Справа № 2/0513/621/2012
ЄУН № 226/325/15-ц
Провадження № 4-с/226/6/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2023 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Рибкіна О.А.,

за участю секретаря Чередниченко В.В.,

представника стягувача Тіхомірова О.Б.,

державного виконавця Колопутенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Мирнограді скаргу Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на постанову державного виконавця Авдіївсько-Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Котолупенко Лілії Іванівни, боржник ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Стягувач Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» звернувся зі скаргою на постанову державного виконавця Авдіївсько-Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Котолупенко Лілії Іванівни, в обґрунтування якої зазначив, що 08.02.2023 року стягувач звернувся до Мирноградського ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа виданого Димитровським міським судом Донецької області 24.04.2015 року по справі № 2/226/325/15-ц, провадження № 2/226/271/2015, про стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 в загальному розмірі 14761,23 долари США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ 15,577517 складає 229943,31 грн. 22.02.2023 року державний виконавець Мирноградського ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Котолупенко Л.І. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 71108102 за вказаним виконавчим листом про стягнення з заборгованості за кредитним договором загальному розмірі 14761,23 долари США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ 15,577517 складає 229943,31 грн, та судових витрат. 31.07.2023 року на адресу стягувача AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» надійшла постанова, винесена 26.07.2023 року державним виконавцем Авдіївсько-Мирноградського ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Котолупенко Л.І., про закінчення виконавчого провадження ВП №71108102 щодо виконання виконавчого листа № 2/226/325/15-ц. У відповідності до даної постанови встановлено, що борг, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження сплачені боржником у повному обсязі та перераховані згідно до розпорядження. Відповідно до ст.ст. 39,40 Закону України «Про виконавче провадження» було постановлено виконавче провадження ВП №71108102 закрити. Стягувач вважає дану постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №71108102 від 26.07.2023 року, винесену державним виконавцем Авдіївсько-Мирноградського ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Котолупенко Л. І., незаконною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства та винесену з порушенням норм передбачених Законом України «Про виконавче провадження», приймаючи до уваги наступні обставини. Виконавчий лист № 2/226/325/15-ц містив наступні відомстві: суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 , на користь AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованість за кредитним договором № 198/413698 від 18.07.2008 року в загальному розмірі 14761,23 долари США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ 15,577517 складає 229943,31 грн та судові втрати у розмірі 2229,43 грн. За період примусового виконання рішення Димитровського міського суду Донецької області від 20.02.2015 року по справі № 2/226/325/15-ц стягувачем було отримано та зараховано на погашення боргу за кредитним договором № 198/413698 наступні суми: 04.06.2021 року - 8340,62 грн, що станом на дату зарахування згідно курсу НБУ 27,3400 складало 220,97 дол.США, - 2299,43 грн - пішло на погашення судового збору; 22.06.2021 року - 2000,00 грн, що станом на дату зарахування згідно курсу НБУ 27,19350 складало 73,54 дол.США; 26.07.2021 року - 2417,21 грн, що станом на дату зарахування згідно курсу НБУ 26,04800 складало 89,37 дол.США; 25.08.2021 року - 2115,11 грн, що станом на дату зарахування згідно курсу НБУ 26,67180 складало 79,31 дол.США; 29.09.2021 року - 3281,06 грн, що станом на дату зарахування згідно курсу НБУ 26,56980 складало 123,49 дол.США; 21.10.2021 року - 3534,43 грн, що станом на дату зарахування згідно курсу НБУ 26,20780 складало 134,86 дол.США; 29.11.2021 року - 3319,41 грн, що станом на дату зарахування згідно курсу НБУ 27,10330 складало 122,47 дол.США; 16.12.2021 року - 3543,43 грн, що станом на дату зарахування згідно курсу НБУ 27,19600 складало 129,96 дол.США; 19.01.2022 року - 4119, 00 грн, що станом на дату зарахування згідно курсу НБУ 28,41010 складало 144,98 дол.США; 18.02.2022 року - 4771,23 грн, що станом на дату зарахування згідно курсу НБУ 28,3000 складало 168,59 дол.США; 30.06.2022 року - 7758,43 грн, що станом на дату зарахування згідно курсу НБУ 29,2549 складало 265,20 дол.США; 28.07.2023 року - 187051,68 грн, що станом на дату зарахування згідно курсу НБУ 36,56860 складало 5115,09 дол.США. Відповідно в процесі примусового виконання виконавчого листа № 2/226/325/15-ц було стягнуто та зараховано на погашення боргу за кредитним договором 6667,83 дол.США. Станом на 08.08.2023 року наявна не погашена заборгованість у розмірі 8093,40 дол.США. Зважаючи на ці обставини, боржником не сплачено всієї суму заборгованості, а тому в державного виконавця не було підстав для закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду. Зазначення в рішенні суду гривневого еквіваленту іноземної валюти на певну дату не тягне за собою зміну правовідносин між сторонами та не впливає на обов`язок боржника здійснити погашення заборгованості у валюті зобов`язання. У разі зазначення в судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні - стягувачеві має бути перерахована вказана в резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Перерахування стягувачеві суми в національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена в резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення. Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення не може змінювати зміст договірного зобов`язання, яке існувало між сторонами, тобто воно залишається грошовим зобов`язанням в іноземній валюті, а тому погашення суми, що підлягала стягненню за судовим рішенням, обчислюється в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу. Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти є грошима в національній або іноземній валюті. У статтях 47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Такі кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу. Згідно зі статтею 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Загальні положення про виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Таким чином, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою. При цьому правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті. З огляду на зазначене, виконання за вказаним виконавчим листом № 2/226/325/15-ц, провадження № 2/226/271/2015 виданого Димитровським міським судом Донецької області 24.04.2015 року - повинне було здійснюватися в іноземній валюті. Враховуючи викладене, державний виконавець зобов`язаний був під час примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду, керуватися положеннями статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки між стягувачем та боржниками існувало валютне грошове зобов`язання і заборгованість за кредитним договором була стягнута судом в іноземній валюті - доларах США. При цьому погашення суми, що підлягає стягненню за судовим рішенням, обчислюється в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу. Це означає, що виконуючи зобов`язання за виконавчим документом у національній валюті, боржник повинен брати до уваги офіційний валютний курс НБУ, встановлений для відповідної валюти на день платежу. Такі положення визначені Постановою Великої Палата Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 750/8676/15-ц, Постановою Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц, Постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2020 р. та іншими. Постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №71108102 винесена 26.07.2023 року державним виконавцем Авдіївсько-Мирноградського ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Котолупенко Л.І. на адресу стягувача надійшла 31.07.2023 року, а відтак строк на подачу скарги чинний до 10.08.2023року. Просить суд: визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження у ВП №71108102 від 26.07.2023 року, яку було винесено державним виконавцем Авдіївсько-Мирноградського ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Котолупенко Л.І. ; зобов`язати Авдіївсько-Мирноградський ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції поновити виконавче провадження №71108102, щодо виконання виконавчого листа № 2/226/325/15-ц, провадження № 2/226/271/2015 виданого Димитровським міським судом Донецької області 24.04.2015 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованості за кредитним договором загальному розмірі 14761,23 долари США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ 15, 577517 складає 229 943,31 грн та судових витрат й провести виконавчі дії у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Представника стягувача в судовому засідання підтримав вимоги скарги, обґрунтовуючи їх викладеними у скарзі обставинами.

З Авдіївсько-Мирноградського ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до суду надійшов відзив на скаргу, в якому зазначено, що 11.06.2015 року до відділу надійшла заява стягувача про відкриття виконавчого провадження з виконавчим листом № 2/226/271/2015 виданим 21.04.2015 Димитровським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК заборгованості за кредитним договором у розмірі 229943,31 грн та судові витрати у розмірі 2299,43 грн, всього 232242,74 грн.

12.06.2015 року державним виконавцем, у зв`язку з тим, що довіреність, яка додана до заяви, була завірена не відповідно до вимог закону, на підставі п.8 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження.

28.08.2015 року стягувач AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» вдруге звернувся до Мирноградського MB ДВС ГТУЮ у Донецькій області з заявою про відкриття виконавчого провадження та вищезазначеним виконавчим листом. 28.08.2015 року державним виконавцем Мирногоадського MB ДВС ГТУЮ у Донецькій області відповідно до вимог ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (виконавче провадження із спецрозділу № 48567310).

В ході примусового виконання виконавчого провадження № 48567310 державним виконавцем було встановлено, що згідно повідомлення ПФУ боржник працював: міська державна лікарня ветеринарної медицини м.Харків, яка розташована за адресою: м. Харків, Комінтернівський район, вул.Фонвізіна,19.

14.12.2015 року державним виконавцем згідно п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та виконавчий документ направлено за належністю до Комінтернівського ВДВС Харківського МУЮ для утримання боргу за місцем праці боржника.

24.03.2016 року вищезазначений виконавчий лист знову надійшов на виконання до Мирноградського MB ДВС ГТУЮ у Донецькій області. 24.03.2016 року державним виконавцем відповідно до вимог ст.ст.17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (виконавче провадження № 50605959).

У постановах про відкриття виконавчих проваджень № 48567310; № 48567310; № 50605959 сума заборгованості, яка підлягала стягненню, зазначалася у національній валюті і складала 232242,74 грн, стягувач жодного разу не оскаржував постанову про відкриття виконавчого провадження.

За час перебування на виконанні виконавчого документа у Мирноградському ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), із заробітної платні боржника утримана та перераховано на користь стягувана сума борг у розмірі 45190,93 грн (виконавче провадження №50605959).

08.09.2022 року державним виконавцем на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Згідно відмітки державного виконавця від 08.09.2022 року у виконавчому документі, залишок боргу складав 187051,81 грн.

22.02.2023 року до відділу надійшов виконавчий лист № 2/226/271/2015, виданий 21.04.2015 Димитровським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 14761,23 дол.США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ 15,577517 що складає 229943, 31 грн та судові витрати у розмірі 2299,43 грн, всього 232242,74 грн та заява стягувана про відкриття виконавчого провадження, в якій вказано: «прошу відкрити виконавче провадження для виконання виконавчого документа виданого 24.04.2015 р, Димитровським міським судом Донецької області у справі № 2/226/2015 за позовом ПАТ « КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення з неї заборгованості по договору та судових витрат». Інформація про суму заборгованості в заяві взагалі була відсутня.

22.02.2023 державним виконавцем Мирноградського ВДВС у Покровському районі Донецької області відповідно до вимог ст.ст.17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, в якій сума стягнення складала 187051,81 грн. Також необхідно зазначити, що постанова про відкриття виконавчого провадження, в якій сума стягнення складала 187051,81 грн не була оскаржена стягувачем у встановленому законом порядку.

У стягувача жодного разу не виникало спірного питання щодо розміру суми стягнення у виконавчих провадженнях.

В ході примусового виконання виконавчого провадження № 71108102 державним виконавцем направлено запити до обліково-реєстраційних установ щодо виявлення майнового стану боржника та джерел отримання доходів. Згідно відповідей боржниця ніде не працювала, пенсію не отримувала.

24.05.2023 року державним виконавцем згідно ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника.

Згідно відповіді МВС за боржником на праві приватної власності зареєстрований транспортний засіб Nissan, модель Almera 1.5, легковий, номер кузова: НОМЕР_1 , 2003 року випуску.

24.05.2023 року державним виконавцем винесено постанову про розшук транспортного засобу.

25.07.2023 року боржником на депозитний рахунок відділу була сплачена заборгованість у повному обсязі.

26.07.2023 року державним виконавцем винесено розпорядження про перерахування грошових коштів у сумі 187051,81 грн. на користь стягувача (пл. доручення № 4985 від 28.07.2023 року).

26.07.2023 року державним виконавцем згідно п.3 ч.3 ст.36, ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про припинення розшуку транспортного засобу та зняття арешту з коштів боржника.

26.07.2023 року державним виконавцем у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду та відповідно до п.9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Скаржник у своїй скарзі посилається на те, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 26.07.2023 року є незаконною та не відповідає вимогам чинного законодавства та винесена з порушенням норм передбачених Законом України « Про виконавче провадження». Відділ не погоджується із наведеною позицією з огляду на те, що у резолютивній частині виконавчого листа № 2/226/271/2015, виданого 21.04.2015 Димитровським міським судом, вказано: стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованість за кредитним договором в розмірі 14761,23 дол.США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ 15,577517 складає 229943,31 грн та судові витрати у розмірі 2299,43 грн, всього 232242,74 грн. При винесенні даного рішення суддя вказує еквівалент у гривні за офіційним курсом НБУ 15,5775,17, який підлягає стягненню згідно виконавчого листа. Судом чітко зазначена сума боргу в національній валюті, яка підлягає стягненню, а саме 232242,74 грн.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рушень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно п.1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та цим Законом.

В даному виконавчому провадженні державний виконавець здійснив заходи примусового виконання у спосіб та в порядку, встановленим виконавчим листом, а саме: стягнув з боржника у повному обсязі суму заборгованості у розмірі 232242,74 грн.

Державний виконавець, конкретно в цьому виконавчому провадженні не повинен був іноземну валюту конвертовувати в національну валюту на день здійснення платежу у зв`язку з тим, що суддя в резолютивній частині виконавчого листа зазначив суму боргу в національній валюті в еквіваленті за офіційним курсом НБУ. Підлягала стягненню сума 232242,74 грн в національній валюті. Рішення суду було фактично виконано у повному обсязі.

Таким чином, Авдіївсько-Мирноградський міський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області не погоджується з доводами скаржника та вважає його вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню через те, що у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом па підставі п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено на законних підставах постанову про закінчення виконавчого провадження та не порушено вимоги діючого законодавства та Закону України «Про виконавче провадження», які він неухильно додержується. Тому просить у задоволенні скарги відмовити (а.с.37-42).

В судовому засіданні державний виконавець Колопутенко Л.І. надала пояснення відповідно до поданого відзиву, вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Боржник ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду відзив на скаргу, в якому зазначила, що вважає скаргу безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 20.02.2015 по справі № 2/226/325/15-ц з неї було стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованість за кредитним договором № 198/413698 від 18.07.2008 року в загальному розмірі 14761,23 дол.США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ 15,577517 складає 229943,31 грн та судові витрати у розмірі 2299,43 грн. Тобто судовим рішенням закріплено загальний розмір її заборгованості перед позивачем у гривневому еквіваленті, який склав 232242,74 грн. На підставі вищевказаного рішення суду 24.04.2015 було видано виконавчий лист, до якого внесена резолютивна частина рішення суду, тобто також зазначено розмір боргу, що підлягає стягненню, у гривневому еквіваленті. Виконавчі провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа неодноразово відкривались державними виконавцями органів державної виконавчої служби та кожного разу такі державні виконавці вимагали від неї сплати боргу саме у національній валюті Україні у тому розмірі, який визначений судовим рішенням, тобто 232242,74 грн. Процедура примусового виконання виконавчого документа тривала вісім років і усі вісім років вона була впевнена, що має погасити борг в розмірі 232242,74 грн. Весь час, що тривало примусове виконання рішення суду, вона перебувала у дуже складній життєвій ситуації. Відсутність нормальної роботи з достойним заробітком, всесвітня пандемія короновірусу, російська агресія та вторгнення на територію України, все це не сприяло погашенню боргового зобов`язання. Крім того, на окупованій російськими військами території залишився об`єкт нерухомого майна, який є предметом іпотеки та виступав в якості гарантії повернення кредитних коштів стягувачу ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК». Незважаючи на скрутну життєву ситуацію, вона змогла позичити необхідну суму коштів у близьких їй людей та внесла її на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби. Безумовно, якщо б вона була поінформована державним виконавцем про необхідність погашення боргу в розмірі, що еквівалентний сумі в розмірі 14761,23 дол.США за курсом НБУ на день погашення, вона б навіть не намагалася цього зробити, оскільки такі кошти ніколи б не змогла знайти. При цьому вона вважає, що позиція державного виконавця щодо необхідності сплати боргу саме у гривні в розмірі, який визначено судовим рішенням, є законною та обґрунтованою. Так, відповідно до вимог частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 18 виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. На це звертає увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.11.2002 по справі № 753/11909/21. Оскільки у виконавчому листі № 2/226/325/15-ц виданому 21.04.2015 Димитрівським міським судом Донецької області було визначено спосіб виконання рішення суду у вигляді сплати боргу в еквіваленті за офіційним курсом НБУ 15,577517 складає 229943,31 грн та судові витрати у розмірі 2299,43 грн, державний виконавець був зобов`язаний виконувати судове рішення саме у такій спосіб. Саме така позиція закріплена у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 13.09.2017 по справі № 6-1445цс17.

Посилаючись на зазначену постанову Верховного суду України, боржник, зокрема, зазначає, що по цій справі суд першої інстанції установив, що: «30 травня 2015 року Володимирецьким районним судом Рівненської області видано виконавчий лист НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно на користь ВАТ «Державний Ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором від 11.04.2007 року НОМЕР_2 у сумі 27705,67 доларів США, що еквівалентно 219834,67 грн. В ході виконавчого провадження ОСОБА_1 згідно з квитанцією ПАТ КБ «ПриватБанк» від 29 квітня 2015 року НОМЕР_4 сплатив суму заборгованості у розмірі, визначеному рішенням суду, а саме у національній валюті України гривні, у розмірі 219834,67 грн., у зв`язку з чим постановою ВДВС Володимирецького РУЮ Рівненської області від 04 листопада 2015 року виконавче провадження було закінчено на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Відмовляючи в задоволенні указаної скарги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - РОУ AT «Ощадбанк» про скасування постанови державного виконавця ВДВС Володимирецького РУЮ Рівненської області ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження від 07 травня 2015 року, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець стягнув на користь скаржника з ОСОБА_1 заборговану суму доларів США в еквіваленті до гривні, що станом на день ухвалення рішення складало 219834 грн 67 коп., оскільки згідно з ч.1 ст.192 ЦК України законним платіжним засобом на Україні є гривня. При цьому суд дійшов висновку, що державний виконавець не уповноважений самовільно збільшувати суму, вказану в гривнях до долара США під час здійснення виконавчого провадження, тому, виконавши рішення Володимирецького районного суду від 01 березня 2011 року, він закінчив виконавче провадження постановою від 07 травня 2015 року.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та постановляючи нову про задоволення скарги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - РОУ AT «Ощадбанк», апеляційний суд, з висновками якого погодився суд касаційної інстанції, виходив з того, що державним виконавцем з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки сплатою боржником 219834,67 грн. згідно квитанції від 29 квітня 2015 року у повному обсязі не виконано рішення Володимирецького районного суду Рівненської області, так як сума, що підлягає сплаті, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Закінчуючи виконавче провадження на підставі пункту 8 частини першої статті 49, статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець ОСОБА_3 виходив з того, що боржником ОСОБА_1 на підставі квитанції ПАТ КБ «ПриватБанк» від 29 квітня 2015 року фактично виконано виконавчий лист НОМЕР_1, виданий Володимирецьким районним судом, про стягнення 221654,67 грн.

Оскільки законодавством державного виконавця не наділено правом змінювати суму заборгованості, розраховану та визначену у рішенні суду, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про законність винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої пунктом 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, чинного на час виникнення спірних правовідносин Закону України «Про виконавче провадження». Отже у справі, яка переглядається, положення пункту 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV апеляційним та касаційним судами застосовано не правильно, а тому рішення судів апеляційної та касаційної інстанцій підлягають скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції».

Також боржник зазначила, що законодавець наділив стягувача у виконавчому провадженні широким колом прав для захисту власних інтересів. Так, відповідно до статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувана чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Крім того, відповідно до частини 3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення. Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яку стосується виконавчого провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Спосіб виконання суднового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено статтею 16 Цивільного кодексу України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений (постанова Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 523/16632/15-ц, постанова Касаційного цивільного суду від 06 червня 2018 року у справі №522/21465/15). Виходячи з вищевказаного вбачається, що стягувач Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на протязі восьми років мав можливість звернутися до суду із заявою про зміну способу виконання рішення суду та змінити визначений судом розмір гривневого еквіваленту боргу і саме у такий спосіб захищати свої інтереси, але цього не зробив. Вказане свідчить, що нею у повному обсязі виконано вимоги виконавчого документа та боргове зобов`язання погашено. Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Вищенаведені факти свідчать про безпідставність та необґрунтованість скарги стягувача та обумовлює відмову в її задоволені, оскільки постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження була вчинена відповідно до закону.

Крім цього, боржник ОСОБА_1 надала до суду доповнення до відзиву на скаргу, в якому посилається на практику Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду стосовно, як вважає боржник, аналогічних правовідносин, а саме на постанови від 16.11.2022 по справі № 301/2052/18 та від 04.07.2018 по справі № 484/1672/16-ц. Просить відмовити в задоволенні скарги АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (а.с.66-69, 84-89).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 20.05.2015 року по справі №226/325/15-ц (провадження №2/226/271/2015) з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» стягнута заборгованість за кредитним договором № 198/413698 від 18.07.2008 року в загальному розмірі 14761,23 дол.США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ 15,577517 складає 229943,31 грн та судові витрати у розмірі 2299,43 грн. Цим рішенням також встановлено, що ОСОБА_1 за кредитним договором № 198/413698 від 18.07.2008 року отримала кредит у сумі 38000 доларів США (а.с.22-24).

21 квітня 2015 року Димитровським міським судом Донецької області видано виконавчий лист №226/325/15-ц (провадження №2/226/271/2015) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованості за кредитним договором № 198/413698 від 18.07.2008 року в загальному розмірі 14761,23 дол.США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ 15,577517 складає 229943,31 грн та судових витрат у розмірі 2299,43 грн (а.с.21, 43).

Постановою державного виконавця Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Котолупенко Лілії Іванівни від 22.02.2023 року відкрито виконавче провадження ВП №71108102 за виконавчим листом №2/226/271/2015, виданим 21.04.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 14761,23 дол.США, що складає 229943,31 грн, та судових витрат у розмірі 2299,43 грн, всього 232242,74 грн, залишок боргу 187051,81 грн (а.с.18, 19-20, 47, 48).

Згідно постанови державного виконавця Авдіївсько-Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Котолупенко Лілії Іванівни від 26.07.2023 року виконавче провадження ВП №71108102 з примусового виконання виконавчого листа №2/226/271/2015, виданого 21.04.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 14761,23 дол.США, що складає 229943,31 грн, та судових витрат у розмірі 2299,43 грн, всього 232242,74 грн, залишок боргу 187051,81 грн, закінчено, оскільки борг, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження сплачено боржником у повному обсязі та перераховано згідно розпорядження (а.с.16, 45-46).

Згідно відомостей, наданих АТ «Креді Агріколь Банк» про рух коштів по погашенню заборгованості по кредитному договору №198/413698 від 18.07.2008 року згідно рішення Димитровського міського суду Донецької області від 20.05.2015 року по справі №226/325/15-ц станом на 08.08.2023 року, стягувачем було отримано кошти: 04.06.2021 року - 8340,62 грн, що станом на дату зарахування згідно курсу НБУ 27,3400 складало 220,97 дол.США, 2299,43 грн - на відшкодування судового збору за рішенням суду; 22.06.2021 року - 2000,00 грн, що станом на дату зарахування згідно курсу НБУ 27,19350 складало 73,54 дол.США; 26.07.2021 року - 2417,21 грн, що станом на дату зарахування згідно курсу НБУ 26,04800 складало 89,37 дол.США; 25.08.2021 року - 2115,11 грн, що станом на дату зарахування згідно курсу НБУ 26,67180 складало 79,31 дол.США; 29.09.2021 року - 3281,06 грн, що станом на дату зарахування згідно курсу НБУ 26,56980 складало 123,49 дол.США; 21.10.2021 року - 3534,43 грн, що станом на дату зарахування згідно курсу НБУ 26,20780 складало 134,86 дол.США; 29.11.2021 року - 3319,41 грн, що станом на дату зарахування згідно курсу НБУ 27,10330 складало 122,47 дол.США; 16.12.2021 року - 3543,43 грн, що станом на дату зарахування згідно курсу НБУ 27,19600 складало 129,96 дол.США; 19.01.2022 року - 4119, 00 грн, що станом на дату зарахування згідно курсу НБУ 28,41010 складало 144,98 дол.США; 18.02.2022 року - 4771,23 грн, що станом на дату зарахування згідно курсу НБУ 28,3000 складало 168,59 дол.США; 30.06.2022 року - 7758,43 грн, що станом на дату зарахування згідно курсу НБУ 29,2549 складало 265,20 дол.США; 28.07.2023 року - 187051,68 грн, що станом на дату зарахування згідно курсу НБУ 36,56860 складало 5115,09 дол.США. Загалом ОСОБА_1 сплачено заборгованість по кредиту 6697,83 дол.США, залишок заборгованості по кредиту складає 6943,50 дол.США, залишок заборгованості по відсоткам складає 1149,90 дол.США (а.с.25).

Раніше, згідно постанови старшого державного виконавця ВДВС Димитровського МУЮ Мінтус К.С. від 23.03.2016 року про відкриття виконавчого провадження, а також інформації ВП-спецрозділ, за вищевказаним виконавчим листом №2/226/271/2015 виданим Димитровським міським судом Донецької області 21.04.2015 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» відкривалось виконавче провадження, здійснювались виконавчі дії, стягувалися кошти з боржника, при цьому сума заборгованості за рішенням суду у відповідних постановах державного виконавця зазначалася у гривнях в сумі 232242,74 грн (а.с.49-54).

Таким чином, судом встановлено, що згідно кредитного договору № 198/413698 від 18.07.2008 року боржник ОСОБА_1 отримала в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» кредит в доларах США та своєчасно не погашала отриманий кредит, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість в сумі 14761,23 доларів США, які були стягнуті рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 20.05.2015 року по справі №226/325/15-ц (провадження №2/226/271/2015). Також цим рішенням визначено розмір заборгованості окрім суми в доларах США, ще і в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на дату ухвалення рішення в гривнях - 229943,31 грн.

В ході виконавчого провадження з примусового виконання зазначеного рішення суду державним виконавцем було стягнуто з боржника суму заборгованості, визначену рішенням суду у гривнях - 229943,31 грн., та судові витрати у розмірі 2299,43 грн.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Такі випадки передбачені статтею 193, частиною другою статті 524 ЦК України, Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (який діяв на час укладення кредитного договору № 198/413698 від 18.07.2008 року між ОСОБА_1 та «Креді Агріколь Банком», на час ухвалення рішення Димитровського міського суду Донецької області від 20.05.2015 року по справі №226/325/15-ц, на час проведення виконавчого провадження до 07.02.2019), Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (який діяв на час укладення кредитного договору № 198/413698 від 18.07.2008 року між ОСОБА_1 та «Креді Агріколь Банком», на час ухвалення рішення Димитровського міського суду Донецької області від 20.05.2015 року по справі №226/325/15-ц, на час проведення виконавчого провадження до 07.02.2019), Законом України «Про валюту і валютні операції» (який діє на теперішній час).

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

З пункту 30.1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (який діяв на час укладення кредитного договору № 198/413698 від 18.07.2008 року між ОСОБА_1 та «Креді Агріколь Банком», на час ухвалення рішення Димитровського міського суду Донецької області від 20.05.2015 року по справі №226/325/15-ц, на час проведення виконавчого провадження до 01.08.2022), а також з частини першої статті 49 Закону України «Про платіжні послуги» (який діє на теперішній час) вбачається, що моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок отримувача або видачі їх в готівковій формі.

Із аналізу наведених правових норм випливає, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави. У разі отримання у позику (кредит) іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику (кредит).

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики (кредиту) не суперечить чинному законодавству.

Димитровський міський суд Донецької області рішенням від 20.05.2015 року по справі №226/325/15-ц ухвалив стягнути грошову суму заборгованості в іноземній валюті - доларах США, при цьому з огляду на положення статей 1046, 1049, 1054 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена кредитним договором, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», згідно частини 3 якої у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Таким чином, у разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні, стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Перерахування стягувачеві суми боргу у національній валюті не є належним виконанням судового рішення.

Відповідні правові позиції викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18) та від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) і мають бути застосовані у цій справі, виходячи з тотожності правовідносин сторін.

При цьому в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18) Верховний Суд відступив від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеному в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України (постанова Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1445цс17), на яке в обґрунтування свого заперечення проти скарги посилається боржник ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим суд вважає необґрунтованими доводи боржника ОСОБА_1 проти скарги, зазначені у відзиві. Також її посилання в доповненні до відзиву на постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.11.2022 по справі № 301/2052/18 та від 04.07.2018 по справі № 484/1672/16-ц суд вважає необґрунтованими, оскільки правовідносини сторін, які розглядалися у зазначених справах, не тотожні правовідносинам сторін по даній справі, зокрема, в цих справах розглядалися правовідносини, коли особа отримувала позику (кредит) в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті.

Також суд не приймає доводи відділу державної виконавчої служби, зазначені у відзиві, щодо правомірності винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у ВП № 71108102, оскільки вони не ґрунтуються на законі.

Отже, оскільки виконавче провадження з виконання рішення Димитровського міського суду Донецької області від 20.05.2015 року по справі №226/325/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь скаржника суми боргу за кредитним договором № 198/413698 від 18.07.2008 року, де суму заборгованості вказано в загальному розмірі в доларах США та в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на дату ухвалення рішення суду в гривнях, виконано в розмірі вказаному в рішенні суду в грошовій одиниці гривні, тому враховуючи вищевикладене, суд вважає, що державним виконавцем не було в повному обсязі здійснено виконання рішення суду, у зв`язку з чим скарга АТ «Креді Агріколь Банк» щодо вимог про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання поновити виконавче провадження підлягає задоволенню.

Щодо вимог скарги про зобов`язання Авдіївсько-Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції провести виконавчі дії у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» суд вважає, що в цій частині скарги необхідно відмовити, оскільки після виконання державним виконавцем рішення суду про поновлення виконавчого провадження обов`язком державного виконавця, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», є проведення виконавчих дій у відповідності до цього Закону і окреме рішення суду з цього приводу не потрібно.

Керуючись ст.99 Конституції України, ст.18, 49 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.192, 524, 526, 533, 626, 627, 1046, 1047, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст.133, 137, 141, 142, 255, 258-260, 447-451 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на постанову державного виконавця Авдіївсько-Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Котолупенко Лілії Іванівни, боржник ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Авдіївсько-Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Котолупенко Лілії Іванівни від 26.07.2023 про закінчення виконавчого провадження у ВП № 71108102.

Зобов`язати Авдіївсько-Мирноградський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції поновити виконавче провадження № 71108102 з виконання виконавчого листа № 2/226/325/15-ц, провадження № 2/226/271/2015, виданого Димитровським міським судом Донецької області 21.04.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» заборгованості за кредитним договором № 198/413698 від 18.07.2008 в загальному розмірі 14761,23 дол. США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ 15,577517 складає 229943,31 грн, та судових витрат.

В задоволенні вимог скарги про зобов`язання Авдіївсько-Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції провести виконавчі дії у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений 25.10.2023.

Суддя О.А. Рибкін