Номер провадження: 22-ц/813/1795/23
Справа № 947/7272/21
Головуючий у першій інстанції Васильків О.В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

переглянувши справу №947/7272/21 за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» в особі правонаступника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 червня 2021 року у складі судді Васильків О.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.», звернувшись 4 березня 2021 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що 30 січня 2019 року між ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» та ОСОБА_2 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) АО/0303000, забезпечений транспортний засіб «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_1 . 29 листопада 2019 року о 13:38 годині в м. Одесі по вул. Пушкінській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 . Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено транспортний засіб «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з вини відповідача ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якої як водія автомобіля «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» згідно Поліса №АО/0303000. За умовами Полісу №АО/0303000 на підставі страхових актів №19.59.0 від 05 лютого 2020 року та №19.59.0/1 від 19 лютого 2020 року, заяв про страхове відшкодування та зібраних документів розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_2 , склав 66764,29 грн., що підтверджено платіжним дорученням №4987 від 02 квітня 2020 року, №4986 від 02 квітня 2020 року, №5078 від 03 квітня 2020 року, №5154 від 06 квітня 2020 року. Оскільки відповідач ОСОБА_2 залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, то ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» відповідно до статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має право зворотної вимоги (регресу) до ОСОБА_2 на суму 66764,29 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 66764,29 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та витрати на сплату судового збору в сумі 2270,00 грн. (а.с.1-2).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 15 березня 2021 року відкрито провадження у справі (а.с.40-41).

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, зазначивши у відзиві, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; ОСОБА_2 сама звернулась до поліції та повідомила про факт ДТП; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнута до адміністративної відповідальності, обставини ДТП встановлені за участю потерпілої особи та відповідача, яка спричинила шкоду, а тому сама по собі наявність постанови суду про притягнення до відповідальності відповідача за залишення місця ДТП не може бути покладна в основу рішення, яке повинно ґрунтуватися на загальних правилах про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях (а.с.47-52).

02 червня 2021 року ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» подано до суду клопотання про залучення до участі в справі фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в якості правонаступника позивача в порядку частини 1 статті 55 ЦПК України на підставі Договору про відступлення права вимоги №1/АК від 14 травня 2021 року (а.с.54-55).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11 червня 2021 року в порядку статті 55 ЦПК України замінено позивача товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» на правонаступника фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (а.с.67-68).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2021 року позов задоволено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 66764,29 грн., судові витрати в сумі 2270,00 грн. (а.с.72-78).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 січня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення суду від 09 серпня 2021 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові (а.с.93-98).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Вирішуючи питання про заміну сторони позивача правонаступником, суд не дослідив належним чином та не з`ясував фактичні обставини по справі, а саме чи був відповідач повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, чи були йому надані докази переходу до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 прав у зобов`язанні за вимогами до відповідача на суму 66764,29 грн., чи виникли права вимоги у первісного позивача. Право у нового кредитора вимагати від відповідача відшкодування шкоди відсутнє, так як перехід цього права від первісного кредитора до нового кредитора на суму 66764,29 грн. не підтверджений доказами, крім того відповідач не була письмово повідомлена про заміну кредитора у зобов`язанні, що суперечить нормам чинного законодавства. Крім того, підстави, відповідно до яких страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, передбачені у статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», їх перелік є вичерпаним і розширеному тлумаченню не підлягає. Судом не взято до уваги, що відповідач сама звернулась до поліції з метою повідомлення про скоєння ДТП, працівниками поліції не вживались заходи щодо розшуку винуватця дорожньо-транспортної пригоди, не здійснювались заходи щодо встановлення транспортного засобу, який зник з місця пригоди. Зазначені обставини вказують на відсутність права у страховика на подання регресного позову у даних спірних правовідносинах.

У відзиві на апеляційну скаргу на рішення представник ОСОБА_4 в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що заміна сторони позивача відбулася в порядку статті 55 ЦПК України на підставі Договору №1/АК від 14 травня 2021 року відступлення права вимоги; згідно Додатку №1 до Договору №1/АК право вимоги до ОСОБА_2 відступлене фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 ; заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника. Щодо права страховика на отримання регресного відшкодування, то постановою Київського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2019 року у справі №947/31451/19 ОСОБА_2 притягнута до відповідальності за залишення місця дорожньо-транспортної пригоди. За приписом абзацу в) підпункту 38.1 пункту 38.1 статті 38 Закону №1961-ІУ страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Встановлені постановою суду в справі №947/31451/19, що набрала законної сили, факти в силу положень частини 4 статті 82 ЦПК України не підлягають доведенню у цивільній справі, вина ОСОБА_2 у дорожньо-транспортній пригоді не підлягає додатковому доказуванню. Самовільне залишення місця пригоди надає позивачу право зворотної вимоги (регресу) до відповідача на суму 66764,29 грн. (а.с.156-158).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду без змін з огляду на наступне.

Між товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» та ОСОБА_2 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) АО/0303000 від 30 січня 2019 року, забезпечений транспортний засіб автомобіль марки «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.26-27).

29 листопада 2019 року о 13:38 годині в м. Одесі по вул. Пушкінській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 . Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено транспортний засіб «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з вини відповідача ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якої як водія автомобіля «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» згідно Поліса №АО/0303000.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2019 року в справі №947/31445/19 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів) (а.с.7).

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2019 року в справі №947/31451/19 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП (залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний) (а.с.7).

За умовами Полісу №АО/0303000 на підставі страхових актів №19.59.0 від 05 лютого 2020 року та №19.59.0/1 від 19 лютого 2020 року, заяв про страхове відшкодування та зібраних документів розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_2 , склав 66764,29 грн. та виплачений, що підтверджено платіжним дорученням №4987 від 02 квітня 2020 року, №4986 від 02 квітня 2020 року, №5078 від 03 квітня 2020 року, №5154 від 06 квітня 2020 року (а.с.9-35).

Щодо процесуального правонаступництва.

Процесуальне правонаступництво врегульовано статтею 55 ЦПК України, відповідно до положень якої у разі заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони на будь-якій стадії судового процесу; усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст.512 ЦПК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України).

Між товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» () та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) укладено Договір про відступлення права вимоги №1/АК від 14 травня 2021 року, відповідно до якого право грошової вимоги перейшло до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 згідно Додатку №1 до Договору №1/АК від 14 травня 2021 року, зокрема, й право грошової вимоги до ОСОБА_2 в розмірі 66764,29 грн. (а.с.58-63).

Отже, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є новим кредитором; заміна кредитора у зобов`язанні відбулася внаслідок передання ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» своїх прав за правочином (відступлення права вимоги); до нового кредитора фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні до ОСОБА_2 у розмірі 66764,29 грн.; згода боржника ОСОБА_2 на заміну кредитора у зобов`язанні не вимагалась.

Процесуальні підстави, з якими стаття 55 ЦПК України пов`язує процесуальне правонаступництво, настали; заміна позивача ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» правонаступником фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 здійснена у відповідності до норм чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги щодо здійснення заміни кредитора у зобов`язанні без згоди ОСОБА_2 як боржника безпідставні, так як згідно частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника.

Доводи апеляційної скарги щодо не здійснення письмового повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні не впливають на процесуальне правонаступництво позивача у справі, оскільки у розумінні частини 2 статті 516 ЦК України письмове повідомлення про заміну кредитора має значення виключно для визнання виконання боржником зобов`язання первісному кредитору належним.

Щодо права вимоги.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, зокрема, якщо після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди (абз.в) п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону).

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2019 року в справі №947/31451/19 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП (залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний).

Страхове відшкодування ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» потерпілій особі ОСОБА_3 виплачене в загальній сумі 66764,29 грн.

Отже, право страховика ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника ОСОБА_2 , яка після дорожньо-транспортної пригоди за її участю самовільно залишила місце пригоди, наявне в розмірі виплаченого потерпілому ОСОБА_3 страхового відшкодування 66764,29 грн. та передбачене абз. в) п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що сама звернулась до поліції з метою повідомлення про скоєння ДТП, що працівниками поліції не вживались заходи щодо розшуку винуватця дорожньо-транспортної пригоди та не здійснювались заходи щодо встановлення транспортного засобу, який зник з місця пригоди, не приймаються як підстава для відмови в позові, оскільки є чинною постанова суду в справі №947/31451/19 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за статтею 122-4 КУпАП за залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Справа в провадженні суду апеляційної інстанції з вересня 2021 року, призначалась до розгляду на 21 липня 2022 року, 20 квітня 2023 року, 10 жовтня 2023 року; інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада»; учасники справи мали процесуальний час для надання суду обґрунтування власних позицій. Судом апеляційної інстанції вимоги статей 128, 130 ЦПК України щодо судового виклику/повідомлення учасників процесу виконувались, порядок вручення судових повісток/повідомлень дотримувався, учасники справи правом на отримання/неотримання надісланих поштою судових повісток/повідомлень розпоряджалися на власний розсуд; додатково учасники справи повідомлялися документом в електронному вигляді «Судова повістка…», SMS-повідомленням «Судова повістка…»; підстав для подальшого відкладення розгляду справи не встановлено.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 12 жовтня 2023 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 9 серпня 2021 року в справі за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Ю.Ес.Ай» в особі правонаступника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 листопада 2023 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова