У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 по відшкодування шкоди заподіяної ушкодженням здоров`я та зобов`язання відповідача вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 по відшкодування шкоди заподіяної ушкодженням здоров`я та зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд приходить до наступного висновку.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху оскільки подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до вимог п.п.5, 6,7, ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява має містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

Згідно ч.ч. 4,6 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч.1,3, 4,5 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В роз`ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний Суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

В розрізі даних правовідносин об`єктом захисту може бути порушене, невизнане або оспорене право чи інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, саме порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що як на підставу звернення до суду із даним позовам позивач посилається на те, через заяви і дії ОСОБА_2 , у позивача стався інсульт у потязі 01.01.2023,що призвело до госпіталізації позивача та перебування його на стаціонарному лікуванні із 02.01.2023 по 19.01.2023 року.

Окрім того, позивач зазначає, що наслідки інсульту у нього так і не пройшли, він почувається погано, йому важко пересуватися, навіть писати, і навіть ставити свій підпис. При цьому за твердженням позивача, інсульт стався з прямої вини ОСОБА_2 , відповідача по справі який своїми заявами і діями позивачу завдав моральну шкоду з раптовим різким та стійким погіршенням його здоров`я з важкими наслідками.

Разом із тим, позовна заява не містить підтвердження наведеному. Так, позивач не конкретизує, які саме заяви та дії відповідача призвели до таких наслідків. Крім цього відсутні посилання на докази та їх підтвердження, а саме: протиправності діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та що таке діяння було протиправним; наявності вини заподіювача в заподіянні шкоди, зокрема докази причино-наслідкового зв`язку між станом здоров`я позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 1162 ЦК України, шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, яка без відповідних повноважень рятувала від реальної загрози майно іншої особи, яке має істотну цінність, відшкодовується державою в повному обсязі.

Згідно із положеннями статті 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

У відповідності до загальних принципів відшкодування шкоди на позивача покладається обов`язок довести факт завдання йому, діями чи бездіяльністю відповідача, майнової шкоди та її розмір, а на відповідача, в разі його не згоди, покладається обов`язав довести, що шкоду завдано не з його вини.

Натомість позивачем не надано підтвердження наявності причино-наслідкового зв`язку між діями відповідача та його захворюванням.

Позивачем не додано письмових доказів, якими, на його думку, обґрунтовуються позовні вимоги щодо стягнення шкоди, не вказано про наявність підстав для звільнення від доказування, або що отримання таких доказів перебуває поза межами його контролю та які б свідчили про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

До позовної заяви додано докази наявності у позивача певних захворювань, при цьому підтвердження наявності причинно-наслідкового зв`язку між заявами, діями відповідача та захворюванням позивача матеріали позовної заяви не містять.

Окрім того, позовна заява не містить відомостей щодо того, із чого виходив позивач визначаючи суми які він просить стягнути із відповідача. Так, позивач просить суд стягнути на його користь із відповідача:

«відшкодування в сумі 255 000 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч) гривень, пов`язане із раптовим захворюванням позивача в потязі 01.01.2023 року інсультом, спровокованим категоричною відмовою 30.12.2022 року відповідачем повернути заборгованість позивачеві, провести поточний ремонт орендованої відповідачем квартири до стану на день вселення в неї відповідача та здати цю квартиру в установленому договором про оренду квартири від 22 листопада 2020 року порядку».

Фактично позивачем заявлено дві окремі майнові вимоги до відповідача.

При цьому в позовній заяв міститься розрахунок вказаних сум, так позивач зазначає, що розмір відшкодування за ушкодження ОСОБА_2 його здоров`я 235 000 грн. та відшкодування за проведений позивачем ремонт квартири 26 000 грн.

Однак доказів на понесення позивачем витрат, саме у вказаних розмірах майнової шкоди, до позовної заяви не додано.

Позовна заява, не містить відомостей щодо вжиття позивачем заходів щодо стягнення із відповідача заборгованості за договором оренди, вимогами про виселення і т.д., не містить викладення обставин та посилань на докази наявності спору між позивачем та відповідачем щодо стягнення шкоди, не долучені докази на підтвердження таких обставин.

Так, позовна заява містить лише підтвердження наявності між сторонами договірних відносин щодо оренди квартири.

В поданій позовній заяві не визначено, який характер мають правовідносини, що виникли між сторонами з приводу даного спору, якими правовими нормами вони регулюються та яким чином передбачені шляхи їх поновлення, враховуючи, що ст. 16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст. 4 ЦПК України має особа, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачем не визначений ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з`ясувати предмет спору та межі доказування.

Оскільки суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв`язків, то лише за умови зазначення вказаних вище обставин за нормамист. 175 ЦПК Україниє підстави для відкриття провадження у справі.

Таким чином, з метою правильного та належного обґрунтовання позову, з посиланням на нормативно-правові акти та відповідні закони України, позивачу необхідно уточнити зміст позовних вимог у відповідності до вимог ЦК України, передбачений законом чи договором, або інший спосіб захисту прав, який не суперечить закону і який просить визначити у рішенні, сформулювати вірно, відповідно дост. 16 ЦК України, позовні вимоги.

Також, позивач вказує, що він є пенсіонером, однак підтвердження вказаному у матеріалах позовної заяви також відсутнє.

Слід також вказати на те, що відповідачем по справі заявлено ОСОБА_2 , що проживає за адресою: м. Сум, що територіальне не належить до підсудності Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 3 ст. 28 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.

Разом із тим, позивачем жодним чином не обґрунтовано звернення із вказаним позовом саме до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Позовна заява містить клопотання позивача про звільнення його у всіх судах від сплати судового збору. З даного приводу слід вказати на наступне:

Відповідно до ч. 4 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єктів та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, регулюються положеннями Закону України «Про судовий збір».

У позовній заяві міститься обґрунтування звільнення від сплати судового збору. Зокрема позивач зазначає, що звільнений від сплати судового збору з огляду на положення пункту 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі: у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Так, позовні вимоги полягають у відшкодуванні шкоди, що полягає в іншому ушкодженні здоров`я що відбулося на думку позивача із прямої вини відповідача.

Згідно постанови ВС від 16.08.2021 у справі № 644/7193/17, зазначено, що цивільні позивачі у кримінальних провадженнях звільняються від сплати судового збору за подання позовів про відшкодування будь-якої шкоди, завданої в результаті вчинення кримінального правопорушення, незалежно від об`єкта посягань, що також узгоджується з практикою Верховного Суду (див. судові рішення у справах № 619/1425/15-к, № 462/5779/15-к, № 713/1275/16-к, № 750/12591/18, № 740/5507/14).

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи;

Однак, суд не вбачає підстав звільнення позивача від сплати судового збору за цим позовом в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки питання про відшкодування шкоди позивачу, заподіяної ушкодженням здоров`я є предметом спору та наявність таких обставин згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України підлягає доказуванню позивачем. Крім того, заявлена позивачем вимога про стягнення моральної шкоди підлягає оплаті судовим збором.

Окрім того, позивачем не наведено обставин, що слугували б підставою для звільнення його від справи судового збору, у частині відшкодування проведеного ним, замість відповідача, ремонту квартири у розмірі 26 000 грн.

Разом із тим, згідно ч.1 ст. 4 згідно ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем справляється судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене, зважаючи на те,що вказаний позов належить до майнових, беручи до уваги заявлену позивачем ціну позову - 255 000 грн., оскільки підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні, то за подання до суду вказаної позовної заяви ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір у розмірі 2 550 грн. (255 000грн.* 1% .).

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у Зак. обл/Ужгородська тг/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37975895; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); Рахунок отримувача: UA0007493 ; Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

У зв`язку із цим, приходжу до висновку про неможливість відкриття провадження у справі та залишення позовної заяви без руху для подання до суду доказу сплати судового збору за вимоги майнового характеру.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду в новій редакції з врахуванням вимог ст. 175 ЦПК України.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 185, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 по відшкодування шкоди заподіяної ушкодженням здоров`я та зобов`язання відповідача вчинити певні дії,- залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунути зазначені недоліки позовної заяви протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош