Справа № 454/2859/22 Головуючий у 1 інстанції: Струс Т.В.
Провадження № 22-ц/811/1843/23 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Марко О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 14 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України 68 грн. майнової шкоди (витрати на відправлення поштової кореспонденції) та 1000000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті незаконних дій посадових (службових) осіб Печерського районного суду м. Києва, що спричинило приниження честі, гідності та ділової репутації.

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликався на те, що 09.06.2020 року ним на адресу Печерського районного суду м. Києва направлено скаргу в порядку статей 8, 40, 55 Конституції України на порушення Генеральним прокурором норм чинного законодавства при розгляді його заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02.06.2020 року для вирішення по суті.

04.11.2020 року позивачем на адресу судді Печерського районного суду м. Києва Соколова О.М. направлено звернення, в якому він просив направити на його адресу нормативний документ, прийнятий за результатами розгляду скарги.

В подальшому, з даного приводу позивач звертався 04.03.2021 року із зверненням до голови Печерського районного суду м. Києва, 15.04.2021 року до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, 24.04.2021 року повторно до голови Печерського районного суду м. Києва, і лише 25.05.2021 року отримав копію ухвали Печерського районного суду м. Києва від 20.08.2020 року по справі №757/24808/20-к, позаяк, посадові особи Печерського районного суду м. Києва зобов`язані були на підставі ч.7 ст.376 КПК України, у зв`язку з тим, що він не був присутнім у судовому засіданні, наступного дня після постановлення ухвали направити її на його адресу, а також, отримавши його звернення від 04.11.2020 року та 04.03.2021 року, на підставі п.3 ч.1 ст.9 Закону України «Про доступ до судових рішень» зобов`язані були протягом трьох днів направити цю ухвалу на його адресу.

Враховуючи наведене, позивач зазначає, що дії посадових (службових) осіб Печерського районного суду м. Києва при розгляді його скарги від 09.06.2020 року та звернень від 04.11.2020 року і 04.03.2021 року є незаконними.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 14 червня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1 , просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням принципу законності та верховенства права, норм Конституції України та вимог закону, без оцінки доказів та без всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи.

На думку апелянта, судом першої інстанції порушені норми статей 8, 40, 55, 56, 129-1 Конституції України, що було підставою для постановлення неправомірного рішення суду.

На переконання апелянта, має місце порушення та неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення та порушення його прав, гарантованих Конституцією України.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило тому, відповідно до вимог ч.2 ст.247, ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи проведено апеляційним судом у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, а також у зв`язку з перебуванням суддів на підготовці в НШСУ в період з 23 по 27 жовтня 2023 року включно, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 17.10.2023 року, є дата складення повного судового рішення 30.10.2023 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

За загальним правилом, яке міститься у статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України.

У відповідності до ч.1 ст.1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом (ч.2 ст.1176 ЦК), зокрема, Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.ст.1173, 1174 цього Кодексу).

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 22.06.2017 року у справі №6-501цс17.

Відповідно до статті 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні ним своїх повноважень, відшкодовується державою, незалежно від вини цього органу.

Статтею 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової особи або службової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, незалежно від вини цієї особи.

Складовими частинами цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди, є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням її заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору і тягне за собою порушення майнових (немайнових) прав та інтересів іншої особи із настанням для неї негативних наслідків (втрат) майнового чи немайнового характеру.

Причинний зв`язок, як елемент цивільного правопорушення, виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, предметом доказування є не тільки факт неправомірних дій (бездіяльності), а й факт заподіяння шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) та заподіянням шкоди.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність позивачем належними доказами самого факту протиправності описаних в позовній заяві дій (бездіяльності) посадових осіб Печерського районного суду м. Києва, а також факту заподіяння позивачу внаслідок таких дій шкоди, а отже, позивачем не доведено наявності усіх трьох складових частин, які є обов`язковими для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність заявлених позивачем ОСОБА_1 позовних вимог, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення спору і не вказують на допущення судом порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 14 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 30 жовтня 2023 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич