Справа № 190/1839/21
Провадження №4-с/190/8/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м.П`ятихатки П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кудрявцевої Ю.В.

при секретарі Пронській Т.В.

за участю:

представника скаржника ОСОБА_1

представника стягувача Гук Н.В.

представника ДВС Черняк О.М.

розглянувши справу за скаргою ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Сербін Богдан Олександрович, стягувач ОСОБА_3 , особи дії яких оскаржуються: Жовтоводсько-П`ятихатський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса), ОСОБА_4 про визнання протиправним звіту №1606.1/23 від 16.06.2023 про оцінку вартості майна,-

встановив:

09.10.2023 року ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Сербін Б.О. звернувся до суду зі скаргою у порядку статті 447 ЦПК України на дії державного виконавця Жовтоводсько-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області. Просить поновити строк звернення до суду зі скаргою.

Скарга мотивована тим, що в процесі виконання рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошової компенсаціі вартості 1/2 частини автомобіля в сумі 458000 гривень, державний виконавець Жовтоводсько-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби виніс постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 19.05.2023 по ВП №71642224, а саме: квартири АДРЕСА_1 . У вересні 2023 року заявнику стало відомо із сайту ДП «СЕТАМ», що вказана квартира Жовтоводсько-П`ятихатським відділом Державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) виставлена на електроні торги, аукціон призначено було на 20.09.2023, стартова ціна зазначена 178 200,00 грн. Однак, 20.09.2023 торги не відбулися, та їх перенесено на 11.10.2023, номер лоту 536434, а ціна на квартиру була автоматично знижена до 151470,00 грн. Окрім того, в супереч вимогам Закону, висновок про вартість зазначеного майна ні представник скаржника, ні ОСОБА_2 не отримували. З фото прикріплених до лоту вбачається, що огляд здійснено з вулиці, жодного фото з зображенням внутрішнього стану квартири не має. Ознайомившись 09.10.2023 з матеріалами виконавчого провадження №71642224, ОСОБА_1 дізнався, що Жовтоводсько-П`ятихатським відділом Державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) у рамках виконавчого провадження №71642224 призначено суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 , відповідно до договору на проведення оціночних робіт №ОАМ-2023/ДП від 21.03.2023. Скаржник вважає за необхідне звернутися до суду із скаргою про визнання протиправним звіту №1606.1/23 від 16.06.2023 про оцінку вартості майна, оскільки всупереч вимогам діючого законодавства, експерт не ознайомився з об`єктом оцінки, що є порушенням пункту 56 Національного стандарту № 1 та частин першої, шостої статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», та є підставою для визнання оцінки майна неправомірною.

Посилається на те, що пропустив строк на подання скарги з поважних причин, оскільки державний виконавець завчасно не ознайомив його із звітом про оцінку майна і про продаж арештованого майна він дізнався лише у вересні 2023 року із сайту ДП «Сетам»

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просить суд визнати протиправним звіт №1606.1/23 від 16.06.2023 про оцінку вартості майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 у рамках виконавчого провадження №71642224 Жовтоводсько-П`ятихатського відділу Державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України (м. Одеса).

Представник скаржника в судовому засіданні підтримав вимоги скарги і просить її задовольнити.

Представник стягувача по виконавчому провадженню ОСОБА_3 , - адвокат Гук Н.В. просить відмовити в задоволенні скарги, вважає її необґрунтованою і такою, що подана з метою затягування виконання судового рішення.

Представник Жовтоводсько-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області в судовому засіданні також просить відмовити в задоволенні скарги, вважає що всі дії по підготовці майна до реалізації, нею вчинені правильно.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані державним виконавцем матеріали виконавчого провадження №71642224, судом встановлено наступне.

Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля LEXUS RX 350, легковий загальний універсал-В, 2017 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в сумі 458000 гривень.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.01.2023 року, рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 22.08.2022 - залишено без змін.

На виконання вищевказаного рішення суду, 24.04.2023 року Жовтоводсько-П`ятихатським відділом Державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) відкрито виконавче провадження №71642224.

31.05.2023 року ОСОБА_2 отримав засобами поштового зв`язку постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 19.05.2023 по ВП №71642224, а саме: квартири АДРЕСА_1 .

02.06.2023 року у виконавчому провадженні постановою державного виконавця призначено суб`єкта оціночної діяльності Жирова Андрія Костянтиновича для надання звіту про вартість арештованого майна.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, державний виконавець Жовтоводсько-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Черняк О.М. у виконавчому провадженні №71642224 заяву на реалізацію арештованого майна та акт про проведений електронний аукціон, - не складала.

Пунктом а) частини 1 статті 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод.

Боржник у скарзі стверджує, що можливість оскаржити дії, рішення та бездіяльність державного виконавця у нього з`явилась 09 жовтня 2023 року, після ознайомлення його з матеріалами виконавчого провадження. Протилежного матеріали справи не містять.

З урахуванням того, що причини пропуску строку звернення до суду є поважними, клопотання боржника про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою підлягає задоволенню.

Згідно з положенням статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов про відкриття виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно постанови Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 756/9582/14-ц (провадження № 61-7463св19) боржник має бути належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, а державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, а й встановити факт отримання ним копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду.

Доказ отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, в матеріалах виконавчого провадження відсутній.

У подальшому, 19 травня 2023 року державний виконавець виніс постанову про арешт майна боржника на підставі положень статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», а саме квартири АДРЕСА_1 . Докази належного повідомлення боржника про вказану процесуальну дію, в матеріалах виконавчого провадження відсутні.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Установлено, що 02.06.2023 року у виконавчому провадженні постановою державного виконавця призначено суб`єкта оціночної діяльності Жирова Андрія Костянтиновича для надання звіту про вартість описаної та арештованої квартири боржника.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження, постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 02.06.2023, державний виконавець надіслав 03.07.2023.

Однак, такі відомості суд оцінює критично, оскільки державним виконавцем не підтверджено відправлення цієї постанови, а саме не надано опис-вкладення або реєстр відправлень, який би містив найменування відправлення.

Окрім цього, у частині п`ятій статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Однак, як зазначено судом вище, державним виконавцем не надані докази, які свідчать про надіслання повідомлень про результати оцінки майна сторонам виконавчого провадження, зокрема боржнику. Наявний у справі фіскальний чек про надіслання ОСОБА_2 рекомендованого листа, суд оцінює критично, оскільки він не містить адреси та імені боржника та до нього не додано опис-вкладення або реєстр відправлень, який би містив найменування відправлення.

Такі дії державного виконавця не відповідають положенням ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», а тому є неправомірними.

Згідно з висновком про вартість майна, що проведена ОСОБА_4 , вартість двокімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 46,1 кв.м. (житлова площа 30 кв.м.), що належить на праві власності ОСОБА_2 становить 178200 грн.

Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо саме в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс19), від 20 березня 2019 року у справі №821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200апп18).

ОСОБА_1 оскаржує оцінку майна в порядку оскарження рішень та дій державного виконавця.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені у Законі України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлено у статті 12 цього Закону.

Підставою для проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (частина перша статті 10, частина перша статті 11 Закону України Законі України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

У частині першій статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

За змістом статті 3 зазначеного Закону оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно із частиною шостою статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 (далі - Національний стандарт № 1) є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Національний стандарт № 2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1442 (далі - Національний стандарт № 2), також є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Отже, оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту № 2 з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади процедури оцінювання.

Згідно з положеннями пункту 50 Національного стандарту № 1 проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Відповідно до пункту 51 Національного стандарту № 1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки, ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Згідно з пунктами 15, 16 Національного стандарту № 1 методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

Відповідно до пункту 52 Національного стандарту № 1 оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому, оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

Зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатися у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання та у додатках до нього із забезпеченням режиму конфіденційності згідно з умовами договору на проведення оцінки майна та з дотриманням вимог законодавства (пункт 54 Національного стандарту № 1).

За змістом пункту 56 Національного стандарту № 1 звіт про оцінку майна може складатися у повній чи у стислій формі. Звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Виходячи з наведених норм, підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Відповідно до пункту 15 Національного стандарту № 1 методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Суд приходить до висновку, що експертна оцінка спірного нерухомого майна була проведена з порушенням норм чинного законодавства, оскільки суб`єкт оціночної діяльності не здійснював повного огляду нерухомого майна, зокрема його внутрішнього огляду, що могло вплинути на визначення вартості оцінюваного майна та, відповідно, призвести до реалізації описаного та арештованого нерухомого майна за заниженою ціною.

У матеріалах справи та матеріалах виконавчого провадження немає доказів того, що виконавець чи оцінювач зверталися до боржника з вимогою забезпечити доступ оцінювача до об`єкта для його об`єктивної оцінки, а отже суб`єкт оціночної діяльності не мав вільного доступу до об`єктів дослідження. Невиконання таких вимог не могло не вплинути на об`єктивність та повноту оцінки вартості майна, належного боржнику.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що під час проведення оцінки майна в межах виконавчого провадження державним виконавцем було порушено положення Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту № 2 з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, що є підставою для визнання такої оцінки майна неправомірною.

З урахуванням обставин, встановлених під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню в межах заявлених вимог.

Керуючись статтями 3, 8, 55, 61, 129, 129-1 Конституції України, статтями 1-3, 5, 10, 18, 28, 36, 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 9, 11, «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», статтями 1-19, 23, 76-89, 95, 351, 352, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_1 , строк для звернення до суду зі скаргою на дії Жовтоводсько-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса), ОСОБА_4 про визнання протиправним звіту №1606.1/23 від 16.06.2023 про оцінку вартості майна.

Скаргу ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Сербін Богдан Олександрович, стягувач ОСОБА_3 , особи дії яких оскаржуються: Жовтоводсько-П`ятихатський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса), ОСОБА_4 про визнання протиправним звіту №1606.1/23 від 16.06.2023 про оцінку вартості майна - задовольнити.

Визнати неправомірною оцінку вартості майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , відповідно до звіту №1606.1/23 від 16.06.2023, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 у рамках виконавчого провадження №71642224 Жовтоводсько-П`ятихатського відділу Державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України (м. Одеса).

Зупинити реалізацію арештованого майна - квартири АДРЕСА_1 .

Копію ухвали для виконання в цій частині надіслати ДП «СЕТАМ».

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання в частині зупинення реалізації арештованого майна.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 27 жовтня 2023 року.

Суддя Ю.В.Кудрявцева