копія
Справа № 401/2830/23
Провадження № 2/401/1471/23
30 жовтня 2023 року м. Світловодськ
Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Мельничика Ю.С.,
за участю: секретаря судових засідань Рудської В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,
Процедура (рух справи):
У серпні 2023 року позивач ТОВ "Світловодськпобут" звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01 листопада 2021 року по 01 серпня 2023 року в сумі 16 605,51 грн., за період з 01 листопада 2021 року по 01 лютого 2022 року втрати від інфляції 395,82 грн. та три відсотки річних 253,40 грн. Також просили стягнути судові витрати, які поніс позивач у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 07 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача - адвокат Гармаш А.В. надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином причини своєї неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву до суду не надали, заяв про відкладення розгляду справи не надсилали.
Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідачі суд не повідомили.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до вимог частини першої статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, які є у справі.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.
Аргументи позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут»:
Позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є споживачами послуги з постачання теплової енергії у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та на яких відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Між ОСОБА_1 та ТОВ «Світловодськпобут» 27 січня 2011 року укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, відповідно до п. 28 якого, його укладено на 5 (п`ять) років. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII) виконавцем комунальної послуги постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Позивачем надано відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_2 . Позивач проводив та проводить нарахування відповідно до постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про встановлення тарифів та рішень виконавчого комітету Світловодської міської ради про встановлення тарифів. За отриману послугу з постачання теплової енергії відповідачі кошти не сплачували, у звязку із чим виникла заборгованість за опалення квартири, яка за період з 01 листопада 2021 року по 01 серпня 2023 року становить 16 605,51 грн., за період з 01 листопада 2021 року по 01 лютого 2022 року сума інфляційного нарахування на суму боргу становить 395,82 грн., а сума трьох процентів річних становить 253,40 грн.
На підставі викладеного, просить задовольнити позов про стягнення з відповідачів, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно нарахованої заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог позивач, ТОВ «Світловодськпобут», надав суду копії таких доказів: - копія договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 27 січня 2011 року; - довідка про розмір платежів за послуги СП ТОВ «Світловодськпобут»; - розрахунок суми, на яку збільшився розмір внаслідок інфляційних процесів, розрахунок трьох відсотків річних; - копії інших письмових доказів.
Аргументи відповідачів, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 :
Відповідачі про дату, час та місце судового засідання повідомлені за місцем реєстрації, без поважних причин в судове засідання не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву до суду не надали, заяв про відкладення розгляду справи не надсилали.
Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідачі суд не повідомили.
Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяв сторін по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, тому позов слід задовольнити з таких підстав.
Встановлені судом обставини справи:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» відповідно до рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради за №742 від 15 серпня 2012 року є виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Світловодську та проводить забезпечення тепловою енергією багатоквартирні будинки.
Згідно рішень виконавчого комітету Світловодської міської ради та наказів СП ТОВ «Світловодськпобут», у м. Світловодську у період з 2021 по 2023 роки було проведено опалювальні сезони.
Між ОСОБА_1 та ТОВ «Світловодськпобут» 27 січня 2011 року укладено договір про надання послуги з постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_2 . Відповідно до п. 28 договору, його укладено на 5 (п`ять) років. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про необхідність його перегляду.
Відповідно п. 1 договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 27 січня 2011 року визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки та дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг.
На даний час договір між сторонами не розірвано.
Внаслідок несплати відповідачами платежів за отримані послуги з централізованого опалення за період з 01 листопада 2021 року по 01 серпня 2023 року утворилася заборгованість.
Згідно довідки про розмір платежів за послуги ТОВ «Світловодськпобут», за період з 01 листопада 2021 року по 01 серпня 2023 року заборгованість відповідачів становить 16 605,51 грн., за період з 01 листопада 2021 року по 01 лютого 2022 року індекс інфляції 395,82 грн., та три відсотка річних 253,40 грн.
У серпні 2023 року позивач ТОВ "Світловодськпобут" звернувся до суду з позовною заявою про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01 листопада 2021 року по 01 серпня 2023 року в сумі 16 605,51 грн., з 01 листопада 2021 року по 01 лютого 2022 року - втрати від інфляції 395,82 грн. та три відсотки річних 253,40 грн. Також просив стягнути судовий збір в сумі 2684,00 грн. та 1000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідачі про можливі заперечення проти позовних вимог суд не повідомили.
Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами.
Оцінка суду (джерела права):
Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, які затверджено Постановою КМУ від 03 жовтня 2007 року №1198, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджено Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4.
Згідно зі статтею 13 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.
Відповідно до статті 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує.
Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частина перша статті 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Споживач зобов`язався щомісячно протягом опалювального періоду сплачувати підприємству за опалення та гаряче водопостачання (в разі наявності) згідно затверджених у встановленому діючим законодавством порядку тарифів. Розрахунки по даному договору проводяться на підставі рахунків, які надаються споживачеві підприємством або безпосередньо вручаються підприємством по місту знаходження споживача. Термін перерахування і внесення платежів не пізніше, ніж 20 число наступного за розрахунковим місяцем.
Відповідно до пункту 1 договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 27 січня 2011 року визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки та дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг. Договір укладено в письмовій формі, підписано обома сторонами та скріплено печаткою СП ТОВ "Світловодськпобут". На даний час договір, що укладений між сторонами, не розірвано.
Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
З огляду на зміст правовідносин, що існують між сторонами, вони по своїй суті є грошовим зобов`язанням, в якому серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника як споживача послуг покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора, як виконавця комунальної послуги, вимагати сплату коштів за фактично надані послуги.
Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1, 2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язань.
При цьому передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Висновок суду:
Суд зазначає, що позивач, ТОВ «Світловодськпобут» надавав послуги з централізованого теплопостачання до квартири відповідачів, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартира АДРЕСА_2 .
Внаслідок прострочення виконання зобов`язання по сплаті послуг з централізованого опалення відповідачам, згідно розрахунку позивача, нарахована сума заборгованості 16 605,51 грн.
Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, як сторона договору, яка прострочила виконання зобов`язання, має обов`язок сплатити борг за отримані послуги з централізованого опалення.
Встановлені у судовому розгляді фактичні обставини справи, переконують суд у тому, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними на підставі належних та допустимих доказів, а тому їх слід задовольнити, та з відповідачів на користь ТОВ «Світловодськпобут» слід стягнути заборгованість за послугу централізованого опалення квартири відповідача в розмірі 16 605,51 грн., індекс інфляції 395,82 грн., та три відсотка річних 253,40 грн.
Оцінка суду (джерела права):
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Згідно із частиною першою статті 27 Закону договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.
До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону).
За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положенням про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до статті 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (частина п`ята статті 626 ЦК України). Отже, договір про надання правової допомоги, як і будь-який договір про надання послуг, може бути оплатним або безоплатним.
Згідно з статтею 30 Закону, статтею 28 Правил адвокатської етики ( у редакції 2012 року) гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Висновок суду :
Суд зазначає, що за змістом ст.141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Згідно ч.6 ст.137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Представником позивача - адвокатом Гармаш А.В., на підтвердження понесених позивачем витрат на оплату правничої допомоги адвоката додано: - Договір № SP-131/2022 про надання правової (правничої) допомоги від 03 лютого 2022 року, укладений між Адвокатським бюро "Гармаш і Партнери" та ТОВ "Світловодськпобут"; - додаткова угода до Договору; - Акт прийому-передачі наданих послуг за вказаним договором; платіжна інструкція № 06/06/2023 від 06 червня 2023 року.
Враховуючи відсутність заперечень відповідачів щодо вартості понесених позивачем витрат на оплату правничої допомоги адвоката, подання суду належних доказів щодо вартості вказаних послуг та наявність підстав для задоволення позовних вимог, суд приходить висновку, що з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути солідарно 1000 грн. на відшкодування понесених ним витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути судовий збір на користь позивача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 13, 256, 257, 261, 267, 319, 322, 526, 551, 610, 612, 625, 626 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 7, 9, 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 274, 279, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд,
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне найменування сторін:
Відповідач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий 02 грудня 2004 року Світловодським МРВ УМВС України у Кіровоградській області.
Відповідач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 виданий 28 лютого 2007 року Світловодським МРВ УМВС України у Кіровоградській області.
Суддя Світловодського
міськрайонного суду Ю.С. Мельничик
Згідно з оригіналом