У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

20.10.2023 суддя Городоцького районного суду Львівської області Перетятько О.В., вивчивши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут»- Станько М.М. про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, інфляційних втрат та 3 % річних, -

в с т а н о в и л а :

ТОВ «Львівгаз збут» в особі представника Станько М.М. звернулось в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 4077 грн. 01 коп. заборгованості за спожитий природний газ, 212 грн. 60 коп. інфляційних втрат, 45 грн. 37 коп. 3 % річних та 268 грн. 40 коп. судового збору.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

У відповідності до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

За положенням ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Частиною 1 ст. 27 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Заява про видачу судового наказу за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 163 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 163 ЦПК України, в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено в т.ч. повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Згідно заяви про видачу судового наказу, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут»- Станько М.М. просить про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ по АДРЕСА_1 , зазначивши вказану адресу місцем проживання боржника.

Між тим, з відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області від 10.10.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 з 17.05.2016 зареєстрована по АДРЕСА_2 , відомостей про те, хто є власником житлового будинкупо АДРЕСА_1 до матеріалів судового наказу заявником не долучено.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Зважаючи на те, що інститут наказного провадження є видом безспірного провадження в межах цивільного судочинства та відповідно до положення п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті, тому приходжу до висновку про відмову у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Разом з цим, роз`яснюю, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

За наведеного, керуючись ст. ст. 163 - 165 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

У видачі судового наказу за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут»- Станько М.М. про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Перетятько О.В.