ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/3811/22 Номер провадження 22-ц/814/4122/23Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С.Г. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

секретаря: Галушко О.А.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 та її представника адвоката Альошкіної О.І.,

розглянувши в м.Полтаві в режимі відеоконференції з Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської області цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей та стягнення коштів на їх утримання

за апеляційною скаргою Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області

на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 06 червня 2023 року, прийнятого під головуванням судді Нестеренка С.Г. в м.Кременчуці,-

в с т а н о в и в :

У липні 2022 року виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як орган опіки та піклування звернувся до районного суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей та стягнення коштів на їх утримання, в якому просив позбавити відповідача батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнути кошти на їх утримання в розмірі 1/3 частини заробітку кожного місяця, але не менше 50-ти відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, які перераховувати на особисті рахунки дітей, які будуть відкриті у відділенні Державного ощадного банку України.

Вказували, що відповідач є матір`ю зазначених дітей, відомості про батька яких записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Діти перебувають з 18.03.2021 р. на обліку у Службі у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як такі, що перебувають в складних життєвих обставинах.

Зазначали, що мати дітей свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не забезпечує дітей належним розвитком, повноцінним харчуванням, не цікавиться їх життям, навчанням, продовжує систематично вживати алкогольні напої, що підтверджується матеріалами перевірок Служби, листами з Кременчуцької гімназії № 18, БПП у м. Кременчуці УПП в Полтавській області ДПП НП.

Також посилалися на те, що 14.04.2021 року за направленням Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на підставі заяви поданої відповідачем 01.04.2021р,. малолітнього сина ОСОБА_4 було влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Орган опіки та піклування вважає, що відповідач має низький батьківський потенціал і дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей.

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 27 лютого 2023 року ОСОБА_3 залучена до участі у справі третьою особою без самостійних вимог у зв`язку з досягненням нею повноліття (т.1, а.с.242).

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 06 червня 2023 року відмовлено органу опіки та піклування - виконавчому комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у задоволенні позову до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей та стягнення коштів на їх утримання.

Рішення суду мотивовано не доцільністю позбавлення матері батьківських прав.

Рішення оскаржив орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вважає, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що громадянка ОСОБА_2 тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не створює належні умови проживання, не піклується про їх стан здоров`я, нехтує правами та інтересами дітей та зловживає алкогольними напоями, що є підставою для позбавлення її батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей.

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідач ОСОБА_2 має дітей: - повнолітню дочку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на час розгляду справи судом першої інстанції досягла повноліття, та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відомості про батька повнолітньої дочки ОСОБА_3 та малолітнього сина ОСОБА_4 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Діти з 18.03.2021 року перебували на обліку у Службі у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як такі, що перебувають в складних життєвих обставинах.

14.04.2021 року за направленням Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на підставі заяви поданої відповідачем 01.04.2021 року малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

02.06.2022 року виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як орган опіки та піклування, зробив висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Районний суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, рішення мотивував тим, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав у даному випадку не є доцільним, оскільки мати дітей, і зокрема малолітнього сина, виявляє стійке бажання у виконанні батьківських обов`язків, а позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58).

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Колегія суддів бере до уваги, що відповідач ОСОБА_2 стала на шлях виправлення, оскільки самостійно бореться із залежністю від алкогольних напоїв, має постійне неофіційне місце роботи (фасувальник овочів) з середньомісячним заробітком у 7000 грн., орендує житло, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 01 червня 2023 року та згідно консультативного висновку від 10.01.2023 року спеціаліста лікаря-психіатра про те, що відповідач на динамічному спостереженні не перебуває (т.1, а.с.218,224, т.2, а.с.38-39).

Також, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_2 критично ставиться до своєї поведінки в минулому, та те що, вона зобов`язується не допускати подібного в майбутньому, має бажання піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, спілкуватися з дітьми в достатньому обсязі, брати педагогічну, матеріальну та іншу участь у їх вихованні.

Отже, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, районний суд дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову про позбавлення цих прав.

Інші доводи апеляційної скарги висновків районного суду не спростовують.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 06 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26.10.2023 року.

Головуюча суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна