Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2023 р. Справа153/317/23

Провадження2/153/79/23-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Швеця Р.В.

за участю секретаря судового засідання Гуцол Т.Ю.

представника позивача АТ КБ «Приватбанк» - адвоката Поліщук Т.В.

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Вовк Е.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та відповідач ОСОБА_1 12.03.2008 уклали кредитний договір МКЯ-066, відповідно до якого позивач надав відповідачеві ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 20000 доларів США на термін до 10.03.2014, а відповідач ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленим кредитним договором. Відповідно до укладеної додаткової угоди №1 до кредитного договору №МКЯ-066 від 12.03.2008 валюту кредиту було переведено з валюти Долар США на валюту гривня. У звязку з цим заборгованість відповідача ОСОБА_1 на дату укладення додаткової угоди №1 до кредитного договору №МКЯ-066 від 12.03.2008 становила 366804,67 гривень. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме: видав відповідачеві кредит. Відповідач ОСОБА_1 , в свою чергу, порушила зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість станом на 05.01.2023 в розмірі 1008027,45 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом (тілом кредиту) 250459,12 гривень; заборгованості за відсотками за користування кредитом 10518,75 гривень та 747049,58 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. В забезпечення виконання зобов`язання за Договором МКЯ-066 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які також є відповідачами у справі, були укладені договори поруки. На теперішній час відповідачі продовжують ухилятися від виконання зобов`язання. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на свою користь заборгованість по кредитному договору №МКЯ-066 від 12.03.2008 станом на 05.01.2023 у розмірі 1008027,45 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом (тілом кредиту) 250459,12 гривень; заборгованості за відсотками за користування кредитом 10518,75 гривень, та пеню за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 747049,58 гривень та судові витрати у розмірі 15120,41 гривень.

27.03.2023 за вх.№1960 відповідач ОСОБА_1 надала відзив на позовну заяву, в якому вказала, що заперечує проти позову, оскільки згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати їй кредит у розмірі 20000 доларів США на термін до 10.03.2014, а вона зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 12.03.2008 в м.Ямполі Вінницької області між нею та ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено договір іпотеки, предметом якого є надання нею в іпотеку житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 . В забезпечення виконання зобов`язань, що випливають з кредитного договору №МКЯ-066 від 12.03.2008, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося 03.10.2017 з позовом до неї про звернення стягнення та виселення. Ямпільським районним судом Вінницької області позов задоволено частково. Суд звернув стягнення на будинок, загальною площею 84,80 кв.м., житловою площею 54,40 кв.м., який розташований по АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на підставі договору іпотеки від 12.03.2008 та договору про внесення змін №1 до договору іпотеки №б/н від 12.03.2008 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Вказане рішення Ямпільського районного суду Вінницької області по справі №153/1325/16-ц 13.10.2017 набрало законної сили, і вона вважає, що заборгованість за кредитним договором №МКЯ-066 від 12.03.2008 з неї стягнуто. Також вказала, що відповідно до рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 02.11.2010 у справі №2-7332010 про стягнення заборгованості за кредитним договором №МКЯ-066 від 12.03.2008 вже було стягнуто заборгованість, оскільки позов задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №МКЯ-066 від 12.03.2008 в розмірі 25659,13 доларів США. Крім цього, просила суд звернути увагу, що позивачем в позовній заяві належним чином не викладено розрахунки по заборгованості щодо первинного договору, не розмежовано відсотки, пеня та тіло кредиту. Вказала, що строки позовної давності перериваються саме пред`явленням позовної заяви до суду, а не завершенням судового розгляду справи. Після закінчення строку кредитування чи у разі реалізації вимоги про дострокове повернення кредиту кредитор втрачає право на нарахування неустойки, передбаченої кредитним договором. Змінивши строк кредитування шляхом направлення вимоги про дострокове повернення кредиту, банк реалізував своє право на дострокове повернення всієї суми заборгованості, а тому строк позовної давності на стягнення всього боргу повинен відраховуватися з моменту настання строку повернення всієї суми боргу. Строки позовної давності за кредитним договором, яким передбачено щомісячне повернення заборгованості розраховуються щодо кожного окремого платежу та починають свій відлік з моменту прострочення позичальником чергового платежу. Зазначила, що у разі неподання банком доказів видачі кредиту, суд повинен відмовити у задоволенні позовних вимог. Це обумовлено тим, що кредитний договір вважається укладеним не з моменту підписання договору, а з моменту отримання коштів. Видача кредиту може бути підтверджена рядом документів і найпростішим з них є виписка по рахунку клієнта. Якщо такого документа немає, то суд не має правових підстав задовольняти позовні вимоги. Вважає, що вказані підстави є достатніми для відмови позивачу у задоволенні позовних вимог.

27.03.2023 за вх.№1962 відповідач ОСОБА_2 надала відзив на позовну заяву, в якому вказала, що позовні вимоги не визнає та заперечує проти їх задоволення. Згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 20000 доларів США на термін до 10.03.2014, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. Строк на пред`явлення вимоги до поручителя повинен розраховуватися по кожному окремому платежу строк оплати якого настав, при цьому під вимогою мається на увазі пред`явлення саме позовної заяви про стягнення боргу. Строк на пред`явлення вимоги є преклюзивним, тобто, у випадку пропуску не може бути поновлений ні за яких обставин. Вважає, що строк для звернення до суду з позовом як до поручителя сплив. 10.09.2015 заборгованість по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, не було погашено, тому у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» згідно додаткового договору №1 до кредитного договору №МКЯ-066 від 12.03.2008 виникло право примусового стягнення боргу з 11.10.2015. Тому вважає, що строк для звернення до суду з позовом сплив. Також зазначила, що у випадку наявності судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, то порука не поширюється на правовідносини, які виникли після такого рішення, у зв`язку з припиненням дії договору, якщо інше не передбачено самими положеннями договору. Поручитель не відповідає за борг та 3 проценти річних та інфляцію. 02.11.2010 рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області по справі №2-733/2010 про стягнення заборгованості за кредитним договором №МКЯ-066 від 12.03.2008 вже було стягнуто заборгованість, позовні вимоги задоволено, а саме: стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №МКЯ-066 від 12.03.2008 в розмірі 25659,13 доларів США. Відповідно до Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, тобто подвійне стягнення однієї й тієї самої суми суперечитиме Конституції України. Вважає, що позовна заява подана в строк, який пропущений позивачем. Перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, тобто строку виконання зобов`язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

27.03.2023 за вх.№1961 відповідач ОСОБА_3 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив аналогічні обставини, які зазначила відповідач ОСОБА_2 у своєму відзиві. Також вказав, що договором поруки в 2008 році банком та поручителем не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється. У договорі поруки 2008 року, зокрема, було закріплено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору; відповідальність поручителя і боржника є солідарною; договір діє до повного припинення всіх зобов`язань боржника за основним договором. Вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто, протягом шести місяців з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст.1050 ЦК України, або з дня надання строку виконання основного зобов`язання. Банк мав протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання (виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором) пред`явити вимогу до поручителя.

27.03.2023 за вх.№1963 відповідач ОСОБА_4 надала відзив на позовну заяву, в якому навела аналогічні обставини, які зазначили відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 21.04.2023 за вх.№2490, №2488, надав відповіді на відзиви відповідачів, в яких зазначив, що Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та відповідач ОСОБА_1 12.03.2008 уклали кредитний договір МКЯ-066, відповідно до якого позивач надав відповідачеві ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 20000 доларів США на термін до 10.03.2014, а відповідач ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленим кредитним договором. Відповідно до укладеної додаткової угоди №1 до кредитного договору №МКЯ-066 від 12.03.2008 валюту кредиту було переведено з валюти Долар США на валюту гривня. У звязку з цим заборгованість відповідача ОСОБА_1 на дату укладення додаткової угоди №1 до кредитного договору №МКЯ-066 від 12.03.2008 становила 366804,67 гривень. В забезпечення виконання зобов`язання за договором №МКЯ-066 від 12.03.2008 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договори поруки в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 . Порука є правочином, за якою третя особа, яка не є стороною основного договору, бере на себе обов`язок поручителя перед кредитором за виконання боржником свого зобов`язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язання боржником шляхом відшкодування в грошовій формі того, що не було виконане останнім. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що й позичальник. Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 02.11.2010 було ухвалено стягнути з відповідачів заборгованість в повному обсязі. Однак, ухвалення рішення Ямпільським районним судом Вінницької області не свідчить про припинення достовірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Оскільки договірні правовідносини між сторонами не припинялися, банк продовжує здійснювати нарахування відсотків. Відповідачами не доведено відсутність заборгованості та виконання умов договору належним чином, а тому вимоги позовної заяви підлягають до задоволення. Також вказав, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів до спливу строку позовної давності. Обставини, на які відповідачі посилаються, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду. Підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення зобов`язання триває.

В судовому засіданні представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - адвокат Поліщук Т.В., позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Вовк Е.П., заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вказала, що позов не підлягає задоволенню, оскільки із відповідачів вже стягувалась заборгованість за кредитним договором №МКЯ-066 від 12.03.2008, що підтверджується рішеннями Ямпільського районного Вінницької області від 02.11.2010 та 03.10.2017. Вважає, що укладені із ОСОБА_1 12.11.2013 додаткові договори є пролонгацією договору №МКЯ-066 від 12.03.2008. ОСОБА_1 , уклавши з АТ КБ «Приватбанк» додаткові договори від 12.11.2013 додаткових коштів не отримувала, а тому у банку немає підстав для повторного стягнення із відповідачів заборгованості.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав.

Із розрахунку заборгованості по кредитному договору №МКЯ-066 від 12.03.2008, вбачається, що станом на 05.01.2023 відповідач ОСОБА_1 має кредитну заборгованість в розмірі 1008027,45 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом (тілом кредиту) 250459,12 гривень; заборгованості за відсотками за користування кредитом 10518,75 гривень та 747049,58 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (а.с.5).

Із копії кредитного договору №МКЯ-066, копії додатку №1 до кредитного договору №МКЯ-066 від 12.03.2008, копії ордеру-розпорядження про видачу (погашення) кредиту від 12.03.2008 встановлено, що 12.03.2008 між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір МКЯ-066, відповідно до якого позивач надав відповідачеві ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 20000 доларів США на термін до 10.03.2014, а відповідач ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленим кредитним договором (а.с.6-8, 9-10, 11, 17).

Із копії додаткового договору №1 від 12.11.2013 до кредитного договору №МКЯ-066 від 12.03.2008, копії додаткового договору №2 від 12.11.2013 до кредитного договору №МКЯ-066 від 12.03.2008, копії додатку №1 від 12.11.2013 до Кредитного договору №МКЯ-066 від 12.03.2008 встановлено, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено додаткові договори до кредитного договору №МКЯ-066 від 12.03.2008, які є невід`ємними частинами кредитного вказаного, відповідно до яких суму заборгованості в частині плати за користування кредитом зменшено на 111308,90 гривень, замінено валюту кредитного зобов`язання із долара США на гривню, у зв`язку з чим заборгованість ОСОБА_1 становила 366 804,64 грн. (а.с.12. 13-16).

Із копії договору поруки №МКЯ-066/3 від 12.03.2008 встановлено, що між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладений договір поруки за виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Кредитним договором від 12.03.2008 №МКЯ-066 (а.с.18).

Із копії договору поруки №МКЯ-066/2 від 12.03.2008 встановлено, що між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 укладений договір поруки за виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Кредитним договором від 12.03.2008 №МКЯ-066 (а.с.19).

Із копії договору поруки №МКЯ-066/DP1 від 12.11.2013 встановлено, що між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладений договір поруки за виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Кредитним договором від 12.03.2008 №МКЯ-066 (а.с.20-21).

Із копії договору про внесення змін №1 від 12.11.2013 до договору поруки №МКЯ-066/3 від 12.03.2008 встановлено, що на виконання кредитних зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором від 12.03.2008 №МКЯ-066 та договорів про внесення змін до нього, між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено договір про внесення змін до договору поруки №МКЯ-066/3 від 12.03.2008, відповідно до якого сторони виклали договір поруки №МКЯ-066/3 від 12.03.2008 в новій редакції.(а.с.22).

Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 02.11.2010, справа №2-733/2010 встановлено, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №МКЯ-066 від 12.03.2008 задоволені. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №МКЯ-066 від 12.03.2008 в розмірі 25659,13 доларів США (а.с.73-74).

Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 03.10.2017, справа №153/1325/16-ц, встановлено, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення та виселення задоволено частково. Звернуто стягнення на будинок, загальною площею, 84,80 кв.м., житловою площею 54,40 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на підставі договору іпотеки від 12.03.2008 та договору про внесення змін №1 до договору іпотеки №б/н від 12.03.2008 Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу в тому числі нотаріального укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем із встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні, зазначеному в договорі іпотеки, а саме 131250 гривень 00 копійок, будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. В іншій частині позову відмовлено (а.с.75-77).

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст.15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Судом встановлено, що рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 02.11.2010, справа №2-733/2010 задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №МКЯ-066 від 12.03.2008. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №МКЯ-066 від 12.03.2008 в розмірі 25659,13 доларів США, а саме: 17296,02 доларів США заборгованість за кредитом; 5008,30 доларів США заборгованість по процентах за користування кредитом; 1157,09 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 915,47 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до умов Договору та Правил надання банківських послуг: 63,40 доларів США штраф (фіксована частина), 1218,84 доларів США штраф (процентна складова). Вирішено питання розподілу судових витрат. Вказане судове рішення набрало законної сили 12.11.2010.

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 03.10.2017, справа №153/1325/16-ц, позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення та виселення задоволено частково. Звернуто стягнення на будинок, загальною площею, 84,80 кв.м., житловою площею 54,40 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на підставі договору іпотеки від 12.03.2008 та договору про внесення змін №1 до договору іпотеки №б/н від 12.03.2008 Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу в тому числі нотаріального укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем із встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні, зазначеному в договорі іпотеки, а саме 131250 гривень 00 копійок, будь-яким способом з іншою особою-покупцем. В задоволенні вимог банку щодо виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено. Вказане судове рішення набрало законної сили 13.10.2010.

Отже, АТ КБ «ПриватБанк» вже використало право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку.

Такими діями АТ КБ «ПриватБанк» на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Якщо за рішенням про стягнення заборгованості за кредитним договором сума боргу указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).

У частині четвертій статті 263 ЦПК України вказано про те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зазначено, що «статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа №14-154цс18)».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі №127/15672/16-ц зазначено, що «відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 4 червня 2019 року у справі №916/190/18. Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах №910/16945/14 та №908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі №918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах №905/2324/17 та №922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі №924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст.625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову».

Таким чином, вимоги АТ КБ «ПриватБанк» у цій справі про захист порушеного права шляхом стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором №МКЯ-066 від 12.03.2008 не підлягають задоволенню, оскільки таке право банком втрачено з часу набуття чинності рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 02.11.2010 та рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 03.10.2017 на підставі яких із відповідачів було стягнуто достроково заборгованість за кредитним договором №МКЯ-066 від 12.03.2008 та звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Подальше нарахування процентів та пені є неправомірними, а позивач має право на стягнення коштів, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України. Втім позивач АТ КБ «ПриватБанк» такої вимоги до відповідачів не пред`являв.

Доводи представника позивача про те, що 12.11.2013 між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 був фактично укладений новий кредитний договір, згідно якого були змінені умови основного договору №МКЯ-066 від 12.03.2008, шляхом заміни валюти кредитного зобов`язання із долара США на гривню, зменшено суму заборгованості в частині плати за користування кредитом на 111308,90 гривень та у відповідача виникло нове кредитне зобов`язання є безпідставними, оскільки відповідач ОСОБА_1 інших кредитних коштів за додатковим договором №1 від 12.11.2013 до договору №МКЯ-066 від 12.03.2008 від позивача не отримувала, а переведення валюти зобов`язання із долара США на гривню, зменшення суми кредитної заборгованості є лише зміною умов виконання зобов`язання щодо погашення відповідачем ОСОБА_1 вже наявної кредитної заборгованості за договором №МКЯ-066 від 12.03.2008.

Отже, враховуючи вищезазначені обставини та встановлені судом факти, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з необгрунтованістю та недоведеністю заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13, 76-82, 89, 264-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1 Д), .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 19.10.2023.

Суддя Р.В. Швець