ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8122/23 Справа № 176/1761/23 Суддя у 1-й інстанції - Крамар О.М. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2023 року у справі № 176/1761/23 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди (суддя першої інстанції Крамар О.М.), -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської обл. з позовною заявою до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди. Позивач просив суд стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 268400 грн.00 коп.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 липня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди повернуто позивачу. Роз`яснено позивачу ОСОБА_1 , що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду про повернення позовної заяви та направити справу № 176/1239/23 для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 , посилається на невідповідність висновків суду нормам процесуального права. Зазначив, що на виконання ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 липня 2023 року про залишення його позовної заяви без руху, позивачем були надані 28 липня 2023 року додаткові пояснення у справі та надіслані до суду через електронний кабінет позивача. Вимога про направлення на адресу відповідача рекомендованого листа з описом вкладення з додатною позовною заявою та всіма додатками до неї, виконана 27 липня 2023 року. Позивачем виконані всі вимоги ухвали суду про залишення позову без руху, а тому підстав для його повернення у суду першої інстанції не було.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 серпня 2023 року справу витребувано з суду першої інстанції.

19 вересня 2023 року дана цивільна справа надійшла до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року відкрито провадження у даній справі та надано сторонам строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року справу призначено до розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Копію ухвали про відкриття провадження та призначення у справі сторони отримали електронною поштою 21 вересня 2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Як передбачено ч. 3 вказаної вище статті, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала суду, зазначена у п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції керувався ч.3 ст. 185 ЦПК України та вважав, що наявні підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до положень ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч. 2 вказаної вище статті в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстав викладених у ст.175, 177 ЦПК України, суд в такій ухвалі повинен зазначити недоліки, які необхідно усунути.

Із матеріалів справи вбачається, що у липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, просив суд стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 268400 грн. 00 коп.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 липня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди - залишено без руху (а.с.31).

31 липня 2023 року на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху до місцевого суду позивачем подано додаткові пояснення по справі (а.с.35-37).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За правилом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У статті 175 ЦПК України викладено загальні вимоги до позовної заяви, зокрема, у частині 1 та 2 встановлено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За положеннями частини 3 статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Повертаючи позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не зазначає, якими доказами підтверджується обставини, на які він посилається у позові. Зокрема, завдання моральної шкоди. Не зазначено позивачем, спричинення моральної шкоди відбулось на його думку у зв`язку із чим? Ящо внаслідок нещасного випадку на виробнітцві, то якими доказами підтверджується нещасний випадок на виробнитцві. Таким чином, не конкретизовані позивачем позовні вимоги. Крім того, всупереч вимогам ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач не зазначає, якими доказами підтверджуються обставини, на які він посилається у позовній заяві. Зокрема, позивач зазначає в позовній заяві, що він не погоджується з пунктом 10 акту № 2 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 від 27 квітня 2018 року, в якому зазначено, що особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці відсутні. Проте не зазначає, чи вживались ним заходи щодо оскарження цього акту.

Частинами 5 та 6 ст. 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч. 1 ст. 229 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Положенням п. 2 ч. 1 ст. 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження.

Встановлення обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. У випадку безпідставності заявлених вимог, суд може ухвалити судове рішення про відмову у їх задоволенні, однак не ухвалу про визнання неподаною і повернення позовної заяви.

Тобто, питання доведеності заявлених позовних вимог вирішується судом під час ухвалення судового рішення, тому висновок суду про відсутність доказів при відкритті провадження, як підстава для повернення позовної заяви, є передчасним та таким, що не відповідає процесуальному законодавству.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи викладене, встановивши, що позивачем на виконання ухвали подано додаткові пояснення по справі; приймаючи до уваги, що згідно змісту наданих пояснень, позивачем надано всі докази, які він вважав за необхідне надати суду, а надання будь-яких доказів на підтвердження обставин на яких ґрунтуються позовні вимоги, є правом позивача, - суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 .

Тому, ухвала суду про визнання заяви неподаною та її повернення є такою, що порушує фундаментальний принцип безперешкодного доступу до правосуддя, визначений п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та вимоги ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було порушено право позивача на доступ до правосуддя та постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись статтями 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2023 року скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: