Справа № 450/2079/23 Провадження № 2/450/1050/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Покидько Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської про (предмет спору) визнання права власності в порядку спадкування, -

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач звернулася до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовною заявою про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 0,4195 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :17:000:0193, яка знаходиться на території (до реорганізації Звенигородської сільської ради) Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області та права власності на земельну ділянку площею 0,3449 га, кадастровий № :12:000:0032, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території (до реорганізації Звенигородської сільської ради) Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . За час свого життя ОСОБА_2 набув право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , який він набув згідно договору дарування посвідченого 03.12.2008 року приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу Львівської області за реєстровим № 3239 та зареєстрованого ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 18.12.2008 року за № 21941550; на земельну ділянку площею 0,4195 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №:17:000:0193, яка знаходиться на території (до реорганізації Звенигородської сільської ради) Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області (державний акт серії ЛВ № 007688), а також земельну ділянку площею 0,3449 га, кадастровий № :12:000:0032 призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території (до реорганізації Звенигородської сільської ради) Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області (державний акт серії ЛВ № 024524), які за життя належали його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 19.03.2010 року.), які він набув відповідно до вимог положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спільно проживаючи з матір`ю до дня її смерті, та яку за життя він не встиг зареєструвати за собою. За час свого життя ОСОБА_2 своїми майновими правами на випадок смерті не розпорядився в цілому чи частково, заповіту не склав. У день смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина. До спадкоємців першої черги спадкування відноситься дочка ОСОБА_2 ОСОБА_1 . 20.06.2015 вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька та прийняла спадщину в частині частки житлового будинку АДРЕСА_1 . Оскільки батько за час свого життя не встиг зареєструвати за собою право власності на вищезазначені земельні ділянки, які належали його матері, нотаріус не змогла видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ці ділянки. На даний час визнання права власності за нею на спадкове майно в позасудовому порядку неможливе, що змушує її звернутись за захистом своїх майнових прав в судовому порядку.

У судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила такі задоволити.

Позиція відповідача:

Відповідач, який повідомлявся про час та місце розгляду справи, явку представника не забезпечив, відзиву на позовну заяву до суду у встановлений строк не надав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

10.05.2023 ухвала про відкриття провадження; 09.06.2023 заява позивачки про слухання справи у її відсутності; 12.06.2023 ухвала про витребування в Пустомитівської державної нотаріальної контори інформацію щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Звенигородською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 19.03.2010); 11.07.2023 інформація на виконання ухвали про витребування доказів; 14.07.2023 ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 08.12.2014, актовий запис №1822.

У відповідності до вимог ст. 1220 ЦК України в день смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина після смерті останнього.

Згідно вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Так, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , який він набув на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого 03.12.2008 приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу Львівської області за реєстровим № 3239 та зареєстрованого ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 18.12.2008 за № 21941550, номер витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно 21314621; а також земельної ділянки площею 0,4195 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №:17:000:0193, яка знаходиться на території (до реорганізації Звенигородської сільської ради) Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області (державний акт серії ЛВ № 007688); та земельної ділянки площею 0,3449 га, кадастровий № :12:000:0032 призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території (до реорганізації Звенигородської сільської ради) Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області (державний акт серії ЛВ № 024524), які за життя належали його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Виконкомом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району 19.03.2010 року, актовий запис №11.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 належали на праві власності земельна ділянка площею 0,3449 га, яка розташована на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №024524 від 30.12.2004, виданого на підставі розпорядження голови Пустомитівської райдержадміністрації від 01.08.2003 №337, кадастровий номер :12:000:0032; та земельна ділянка площею 0,4195 га, яка розташована на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №007688 від 30.12.2004, виданого на підставі розпорядження голови Пустомитівської райдержадміністрації від 01.08.2003 №337, кадастровий номер :17:000:0193.

Згідно довідки Звенигородського старостинського округу №194 від 23.03.2023 згідно погосподарських книг Звенигородської сільської ради на 2006-2010 р.р., до дня смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вона проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . В даному будинку був зареєстрований та проживав її син ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як спадкоємець першої черги після смерті матері, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавицею та протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявив про відмову від спадщини, а отже, згідно ч. 3 статті 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину.

Як вбачається з відповіді Пустомитівської державної нотаріальної контори від 06.07.2023 вих. №183/01-16, спадкова справа на спадкодавця ОСОБА_3 не заводилась.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_2 набув у власність земельні ділянки: площею 0,3449 га, яка розташована на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №024524 від 30.12.2004, виданого на підставі розпорядження голови Пустомитівської райдержадміністрації від 01.08.2003 №337, кадастровий номер :12:000:0032; та земельну ділянку площею 0,4195 га, яка розташована на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №007688 від 30.12.2004, виданого на підставі розпорядження голови Пустомитівської райдержадміністрації від 01.08.2003 №337, кадастровий номер :17:000:0193, та за життя не встиг зареєструвати за собою.

На випадок смерті ОСОБА_2 своїм майном не розпорядився в цілому чи частково, заповіту не склав, а тому, у відповідності до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкування його майна повинно здійснюватися за законом, в порядку черговості.

Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданого Львівським міським палацом урочистої реєстрації новонароджених 10.02.1973, серії НОМЕР_3 , актовий запис №839, батьками якої вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № витягу 5, ОСОБА_4 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_6 »; та після розірвання шлюбу з ОСОБА_7 іменується прізвищем « ОСОБА_8 » згідно рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 19.06.2013.

Позивач ОСОБА_1 донька спадкодавця, згідно ст. 1261 ЦК України належить до кола спадкоємців першої черги спадкування після смерті ОСОБА_2 .

Як вбачається з довідки Звенигородського старостинського округу №193 від 23.03.2023 ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно погосподарських книг Звенигородської сільської ради на 2011-2015 р.р. В даному житловому будинку до дня смерті ОСОБА_2 проживала без реєстрації його дочка ОСОБА_1 , яка постійно доглядала за ним.

Відповідно до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як спадкоємець першої черги після смерті батька ОСОБА_2 , позивач прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем та протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявила про відмову від спадщини, а отже, згідно ч. 3 статті 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.06.2015, спадкоємицею зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дочка ОСОБА_1 , 1972 року народження. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, що закріплено ст. 1218 ЦК України.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину майна спадкодавця, на яке були правовстановлюючі документи.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Судом встановлено, що в позасудовому порядку, зокрема нотаріальному, позивач здійснити спадкування спадкового майна, належного ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має можливості, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно: земельні ділянки площею 0,4195 га та 0,3449 га, відсутні та спадкодавцем оформлені не були.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власника є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Дане також підтверджується п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Приписами ч.2 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже, правомірно набув право власності на спадкове майно; позивач, як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину, претендує на спадкове майно, однак не може оформити право власності на нього, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а обставини склалися так, що в іншому, крім судового порядку, позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину, те, що визнання права власності за позивачем на спірне майно не порушить прав відповідача, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Оскільки позивач не наполягає на стягненні з відповідача понесених ним судових витрат, судові витрати слід покласти на позивача.

На підставі ст. ст. 321, 392, 1216-1218, 1258, 1261 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 247, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської про визнання права власності в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки площею 0,4195 га, яка розташована на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №007688 від 30.12.2004, виданого на підставі розпорядження голови Пустомитівської райдержадміністрації від 01.08.2003 №337, кадастровий номер :17:000:0193 та земельну ділянку 0,3449 га, яка розташована на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №024524 від 30.12.2004, виданого на підставі розпорядження голови Пустомитівської райдержадміністрації від 01.08.2003 №337, кадастровий номер :12:000:0032, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Давидівська сільська рада, , місцезнаходження: 81151, с.Давидів, вул. Незалежності, 1а, Львівського району, Львівської області.

Суддя Д. А. Кукса