ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1403/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/1093/23 Категорія: на ухвалу Смоляр О.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Василенко Л.І., Карпенко О.В.,

за участю секретаря Новицької Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 17 липня 2023 року про відмову в забезпеченні позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні будинковолодінням, -

в с т а н о в и в:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні будинковолодіннямза адресою: АДРЕСА_1 . 14 липня 2023 року він звернувся до суду із заявою про накладення арешту на вазане будинковолодіння в порядку забезпечення свого позову.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилався на те, що з моменту отримання у власність спірного будинковолодіння та по даний час ОСОБА_2 обмежує його у здійсненні права власності та права користування вказаною нерухомістю. Відповідач перешкоджає здійснювати обслуговування капітальних споруд металевого паркану на схемі літера №1 та літнього душу літера «И» (власник ОСОБА_1 ), а також систематично здійснюються протиправні дії відносно майна позивача.

На підставі викладеного просив суд накласти арешт на будинок оволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 17 липня 2023 року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що заявником не обґрунтовано необхідність застосування саме таких видів забезпечення позову, що зазначені у заяві; не зазначено, яким чином можуть сприяти виконанню рішення суду вказані заходи забезпечення позову; не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи ухвалу суду незаконною, поставлену судом без повного з`ясування обставин справи, просив її скасувати та винести нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з моменту отримання у власність будинковолодіння та по даний час ОСОБА_2 обмежує позивача у здійсненні права власності та права користування ним.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує, що вона є власником домоволодіння, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та яке отримала в результаті дарування батьківського будинку їй та ОСОБА_1 .

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 16 грудня 2021 року у справі № 707/2608/20, яке набрало законної сили, виділено їй у власність відповідні будівлі та споруди. Отже, справа про поділ будинковолодіння є закінченою та вирішеною по суті.

Вказує, що позивачем не доведено, що нею чиняться перешкоди в реалізації ним права власності на майно.

Вважає, що позивачем штучно створюються умови для звернення до суду із надуманими вимогами, а тому підстави для забезпечення позову у даній справі відсутні.

Судова колегія, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Суди повинні враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі N 381/4019/18 (провадження N 14-729цс19) вказано, що: "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову".

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі N 914/1570/20 (провадження N 12-90гс20) вказано, що "під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб ".

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має враховувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Установлено, що предметом спору у даній справі є усунення перешкод в користуванні будинковолодінням за адресою АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_1 шляхом знесення самовільно споруджених об`єктів ОСОБА_2 власницею будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Колегія суддів вважає, що захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вказане вище домоволодіння, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 , є неспівмірним із заявленими вищевказаними позовними вимогами.

Колегія суддів вважає, що накладення арешту на домоволодіння відповідача не направлене на реальне забезпечення виконання можливого рішення у даній справі. Вимоги позивача стосуються усунення позивачу перешкод в користуванні його будинковолодінням шляхом знесення самовільно споруджених будівель.

При цьому застосування обраного позивачем заходу забезпечення позову без забезпечення балансу між можливими ризиками утруднення виконання рішення суду та наслідками від забезпечення позову для відповідача безпідставно порушило б закріплене у статті 41 Конституції України та статті 317 Цивільного кодексу України право особи - власника майна вільно розпоряджатися цим майном.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скарги без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 375, 381 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 17 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 18 жовтня 2023 року.

Судді: