Справа № 676/4401/22
Номер провадження 2/676/387/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Кам`янець - Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючого судді Бондара О.О.

з участю секретаря судового засідання Ткачук Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гермес», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРЕНКІТЕН», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янці-Подільському Кам`янець - Подільського району Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання недійсним договору, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гермес», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРЕНКІТЕН», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Кам`янець-Подільський міський відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання недійсним договору.

Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 03.05.2012 року Позивачку визнано винною у вчинені злочинів передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 209 КК України та призначено їй покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі. Одночасно, судовим рішенням задоволено цивільний позов ТОВ «Гермес» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства 1866733 грн. 95 коп. заподіяних збитків. На підставі виконавчого листа №1-348/11 від 21.06.2012 року, виданого Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_1 1866733 грн. 95 коп., державний виконавець Іккес Наталія Олександрівна постановою від 11.02.2013 року відкрила виконавче провадження №36466537. Окрім того, на підставі виконавчого листа №1-348/11 від 21.06.2012 року державний виконавець Іккес Наталія Олександрівна постановою від 11.02.2013 року відкрила виконавче провадження №36466075. У квітні 2022 року Позивачка дізналася, що 27.11.2020 року між ТОВ «Гермес» та ТОВ «ДРЕНКІТЕН» укладено Договір відступлення права вимоги за зобов`язаннями Позивача постановленими Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 03.05.2012 року. Проаналізувавши зміст оспорюваного договору та інші обставини справи, Позивачка дійшла висновку про фіктивність такого правочину. Тому просить визнати недійсним Договір укладений 27.11.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Гермес та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДРЕНКІТЕН» про відступлення права вимоги до ОСОБА_1 за вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду у справі №1-348/11 від 03.05.2012 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов просить задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідачів в судове засідання не з`вилися, причин неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.

Представник третьої особи в судове засідання не з`вився, подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 травня 2012 року ОСОБА_1 визнано винною у вчинені злочинів передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 209 КК України та призначено їй покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі. Одночасно, судовим рішенням задоволено позов ТОВ «Гермес» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Гермес» 1866733 грн. 95 коп. заподіяних збитків.

На підставі виконавчого листа №1-348/11 від 21.06.2012 року виданого Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_1 1866733 грн. 95 коп., державний виконавець Іккес Наталія Олександрівна постановою від 11.02.2013 року відкрила виконавче провадження №36466537.

Окрім того, на підставі виконавчого листа №1-348/11 від 21.06.2012 року державний виконавець Іккес Наталія Олександрівна постановою від 11.02.2013 року відкрила виконавче провадження №36466075.

27.11.2020 року між ТОВ «Гермес» та ТОВ «ДРЕНКІТЕН» укладено Договір відступлення права вимоги за зобов`язаннями Позивача постановленими Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 03.05.2012 року.

Згідно п.1.1. Договору Цедент передає, а Цесіонарій приймає всі права вимоги за зобов`язаннями постановленими Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду у справі №1-348/11 від 03 травня 2012 року, що ухвалені на користь ТОВ Гермес.

Водночас, пунктом 1.3. Договору передбачено, що За цим Договором Цесіонарій одержує право вимагати від ОСОБА_1 , 15.12.1966 року, належного виконання зобов`язань в обсязі та на умовах, що існують на момент відступлення права вимоги за вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду у справі №1-348/11 від 03 травня 2012 року, які були ухвалені на користь ТОВ Гермес.

Відповідно до, п. 3.1. Договору За відступлення права вимоги за цим Договором, Цесіонарій сплачує Цеденту винагороду у розмірі 1866461 грн. 21 коп. Сплата винагороди Цеденту від Цесіонарія за цим Договором повинна бути проведена не пізніше 27.11.2020 року.

п. 2.6. Договору передбачено, що після підписання Акта приймання- передачі відповідно до вимог п. 2.3. цього Договору Цедент зобов`язаний передати ОСОБА_1 15.12.1966 року письмове повідомлення про відступлення права вимоги за вироком.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Тлумачення ст. ст. 16, 203, 215 ЦК України свідчить, що для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним як способу захисту є усталеним у судовій практиці.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, вважає, що така протизаконна ціль, як укладення особою договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки.

При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення правочину) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), стороною якого не є, позивач зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і залежно від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

У ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При відмові в задоволенні позову в цій частині суд враховує, що позивач не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що даний правочин є фіктивним і вчинявся сторонами договору умисно на порушення прав і законних інтересів позивача.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України , частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, судам слід виходити із його ефективності (стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), а це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20, сформовала висновок , що звернення з позовом про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги є неналежним та неефективним способом захисту прав, що є самостійною підставою для відмови в позові. Отже, інтерес позивача (не вважає себе боржником) у правовій визначеності може захищатися, зокрема, позовом про визнання права або позовом про визнання відсутності права.

Крім того при ухваленні судового рішення суд також враховує, що непроведення розрахунку по договору про відступлення права вимоги може мати значення тільки при вирішенні питання про зміну сторони виконавчого провадження.

В зв`язку з відмовою в задоволенні позову з відповідачів не підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем за розгляд справи судом.

Керуючись ст.ст. 258 260, 263 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гермес», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРЕНКІТЕН», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Кам`янець-Подільський міський відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання недійсним Договору, укладеного 27.11.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Гермес та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДРЕНКІТЕН» про відступлення права вимоги до ОСОБА_1 за вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду у справі №1-348/11 від 03.05.2012 року, відмовити.

Відмовити в стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гермес» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРЕНКІТЕН» на користь ОСОБА_1 судового збору в сумі по 496 гривень 20 коп. з кожного відповідача.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )

Відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Гермес» ( вул. Киргизька, 19, м.Харків, 61105, ),

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДРЕНКІТЕН» ( вул. Максиміліанівська, 11, м.Харків, 61000, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янці-Подільському Кам`янець - Подільського району Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ( вул. Татарська, 8, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницька область, ).

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Бондар О.О