Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/394/20
Номер провадження2/711/170/23
РІШЕННЯ
19 жовтня 2023року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Кондрацької Н.М.,
при секретарі Мелещенко О.В.
за участю адвоката Ульянова С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -
До Придніпровського районного суду міста Черкаси звернувся адвокат Ульянов С.М. в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.
У подальшому адвокатом у заяві від 10.03.2020 були уточнені позовні вимоги.
Так, у позові зазначається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мачуха позивача ОСОБА_4 .
Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 є її дочка ОСОБА_2 . Чоловік померлої та його батько, ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2
Тринадцятого серпня дві тисячі десятого року заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О.
ОСОБА_1 звернувся до Другої черкаської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
ІНФОРМАЦІЯ_3 дочка померлої ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , звернулась до Другої черкаської державної нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті матері.
Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернулась до нотаріуса міста москви, ОСОБА_6 , де склала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивача, як іншого спадкоємця за заповітом. Дана заява була складена у строки визначені ст.ст. 1270, 2173 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.
Тобто ОСОБА_3 своєчасно склала заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом на користь позивача, але чомусь не направила її поштою до Другої черкаської державної нотаріальної контори, як того вимагає цивільне законодавство України.
ОСОБА_1 отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки, також звернувся до нотаріуса про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом на іншу частину земельної ділянки, від якої на його користь відмовилась ОСОБА_3 .
Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 03 січня 2020 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв`язку із тим, що заява ОСОБА_3 не була подана до Другої черкаської державної нотаріальної контори у строки встановлені ст. 1270 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Тобто законодавець встановив, що саме спадкоємець за заповітом, який бажає відмовитись від спадщини, може подати заяву про відмову від прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.
ОСОБА_3 своєчасно звернулась до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 , але через проживання в іншій державі направила цю заяву не нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Вважає, дану помилку незначною, а тому у ОСОБА_1 є всі підстави для визнання право власності на частину земельної ділянки в судовому порядку.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчу є його право власності.
Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Ухвалою суду від 20.10.2020 вирішено звернутися до компетентного суду рф з дорученням про вручення ОСОБА_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , документів, які знаходяться у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та виклику в судове засідання, яке призначене на 10 год 00 хв 30 липня 2021 року (додаткова дата 30 вересня 2021 року о 10 год.00 хв.), повідомити ОСОБА_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , що розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно відбудеться 10 год 00 хв 30 липня 2021 року (додаткова дата 30 вересня 2021 року о 10 год.00 хв.) в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси ( Україна, м. Черкаси, вул. Гоголя, 316, 3 поверх, каб. 322) та викликати її у вказані судові засідання, зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.
На виконання ухвали від 20.10.2020 на запит суду надано відповідь щодо того, що листом Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 09.12.2020 судове доручення надіслане до Головного управління Міністерства юстиції російської федерації по москві. 01.12.2022 прийнято Закон України № 2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенціі про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року». За повідомленням Міністерства закордонних справ України дію Мінської конвенції та протоколу до неї у відносинах з рф зупинено з 27.12.2022. З дати зупинення указаного не здійснюється співробітництво судів та інших компетентних органів України з відповідними органами рф з питань надання правової (судової) допомоги у цивільних і кримінальних справах на підставі Конвенції, у тому числі безпосередні зносини установ юстиції відповідно до Протоколу до неї. Враховуючи викладене матеріали щодо виконання судового доручення відносно ОСОБА_3 від компетентного органу рф не надходили.
Ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 03.10.2023 за наслідками підготовчого судового засідання справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Відповідач ОСОБА_2 у заяві від 16.03.2020 повідомила суд, що визнає позовні вимоги у повному обсязі, просить їх задоволити.
Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні уточнених позовних вимог у повному обсязі, судові витрати лишив за собою.
Відповідач ОСОБА_3 до суду не з`явилась.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.
Відповідно до ч. 1 ст.4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.
Статтею 16ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом.
Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.
Згідно ч.3 ст.12ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.
Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 померла ОСОБА_4 .
Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкоємець який позбавлений умов для одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування.
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом.
Згідно п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ПП ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Відповідно до отриманої копії спадкової справи після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 звернувся до Другої черкаської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_2 , дочка померлої ОСОБА_4 , 25 вересня 2019 року звернулась до Другої черкаської державної нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті матері.
Згідно наданої позивачем копії заяви ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернулась до нотаріуса міста москви, рф, ОСОБА_6 , де склала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивача, як іншого спадкоємця за заповітом.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки, звернувся до нотаріуса про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом на іншу частину земельної ділянки, від якої на його користь відмовилась ОСОБА_3 .
Однак, постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 03 січня 2020 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв`язку із тим, що заява ОСОБА_3 не була подана до Другої черкаської державної нотаріальної контори у строки встановлені ст. 1270 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.
Суд зважає на те, що ОСОБА_3 у визначений законодавцем строк склала заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом на користь позивача ОСОБА_1 . Дана заява була складена у строки визначені ст.ст. 1270, 1273 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Тобто законодавець встановив, що саме спадкоємець за заповітом, який бажає відмовитись від спадщини, може подати заяву про відмову від прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчу є його право власності.
Щодо повідомлення відповідача ОСОБА_3 варто зазначити, що відповідно до ст. 498 ЦПК України, у випадку, якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому Цивільним процесуальним Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Питання судових доручень регулюються статтями 1-16 Гаазької конвенції з питань цивільного процесу від 1 березня 1954 р., Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або торговельних справах від 15 листопада 1965 р., Конвенцією про збір за кордоном доказів по цивільних та торговельних справах від 18 березня 1970 р., статтями 4-19 Мінської конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 г., а також консульськими конвенціями.
Наразі шляхи повідомлення стосовно рф відсутні.
Так, 01.12.2022 прийнято Закон України № 2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенціі про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року». За повідомленням Міністерства закордонних справ України дію Мінської конвенції та протоколу до неї у відносинах з рф зупинено з 27.12.2022. З дати зупинення указаного не здійснюється співробітництво судів та інших компетентних органів України з відповідними органами рф з питань надання правової (судової) допомоги у цивільних і кримінальних справах на підставі Конвенції, у тому числі безпосередні зносини установ юстиції відповідно до Протоколу до неї.
Однак, суд вважає, що через неможливість використання передбачених законодавством способів повідомлення особи-громадянина росії про виклик до суду, суд не може обмежити доступ до суду іншим.
Суд констатує, що вичерпав всі доступні йому способи повідомлення відповідача про розгляд справи.
Таким чином суд, врахувавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, з метою захисту прав спадкоємців на спадщину після померлої, вважає можливим задовольнити позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно, оскільки позивач підтримує їх, один з відповідачів не заперечує проти їх задоволення, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб.
Керуючись ст. ст. 76-80, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задоволити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.
Головуючий: Н. М. Кондрацька