Провадження № 2/185/3804/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участі секретаря судового засідання Преображенської К.О., представника позивачів ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В

12.09.2023 року до суду звернулися ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з позовною заявою, у якій просять суд визнати за ними право власності за набувальною давністю на будинок АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого позову позивачі посилаються на те, що ОСОБА_2 Павлоградською дистанцією колії Придніпровської залізниці, 21 серпня 1991 року був виданий для проживання будинок АДРЕСА_1 . З цього часу позивачі стали постійно проживати у наданому будинку. Відкрито та безперервно володіли та користувалися вказаним будинком. Добросовісно та безперервно володіють, відкрито користуються нерухомим майном, утримують його, підтримують належний технічний, побутовий стани. Спірний будинок знаходився на балансі Павлоградської дистанції колії. 30 травня 2003 року між державним підприємством Придніпровська Залізниця та Павлоградською міською радою Дніпропетровської області укладено договір про передачу у комунальну власність будинку АДРЕСА_1 . Павлоградська міська рада прийняла у комунальну власність будинок, проте на баланс не взяла. За цих обставин позивачі просять суд визнати за ними право власності за набувальною давністю на будинок АДРЕСА_1 .

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2023 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні позивачі та представник позивача адвокат Кравченко Є.М. уточнили позовні вимоги, просили визнати за позивачами за набувальною давністю по 1/2 частині права власності на будинок АДРЕСА_1 .

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачу ОСОБА_2 21 серпня 1991 року був виданий для проживання будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 24.05.2023 р. виданою структурним підрозділом «Павлоградської дистанції колії». Будинок знаходився на балансі Павлоградської дистанції колії.

Рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради народних депутатів №2040 від 24.10.1993 р. «Про затвердження актів державної приймальної комісії» вказаний будинок був зданий в експлуатацію.

30 травня 2003 року між державним підприємством Придніпровська Залізниця та Павлоградської міською радою Дніпропетровської області укладено договір про передачу у комунальну власність загально-державного житлового фонду, що перебуває у повному господарському віддані або в оперативному управлінні підприємств п`ятнадцять житлових будинків, у тому числі спірний будинок.

За умовами п.3 Договору, Павлоградська міська рада зобов`язується після виконання Залізницею п.2.2 Договору, протягом десяти днів прийняти за актом приймання-передачі на свій баланс п`ятнадцять житлових будинків.

10 червня 2003 року укладено акт приймання-передачі житлового фонду Павлоградської дистанції колії, яким передано у комунальну власність Павлоградської міської ради будинок АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді від 30.08.2023 № 389/ж відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградськоїї міської ради наданої на адвокатський запит, будинок АДРЕСА_1 не перебуває у комунальній власності територіальної громади м.Павлограда.

За даними КП Павлоградське МБТІ №11846 від 29.08.2023р. будинок АДРЕСА_1 значиться на обліку за Павлоградською дистанцією колії Придніпровської залізниці на підставі реєстраційного посвідчення виданого 18.04.1996 р. Павлоградським БТІ, але право власності не зареєстровано.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтвердили, що позивачі з 1996 року постійно мешкають у будинку, сплачують комунальні послуги, утримують будинок у жилому стані.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майно протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Частина 2 статті ст. 344 ЦК України передбачає, що особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Частина 4 цієї ст. 344 ЦК України встановлює, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Отже, задоволення вимог про визнання права власності на нерухоме майно на підставі ст. 344 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності за володіння, відкритості, безперервності, без титульності володіння. За набувальною давністю може бути отримано право власності на нерухоме майно, яке не має власника, власник якого невідомий або відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно.

Заволодіння майном повинно бути добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності, таке володіння повинно бути відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому володілець має ставитись до цього майна, як до власного (експлуатувати, вживати необхідні заходи для утримання майна в належному стані тощо), володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених Законом строків.

Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків.

У п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивачі, як незаконні володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього.

Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи те, що позивачі дійсно відкрито і добросовісно володіють спірним майном більше 10 років, інші особи на спірне майно не претендують, позивачі є добросовісними набувачами, вважаю, що позовні вимоги доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.76,81,263 - 264,265,354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частину за кожним, за набувальною давністю на будинок АДРЕСА_1 .

Витрати по сплаті судового збору покласти на позивачів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В. О. Головін