановлено, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , категорично відмовляється повертатися до батьків у зв`язку з тим, що її батько ОСОБА_4 неодноразово вчиняв домашнє насильство відносно неї та її матері ОСОБА_2 .

З письмових пояснень малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що її батько кидався на неї з сокирою та кувалдою, у зв`язку з чим за адресою проживання родини неодноразово викликались органи Національної поліції України. Крім того, в своїх поясненнях малолітня ОСОБА_3 зазначала, що у неї запалення нирок та вона мала звернутися до лікаря, але батько не надав на це кошти та сказав, що йому байдуже.

Після чого малолітня ОСОБА_3 пішла з дому та звернулася по допомогу до громадського руху «Віра, Надія, ОСОБА_5 ». Під час медичного огляду дитини, лікарями було поставлено діагноз: вегето- судинна дистонія.

26 червня 2023 року відповідно до п.п.5,9 Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2020 року №585 було проведено оцінку рівня безпеки дитини.

Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 26 червня 2023 року було встановлено, що перебування малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з її батьками загрожує її життю та здоров`ю.

В результаті підтвердженого факту безпосередньої загрози життю та здоров`ю малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було направлено до КНП «Міська дитяча лікарня №2» Одеської міської ради.

28 червня 2023 року Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради було прийнято розпорядженням за №221/01-06 від 28 червня 2023 року «Про невідкладене відібрання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та тимчасове влаштування дитини до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення».

Також, 28 червня 2023 року за №1682/01-20 органом опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради було направлено супроводжувальнийлист з копією зазначеного розпорядження до Малиновської окружної прокуратури м. Одеси відповідно до вимог ч.2 ст.170 СК України.

Вказував, що згідно п.2.10 Положення про Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради, яке затверджене рішенням Одеської міської ради №1934 У11 від 26 квітня 2017 року, райадміністрація як виконавчий орган Одеської міської ради є органом опіки та піклування, утворює раду з питань опіки та піклування та в межах наданих повноважень вживає заходи щодо захисту майнових та житлових прав дітей та повнолітніх осіб, які перебувають під опікою або піклуванням та інше.

Посилаючись на порушення прав дитини, позивач просив суд відібрати малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення батьківських прав та стягнутиз ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позовної заяви до суду, з перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини.

Ухвалою суду від 18 липня 2023 року по справі було відкрите провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 24).

Ухвалою суду від 26 вересня 2023 року підготовче провадження у справі було закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 54).

Представник органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, який діє на підставі довіреності від 11 серпня 2023 року, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити (а.с. 43).

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити в їх задоволенні (а.с. 56).

Представник відповідача, діючий на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 29 серпня 2023 року №941 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні. Раніше надав відзив на позов, в обгрунтування якого зазначив, що відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є інвалідом 1 групи по зору, проживає з дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Мати дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно працевлаштована, працює прибиральницею. Батько дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є непрацездатним за станом здоров`я, та знаходить вдома.

Вказував, що відносно батьків малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня будь-яка інформація, яка б характеризувала їх з негативного боку. Батьки не зловживають спиртними напоями, не вживають наркотичні засоби, не притягувалися до адміністративної чи кримінальної відповідальності, не мають суперечок з сусідами чи з органами влади.

Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається у школі, забезпечена усім необхідним для проживання, навчання , розвитку.

До 26 червня 2023 року сім`я не потрапляла в поле зору органу опіки та служби у справах дітей.

Стверджував. що інцидент, який відбувся 26 червня 2023 року, коли дитина пішла з дому, трапився вперше та є більше збігом обставин, ніж наслідком злісного невиконання відповідачами своїх батьківських обов`язків. На даний час дитина перебуває у підлітковому віці, який часто є складним.

Крім того, у дитини складний характер, її виховання далеке від зразкового, однак це не той випадок, коли вдома існує небезпека для життя та здоров`я дитини, а батьки безвідповідально ставляться до своїх обов`язків.

Зазначав, що батьки люблять, турбуються про дитину, як можуть забезпечують її усім необхідним та дуже засмучені тим, що відбувається зараз з ОСОБА_6 .

Дівчинка також дуже шкодую, що стала причиною негараздів для батьків і проблем для себе. Вона дуже шкодує, що пішла з дому та на придумувала про агресію та образи з боку батька.

Вважає, що дитина має бути повернута додому до батьків, а сім`я має залишатися під наглядом опіки та служби у справах дітей (а.с. 35, 36, 57).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, служба у справах дітей Одеської міської ради, діюча за довіреністю від 23 серпня 2023 року, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити (а.с. 44).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 170 Сімейного кодексу України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про відібрання дитини від матері без позбавлення їх батьківських прав. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Судом встановлено, що батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9).

Встановлено, що батьки малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувають в зареєстрованому шлюбі та проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що мати дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № МІ-144491 ю/л від 25 липня 2023 року (а.с. 33).

Батько дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,зареєстрованийза адресою: АДРЕСА_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №МІ 137577 ю/л від 15 липня 2023 року (а.с. 23).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є інвалідом 1 групи по зору, непрацездатним за станом здоров`я, отримує пенсію, тому не працює та знаходиться вдома.

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає з дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 працює прибиральницею.

З матеріалів справи вбачається, що відносно батьків дитини, відповідачів у справі, відсутня будь-яка інформація, яка б характеризувала їх з негативного боку.

Встановлено, що відповідачі не зловживають спиртними напоями, не вживають наркотичні засоби, не притягувалися до адміністративної чи кримінальної відповідальності, та не мають суперечок з органами влади.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованаза адресою: АДРЕСА_1 , навчається у школі, забезпечена усім необхідним для проживання, навчання та розвитку.

Встановлено, що 26 червня 2023 року до Служби у справах дітей Одеської міської ради надійшло телефонне повідомлення від Центру соціальних служб Одеської міської ради про те. що за їх адресою: АДРЕСА_3 знаходиться малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка пішла з дому та відмовляється повертатися до батьків.

26 червня 2023 року спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради було здійснено негайний виїзд за вказаною адресою, під час якого встановлено, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , категорично відмовляється повертатися до батьків у зв`язку з тим, що її батько ОСОБА_4 неодноразово вчиняв домашнє насильство відносно неї та її матері ОСОБА_2 , про що був складений акт бесіди від 26 червня 2023 року (а.с. 12, 13).

Судом встановлено, що 26 червня 2023 року відповідно до п.п.5,9 Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2020 року №585 було проведено оцінку рівня безпеки дитини та складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини.

Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 26 червня 2023 року було встановлено, що перебування малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з її батьками загрожує її життю та здоров`ю (а.с.14-18).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі акту бесіди з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26 червня 2023 року та в результаті підтвердженого факту безпосередньої загрози життю та здоров`ю малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було направлено до КНП «Міська дитяча лікарня №2» Одеської міської ради (а.с. 13).

Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 28 червня 2023 року за №221/01-06 від 28 червня 2023 року «Про невідкладене відібрання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та тимчасове влаштування дитини до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення» були здійснені заходи щодо невідкладного відібрання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дитина була тимчасово влаштована до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення (а.с. 19).

28 червня 2023 року за № 1682/01-20 органом опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради було направлено лист з копією зазначеного розпорядження до Малиновської окружної прокуратури м. Одеси відповідно до вимог ч.2 ст.170 СК України (а.с.20).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 05 вересня 2923 року умови проживання сім`ї ОСОБА_7 , у тому числі малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , задоволенні (а.с. 48).

З змісту листа КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради від 08 вересня 2023 року №3934 вбачається, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала у ЦСПРД, де не бажала перебувати, випила ртуть і була доставлена на лікування в ОДКЛ 31 серпня 2023 року, а 06 вересня 2023 року самовільно залишила відділення через небажання повертатися у притулок, погрожуючи, що знову спробує вчинити суїцид (а.с. 45).

Встановлено, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала у дитячому відділенні КНП «ООМЦПЗ» ООР з 06 вересня 2023 року по 08 вересня 2023 року із діагнозом: Розлад поведінки у дитячому віці. Виписана за наполяганням батьків.

Відповідно до листа КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради від 13 вересня 2023 року №4013 дитина потребує психологічної корекції з раціональною психотерапією (а.с.46).

Згідно листа КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області» від 20 липня 2023 року малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була доставлена 20 липня 2023 року в КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області» (а.с.47).

З змісту листа КП «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» від 08 вересня 2023 року №1044/21-с вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була госпіталізована до відділення спеціалізованої допомоги для дітей старшого віку з 31 серпня 2023 року о 22ю25. Доставлена бригадою швидкою медичної допомоги із Центру соціально-психологічної допомоги для дітей після вживання ртуті з термометра з метою самоушкодження. Зі слів дівчинки знаходилася в центрі 2 дні. ДО цього 2 місяці перебувала в умовах ДМЛ №2. У відділенні проведено обстеження та лікування. Дитину відвідували мати і батько . 05 вересня 2023 року дитина в задовільному стані готувалась до виписки. Дівчинка категорично відмовлялась їхати до «Центру». Батько з дитиною самовільно покинули відділення, у зв`язку з чим був викликаний наряд поліції, після чого дівчинку з батьком доставили в ООДКЛ, про що була повідомлена ювенальна поліція. За проханням ювенальної поліції, для вирішення юридичних питань дитина залишена до 06 вересня 2023 року у відділенні. 06 вересня 2023 року дитина готувалась до виписки. Під час огляду стан задовільний. Біля 12.30 06 вересня 2023 року дитина залишила відділення без дозволу, про що було повідомлено поліцію, ювенальну поліцію, адміністрацію Центру. Дитина виписана (а.с. 52).

З матеріалів справи вбачається, що батьки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та особисто ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулися з заявами до заступника начальника служби у справах дітей Одеської міської ради від 05 вересня 2023 року про повернення малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до дому (а.с. 49, 50, 51).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки, свідомого нехтування своїми обов`язками.

За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Згідно ч.4 зазначеної статті, при задоволенні позову про відібрання від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 квітня 2019 року у справі №300/908/17 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, у принципі 6 визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків; у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

За змістом ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

Суд вважає, що в процесі судового розгляду не знайшли свого підтвердження факти винної поведінки батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , стосовно їх малолітньої доньки ОСОБА_3 .

Крім того, позивач не надав суду докази, які обґрунтовують позовні вимоги, а саме факти ухилення батьків малолітньої ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини, а також те, що вони не піклуються про її здоров`я, моральний, фізичний, духовний розвиток та не приймають участі в її утриманні та вихованні.

Також, суд звертає увагу на той факт, що сім`я ОСОБА_7 до 26 червня 2023 року не потрапляла в поле зору органу опіки та служби у справах дітей.

При цьому на даний час дитина перебуває у підлітковому віці, має складний характер, але вказані обставини не підтверджують те, що батьки не виконують своїх батьківських обов`язків стосовно дитини, оскільки поведінка батьків свідчить про те, що вони люблять та турбуються про дитину.

За таких обставинах, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі, оскільки позивач не довів факт того, що сім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , неблагополучна та у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі окремо від батьків.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Судовий збір у справі складає 1073,60 грн., який позивачем при зверненні до суду сплачено не було, оскільки він звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 19, 151, 152, 170, 171 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12,13, 81, 259, 264, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов Органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, який діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: територіальний відділ Хаджибейської районної служби у справах дітей Одеської міської ради, про невідкладне відібрання дитини від матері та батька без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19 жовтня 2023 року.

Суддя: О.М. Сегеда