Справа № 367/4457/21
Провадження №2/367/1608/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

02 жовтня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Катеринчука Б.К.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на її користь в розмірі 7 452 (сім тисяч чотириста п`ятдесят дві) гривні 13 копійок за період з вересня 2020 року по травень 2021 року. Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 04 вересня 2004 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який зареєстрований Горлівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції,про що складено відповідний актовий запис № 904. Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17.04.2020 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано. 26.12.2019 року Ірпінським міським судом Київської області по справі 367/9154/19 було винесено судовий наказ та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини щомісячно аліменти у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця і до досягнення нею повнолітня , починаю з 18.11.2019 року. Судовий наказ набрав законної сили 10.01.2020 року.

Позивач стверджує,що починаючи з 18.11.2019 року відповідач не виконував судове рішення, добровільно не сплачував аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі визначеному судовим рішенням від 16.12.2019 року.

Позивач зазначає, що 20.10.2020 року судовий наказ було пред`явлено до Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби ЦМУ Міністерства юстиції та відкрито виконавче провадження № 63345787.

Позивач наголошує, що після відкриття виконавчого провадження, відповідач продовжував не виконувати судове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 26.12.2019 року, а саме не сплачувати встановлений судом обов`язків розмір аліментів на користь позивача.

У зв`язку з тим, що рішення суду відповідачем не виконується, згідно розрахунку сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів на 30 число кожного поточного місяця по виконавчому провадженню № 63345787 від 18.02.2021 року, проведеному Державним виконавцем Ірпінського ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дербіною Л.В. боржника ОСОБА_3 за період з вересня 2020 року по грудень 2020 року складає 12 042 ( дванадцять тисяч сорок дві) гривні 00 копійок.

Позивач зазначає, що лише після накладення арешту на всі банківські картки, відповідач сплатив заборгованість по аліментам у виконавчому провадженні № 63345787 у розмірі 8 831 (вісім тисяч вісімсот тридцять одну гривню) 00 копійок.

Позивач зазначає, що згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 63345787, складених державним виконавцем Ірпінського міського відділу ДВС Центрального міжрегіонально управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дербіною Л.В. періодів прострочення по сплаті аліментів було три.

Позивач вважає, що має законне право на стягнення пені з відповідача за несвоєчасну сплату аліментів за кожним простроченим місячним платежем у відкритому виконавчому провадженню № 63345787.

Оскільки заборгованість виникла саме з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти за рішенням суду, проте свідомо ухиляється від свого обов`язку, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 100 відсотків заборгованості 7 452 (сім тисяч чотириста п`ятдесят дві) гривні 13 копійок.

12.10.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач стверджує, що всі матеріальні зобов`язання перед сином виконує своєчасно, на підтвердження відсутності заборгованості долучає квитанції.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 27 липня 2021 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_5 - Поліщук О.О. позовні вимоги просила задовольнити . В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду про перенесення слухання справи у зв`язку погіршенням стану здоров`я. Враховуючи, що відповідач повторно подає аналогічну заяву без долучення доказів поважності причин неявки в судове засідання, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що судовому засіданні 16.05.2023 року було заслухано вступне слово та пояснення відповідача, дослідження доказів у справі відбувалося за участю відповідача, оскільки відповідач в судове засідання 02.10.2023 року не з`явився без поважних причин, суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача ОСОБА_3 .

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають спільну дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 , виданим Калінінським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівсього міського управління юстиції Донецької області від 09.09.2009 року.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17.04.2020 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розірвано. 26.12.2019 року Ірпінським міським судом Київської області по справі 367/9154/19 було винесено судовий наказ та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4 щомісячно аліменти у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця і до досягнення нею повнолітня, починаючи з 18.11.2019 року. Судовий наказ набрав законної сили 10.01.2020 року.

На підставі судового наказу Ірпінського міського суду Київської області від 26.12.2019 року відкрито виконавче провадження № 63345787 від 20.20.2020 року.

Згідно розрахунку сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів на 30 число кожного поточного місяця по виконавчому провадженню № 63345787 від 18.02.2021 року , проведеному Державним виконавцем Ірпінського ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дербіною Л.В. боржника ОСОБА_3 за період з вересня 2020 року по грудень 2020 року складає 12 042 (дванадцять тисяч сорок три) гривні 00 копійок.

22.01.2021 року державним виконавцем Ірпінського ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кудрановським Ю.В. накладено арешт на кошти боржника.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. У силу вимог ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Отже, обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у ч.4 ст.155 СК України. Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, а саме виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Відповідно до ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1ст.196 СК України. Перевіряючи обґрунтованість заявленого позивачем розміру пені за несвоєчасну сплату аліментів, нарахованої на заборгованість по аліментам, а також наданих позивачем розрахунків пені, суд виходить з наступного. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць, помножена на кількість днів заборгованості, помножена на 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Положеннями ч.1, ч.3 ст.549ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Згідно зі ст.551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, якими згідно ст.4 ЦК України можуть бути закони та підзаконні нормативні акти. У ст.196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане (тобто до останнього числа поточного місяця), та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Зазначений висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 року, винесеній у справі № 572/1762/15-ц (провадження №14-37цс18), відступивши від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року справі № 6-94цс15. Такий підхід Верховного Суду до розрахунку пені застосований також Касаційним цивільним судом в постановах від 12.09.2018 року у справі №759/9457/15-ц, від 17.10.2018 року у справі №359/9950/16-ц, від 05.12.2018 року у справі №372/264/15-ц. Враховуючи викладене, періодів прострочення по сплаті аліментів було три: з вересня 2020 року по 24.01.2021 року, загальна кількість прострочених днів 146; з лютого 2021 року по 29 березня 2021 року, загальна кількість прострочених днів 57;з квітня 2021 року по 06 травня 2021 року, загальна кількість прострочених днів 36.

Таким чином, загальний розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів наступний:

1)Вересень 2020 року-кількість прострочених днів -30.

3 010,75 грн. х 30 х 1%= 903,22 грн.

2)Жовтень 2020 року кількість днів -31.

3 010,75 грн. х 31 х 1%= 933,33 грн.

3)Листопад 2020 року кількість днів -30.

3 010,75 грн. х 30 х 1%= 903,22 грн.

4)Грудень 2020 року кількість днів -31.

3 010,75 грн. х 31 х 1%= 933,33 грн.

Оскільки оплата заборгованості по аліментам надійшла 25 січня 2021 року, то у січні 2021 року кількість прострочених днів складає -24.

3 010,75 грн. х 24 х 1%= 722,58 грн.

903,22 грн. + 933,33 грн.+903,22 грн.+933,33 грн. + 722,58 грн. = 4 395,68 грн.

Таким чином, загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з вересня 2020 року по 24 січня 2021 року, за кожен день прострочення її несплати складає 4 395 грн. (чотири тисячі триста дев`яносто п`ять)гривень 68 копійок.

Розрахунок неустойки (пені) за прострочення несплати аліментів з лютого 2021 року по 29 березня 2021 року:

1)Лютий 2021 року - кількість прострочених днів -28. 3 287, 00 грн. х 28 х 1 %=920,00 грн.

2)Оскільки сплата заборгованості по аліментам надійшла 30 березня 2021 року, то у березні 2021 року кількість прострочених днів - 29.

3 287, 00 грн. х 29 х 1%=953,23 грн.

Таким чином, загальна сума за несвоєчасну сплату аліментів за період з лютого 2021 року по 29 березня 2021 року, за кожен день прострочення її сплати складає 1 873 ( одна тисяча вісімсот сімдесят три) гривні 23 копійки.

Розрахунок неустойки (пені) за прострочення несплати аліментів за третій період: квітня 2021 року по травень 2021 року:

3)Квітень 2021- кількість прострочених днів - 30.

3 287, 00 грн. х 6 х 1%=986,00 грн.

Оскільки сплата заборгованості по аліментам надійшла 07 травня 2021 року, то у травні 2021 року кількість прострочених днів-6.

Таким чином,загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з квітня 2021 року по травень 2021 року, за кожен день прострочення її сплати складає 1 183( одна тисяча сто вісімдесят три) гривні 22 копійки.

Враховуючи вищевикладені розрахунки, загальна сума неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів становить 7 452 ( сім тисяч чотириста п`ятдесят дві) гривні 13 копійок.

Суд не приймає долучені відповідачем квитанції в якості доказу відсутності заборгованості зі сплати аліментів, за періоди, за які позивач просить стягнути пеню, оскільки подані квитанції не містять інформації про те, що відповідачем були перераховані позивачу кошти, саме як аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 .

За приписами ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що прострочення сплати аліментів сталось з вини платника аліментів, який знав про свій обов`язок сплачувати аліменти, розмір пені, про стягнення якої заявила вимогу позивач, не перевищує загального розміру заборгованості за аліментами, позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що розподіл судових витрат не є позовною вимогою, має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом. Стаття 137 ЦПК України детально описує порядок відшкодування та визначення вказаних витрат, зокрема: - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша); - за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга); - для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя); - розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта); - у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята); - обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги № 3-10/20 від 21.12.2020 року, укладений між адвокатом Поліщук Олександрою Олександрівною та ОСОБА_2 ; копію додаткової угоди № 2 до Договору № 03-10/20 від 22.03.2021 року; копію акту про надані послуги від 23.03.2021 року, від 28.08.2021 року; копію ордеру від 14.01.2021 року; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 7248/10 від 07.12.2018 року; копію квитанції № Р24АС5189 від 22.03.2021 року; копію квитанції № Р24АС7664 від 28.08.2021 року.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити із критеріїв реальності понесення адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, про захист прав людини заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Дослідивши перелік наданих послуг та обсяг робіт, виконаних в межах договору про надання правової допомоги, враховуючи складність справи, значення справи для сторони, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивачу у розмірі 3818 (три тисячі вісімсот вісімнадцять) гривень.

Таким чином, суд вважає за можливе стягнути із відповідача ОСОБА_3 на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3818 (три тисячі вісімсот вісімнадцять) гривень.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в рахунок держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 12, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів за період з вересня 2020 року по травень 2021 року у загальному розмірі 7452 (сім тисяч чотириста п`ятдесят дві) гривні 13 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3818 (три тисячі вісімсот вісімнадцять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Кравчук