ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7784/23 Справа № 199/8284/22 Суддя у 1-й інстанції - Подорець О.Б. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки та піклування адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, про усунення перешкод у спілкуванні батька з синами, бабусі з онуками, шляхом визначення способу їх участі у вихованні дітей, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2022 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи - Орган опіки та піклування адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, про усунення перешкод у спілкуванні батька з синами, бабусі з онуками, шляхом визначення способу їх участі у вихованні дітей, мотивуючи його тим, що ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 та є батьком дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_6 є матір`ю позивача ОСОБА_2 та бабусею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказували що на даний час діти проживають разом з матір`ю, яка у свою чергу позбавляє ОСОБА_2 можливості виконувати свої батьківські обов`язки через постійні перешкоди з її боку на ґрунті непорозуміння щодо участі батька у вихованні дітей.

Зазначали, що відповідачка також не дає спілкуватися бабусі ОСОБА_3 з онуками.

Посилаючись на те, що вони хочуть спілкуватися з дітьми та мають на це право, а тому просили ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_2 з синами ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом встановлення графіку зустрічей батька з синами таким чином: систематичні побачення по вихідних днях, а саме: щомісячно кожну другу та четверту суботу і неділю з 10.00 години суботи до 19 години неділі, без присутності матері ОСОБА_1 , без обмеження їх місця перебування, з поверненням синів до місця проживання; щороку у дні народження синів та батька, а саме 10 березня, 03 серпня та 08 грудня з 10:00 год. до 16:00 год., без присутності матері ОСОБА_1 , без обмеження їх місця перебування, з поверненням синів до місця проживання; щороку у святкові дні 7 січня - Різдво Христове, 9 травня - День перемоги, 28 червня - День Конституції України, 24 серпня - День незалежності України, 14 жовтня - День захисників і захисниць України з 10:00 год. до 16:00 год., без присутності матері ОСОБА_1 , без обмеження їх місця перебування, з поверненням синів до місця проживання; один раз на два роки, починаючи з набрання рішення законної сили, з 10:00 год. 31 грудня до 19:00 год. 01 січня для святкування новорічного свята разом з батьком, без обмеження місця прогулянок і святкування, без присутності матері ОСОБА_1 , з поверненням синів до місця проживання; щороку в літні місяці протягом трьох тижнів під час відпустки батька для спільного відпочинку на території України, без присутності матері ОСОБА_1 , з поверненням синів до місця проживання; вільне спілкування з синами під час відвідування навчальних закладів, спортивних секцій та гуртків, в яких навчаються сини, відвідування дитячих свят, змагань в період їх проведення; необмежене спілкування з синами у вільний їх час засобами телефонного, електронного та іншого способу зв`язку (Viber, Skype тощо). Усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_3 з онуками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом встановлення графіку зустрічей бабусі з онуками таким чином: щомісячно у першу суботу місяця з 10:00 год. до 18:00 год. без присутності матері ОСОБА_1 , без обмеження їх місця перебування, з поверненням онуків до місця проживання; кожного року з 01 по 15 липня за місцем проживання бабусі за адресою: АДРЕСА_1 , без обмеження місця прогулянок, з можливістю спільного відпочинку на території України, без присутності матері ОСОБА_1 , з поверненням синів до місця проживання; необмежене спілкування з онуками у вільний їх час засобами телефонного, електронного та іншого способу зв`язку (Viber, Skype тощо).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2023 року позов задоволено частково. Визначено спосіб участі ОСОБА_2 у спілкуванні із синами - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у їх вихованні: у виді систематичних побачень кожну другу та четверту п`ятницю щомісяця з 13-00 годин до 16-00 годин з урахуванням навчального процесу дітей перші 2 (два) місяці в присутності психолога, забезпечення участі якого покладено на батька дітей, та в присутності матері дітей ОСОБА_1 за місцем проживання дітей; наступні зустрічі батька з синами встановлено без присутності матері дітей та психолога, другу та четверту суботи щомісяця з 10-00 години до 18-00 годин протягом 6 місяців за місцем проживання батька з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних, розважальних та оздоровчих закладів у м.Дніпрі, а у разі виїзду за межі м.Дніпра, за погодженням з матір`ю, з правом зміни часу в день побачень за попередньою домовленістю між батьками з урахуванням інтересів дітей; наступні зустрічі батька з синами встановлено без присутності матері дітей та психолога, другу та четверту суботи та неділі щомісяця з 10-00 години суботи до 16-00 години неділі за місцем проживання батька з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних, розважальних та оздоровчих закладів у м.Дніпрі, а у разі виїзду за межі м.Дніпра за погодженням з матір`ю, з правом зміни часу в день побачень за попередньою домовленістю між батьками з урахуванням інтересів дітей; у день народження батька ОСОБА_2 08 грудня кожного року з 10-00 години до 16-00 годин за місцем проживання батька, з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних, розважальних та оздоровчих закладів у м.Дніпрі а у разі виїзду за межі м.Дніпра, за погодженням з матір`ю ОСОБА_1 , враховуючи навчальний процес в шкільному навчальному закладі; щорічно у день народження дітей 10 березня та 03 серпня, впродовж двох годин за місцем проживання дітей, враховуючи навчальний процес в шкільному навчальному закладі; у разі, якщо день народження дітей припадатиме на вихідний день впродовж двох годин за домовленість з матір`ю ОСОБА_1 у виді спільного відпочинку батька з дітьми щороку в період літніх місяців тривалістю три тижня для оздоровлення дітей з можливістю відвідування громадських місць відпочинку без присутності матері, з правом виїзду за межі м.Дніпра за погодженням з матір`ю; кожного непарного року (2023,2025 й т.д.) у святкові дні, які визначено КЗпП України (28 червня, 24 серпня, 14 жовтня) з 10-00 години до 16-00 годин з урахуванням навчального процесу без присутності матері, з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних, розважальних та оздоровчих закладів у м.Дніпрі, а у разі виїзду за межі м.Дніпра за погодженням з матір`ю ОСОБА_1 ; кожного парного року (2024,2026 й т.д.) з 14-00 годин 31 грудня до 14-00 годин 01 січня без присутності матері, з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних, розважальних та оздоровчих закладів у м.Дніпрі, а у разі виїзду за межі м.Дніпра за погодженням з матір`ю ОСОБА_1 вільне спілкування з синами в дошкільних, шкільних та інших навчальних закладах у час вільний від навчального процесу, відвідування дитячих свят, змагань в період їх проведення; особистого безперешкодного спілкування за допомогою будь-яких засобів зв`язку: мобільний, мережа Інтернет, програма Skype, Viber та інші засоби зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та синами у часовий проміжок з 10-00 години до 19-00 години. Спілкування батька ОСОБА_2 з його малолітніми дітьми - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснювати за умови задовільного стану здоров`я дітей, не порушуючи при цьому відвідування дітьми шкільних та позашкільних занять, обов`язкового повернення дітей за місцем проживання матері і дітей в обумовлений час та дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дітей даного віку. Зобов`язано батьків - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 попереджати один одного про свої дії щодо дітей та узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоров`я та інтересів дітей. Зобов`язано ОСОБА_1 , у разі настання певних змін, зокрема, щодо зміни місця проживання, навчання, перебування дітей за день до зустрічі з батьком надати йому точну інформацію. Зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 спілкуватися з синами - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та брати участь у їх вихованні в порядок та спосіб, визначені даним рішенням суду. Встановлено наступний порядок участі бабусі ОСОБА_3 у спілкуванні з онуками - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : у виді систематичних побачень кожну першу п`ятницю щомісяця з 14-00 годин до 17-00 годин з урахуванням навчального процесу перші два місяці зустрічей в присутності психолога, забезпечення участі якого покладено на бабусю, та матір дітей ОСОБА_1 ; наступні зустрічі бабусі з онуками встановлено без присутності матері дітей та психолога, в першу суботу щомісяця з 10-00 години до 18-00 години з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних, розважальних та оздоровчих закладів у м.Дніпрі, а у разі виїзду за межі м.Дніпра за погодженням з матір`ю; особистого безперешкодного спілкування за допомогою будь-яких засобів зв`язку: мобільний, мережа Інтернет, програма Skype, Viber та інші засоби зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між бабою та онуками у часовий проміжок з 10-00 годин до 19-00 години; у виді спільного відпочинку бабусі з онуками з 01 по 15 липня щороку для оздоровлення дітей з можливістю відвідування громадських місць відпочинку без присутності матері, з правом виїзду за межі м.Дніпра за погодженням з матір`ю, починаючи з 2024 року у разі встановлення контакту з дітьми. Здійснювати спілкування з онуками за умови задовільного стану здоров`я дітей, з повідомленням матері дітей про місце перебування, обов`язкового повернення дітей матері в обумовлений час та дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дітей даного віку. Стягнуто судовий збір.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду повинно насамперед враховувати інтереси дітей, а не їх батька та бабусі. Звертала увагу на те, що після розірвання шлюбу на підставі рішення суду від 14 лютого 2022 року, батько дітей 10 місяців ними не цікавився та жодного інтереси до них не виявляв. Фактично спір між нею та позивачами відсутній та перешкод позивачам вона не чинить та ними не надано жодного доказі існування цих перешкод з її боку.

29 серпня 2023 року позивач ОСОБА_2 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Наголошував на тому, що рішення відповідає як найкращім інтересам дітей які мають право на спілкування з батьком. Вказував про те, що наразі перебуває за кордоном на заробітках, фінансового допомагає дітям та не може додзвонитися до відповідачки та дітей. Судом вірно установлена наявність конфлікту між ним та його колишньою дружиною. Просив стягнути витрати на правову допомогу адвоката.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Встановлено судом першої інстанції і підтверджується матеріалам справи, що позивач ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 2013 року.

Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 лютого 2022 шлюб між ними розірвано.

Позивачка ОСОБА_3 є матір`ю позивача ОСОБА_2 та бабусею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В матеріалах справи міститься висновок Органу опіки та піклування Обухівської селищної ради, яким визначено дні спілкування батька із дітьми.

Також в матеріалах справи міститься висновок Органу опіки та піклування Обухівської селищної ради, яким визначено дні спілкування бабусі із онуками.

Судом заслухано думку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд першої інстанції, встановивши наявність перешкод у вільному спілкуванні між батьком, бабусею та дітьми, надаючи оцінку висновкам Органу опіки та піклування Обухівської селищної ради, врахувавши неприязнені стосунки батьків, з врахуванням того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дітей, дійшов висновку про обґрунтованість позову та наявність правових підстав для його часткового задоволення, що повністю відповідатиме перш за все інтересам дітей. При цьому судом враховано вік та стан здоров`я дітей, звичний розпорядок дня дітей.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції у зв`язку з наступним.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, §108).

Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращім інтересам дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Спірні правовідносини регулюються СК України та Законом України «Про охорону дитинства».

Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 151 СК України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.2 ст.155 СК України).

Згідно з ч.ч.1-3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч.1 ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч.ч.1,2 ст.159 СК України).

Положеннями статті 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки та інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі №308/9575/18 (провадження №61-5102св20) вказано, що: «системний аналіз норм Сімейного Кодексу України дає підстави вважати, що баба має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати їй спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Отже, при розгляді позовних вимог про визначення порядку спілкування баби з внуком обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та його участь у судовому засіданні».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2020 року у справі №635/2771/17 (провадження №61-40050св18) вказано, що: «на рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у частині восьмій статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що дід має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі«Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, § 82).

Подібні правові висновки щодо врахування найкращих інтересів дитини висловлені у рішенні ЄСПЛ від 23 липня 2019 року у справі «Швець проти України» («Shvets v. Ukraine», заява №22208/17), а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 12 квітня 2021 року у справі №638/12278/15 (провадження №61-14491сво20).

Крім того, ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» («Mamchur v. Ukraine», заява №10383/09, пункт 100).

Враховуючи норми сімейного законодавства України та указані висновки Верховного Суду, при розгляді позовних вимог про визначення порядку спілкування батька з дітьми та баби з онуками обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування.

Колегія суддів наголошує на тому, що частиною п`ятою ст.19 СК України визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Висновком органу опіки та піклування Обухівської селищної ради від 22 лютого 2023 року №25 щодо усунення перешкод у спілкуванні батька з синами шляхом визначення способів його участі у вихованні малолітніх дітей, а саме: кожну другу та четверту суботу і неділю з 10:00 години суботу до 19:00 години неділі; в день народження батька, а саме 08 грудня з 10:00 години до 16:00 години; щороку у дні народження синів, а саме 10 березня, 03 серпня з 9:00 до 13:00 години або з 13:00 до 17:00 години; кожен непарний рік святкувати з синами святкові дні: Різдво Христове, день Перемоги, день Конституції, день Незалежності України, день Захисників і захисниць України з 10:00 години до 16:00 години; святкувати з синами новий рік один раз у два роки з 10:00 год. 31 грудня до 19:00 год. 01 січня; попередивши матір не менше ніж за місяць, щороку в літні місяці протягом трьох тижнів під час його відпустки з обов`язковим своєчасним поверненням синів до місця їх проживання; спілкуватися з дітьми у вільний їх час засобами телефонного, електронного та іншого способу зв`язку (Skype, Viber, тощо).

Висновком органу опіки та піклування Обухівської селищної ради від 17 травня 2023 року №64 щодо усунення перешкод у спілкуванні бабусі з онуками шляхом визначення наступних днів спілкування: а саме: щомісячно у першу суботу місяця з 10:00 години до 18:00 години в присутності матері; кожного року з 01 по 15 липня за місцем її проживання, з можливістю спільного відпочинку на території України, з поверненням онуків до місця проживання; спілкуватися з дітьми у вільний їх час засобами телефонного, електронного та іншого способу зв`язку (Skype, Viber, тощо).

Відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки і піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Колегія суддів наголошує на тому, що законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди.

Інтереси дитини, крім іншого полягають зокрема в забезпеченні її розвитку у стійкому середовищі.

Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків.

Колегія суддів наголошує на тому, що у даній категорії справ необхідно дотриматися розумного балансу інтересів сторін та інтересів дітей та врахувати насамперед інтереси дітей, які не завжди можуть відповідати бажанням сторін, з урахуванням їх віку, стану здоров`я, психоемоційного стану, та вказаний критерій було дотримано судом першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу на необхідності дітей мати особистий вільний час на навчання, саморозвиток та відпочинок, що також враховано судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги в частині наявності підстав для скасування рішення та відмови у задоволенні позову продиктовані та обумовлені виключно власними інтересами відповідачки, а не інтересами дітей.

Посилання апеляційної скарги відповідачки як на підставу для скасування рішення та відмови у задоволенні позову на те, що фактично спір між нею та позивачами відсутній та перешкод позивачам вона не чинить відхиляються, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Крім того, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції позивачка ОСОБА_3 вказала про те, що після ухвалення рішення суду відповідачка жодного разу так і не дала їй можливості спілкуватися з онуками.

Враховуючи обставини справи та вказані норми права, колегія суддів погоджується із висновками суду, що у зв`язку з наявністю конфлікту між батьками, неможливістю батьків самостійно дійти згоди у вихованні синів, а також наявністю об`єктивних перешкод у позивачів у спілкуванні з дітьми, буде доцільним частково задовольнити позовні вимоги та встановити певний порядок їх участі у вихованні дітей.

Інші доводи апеляційної скарги стосовно обґрунтованості та доведеності позовних вимог не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 поставив питання про стягнення з відповідачки судові витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги у розмірі 4 500 грн.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За вимогами статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4)дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі«East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п.269).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Під час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і при апеляційному та касаційному переглядах учасники процесу несуть певні витрати.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Апеляційне провадження має певні етапи, які вимагають як дій суду, так і дій інших учасників справи.

А саме: суд апеляційної інстанції перевіряє відповідність апеляційної скарги щодо форми і змісту вимогам статті 356 ЦПК України, дотримання строку, встановленого статтею 354 ЦПК України, повноважень особи, яка подала таку скаргу, сплату судових витрат та постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

З цією процесуальною дією суду пов`язано право учасників справи подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого апеляційним судом в ухвалі про відкриття апеляційного провадження (частина перша статті 360 ЦПК України).

У частинах другій, четвертій статті 360 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту відзиву та вказано на необхідність надання доказів надсилання його копій та документів, доданих до нього, іншим учасникам справи.

Тобто надання відзиву на апеляційну скаргу є реалізацією принципу змагальності сторін (пункт 4 частини третьої статті 2 та стаття 12 ЦПК України).

Подача апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження вимагає від інших учасників справи вчинення дій на захист своїх інтересів та спонукає до здійснення певних дій, які б не були реалізовані за відсутності апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача ОСОБА_2 у даній справі представляє адвокат Стенюкова Л.М., яка діє на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 20 грудня 2021 року та ордеру.

29 серпня 2023 року представник позивача ОСОБА_2 адвокат Стенюкова Л.М. надала відзив на апеляційну скаргу, в якому поставила питання про стягнення судових витрат за надання професійної правничої допомоги у сумі 4 500 грн. До відзиву було додано акт прийняття-передачі наданих послуг від 28 серпня 2023 року. У вказаному акті зазначений перелік наданих юридичних послуг та їх вартість: складання та направлення відзиву на апеляційну скаргу; складання і направлення клопотання про проведення судового засіданні в режимі відеоконференції; участь адвоката у судовому засіданні усього 4 500 грн.

Оскільки апеляційна скарга відповідачки залишена без задоволення, з врахуванням фактично виконаної адвокатом позивача роботи (підготовка та подача відзиву на апеляційну скаргу, підготовка та подача клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, участь у судовому засіданні), принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, колегія суддів вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції у розмірі 4 500 грн.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції, у розмірі 4 500 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Е.Л.Демченко

Судді: Т.Р.Куценко

М.О.Макаров