ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/569/23 Номер провадження 22-ц/814/3811/23Головуючий у 1-й інстанції Бондарь В.А. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дорош А.І., Дряниця Ю.В.

розглянувши у місті Полтава у порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід»

на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 04 травня 2023 року, постановлене суддею Бондарь В.А.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» про стягнення заборгованості за договором оренди землі,

в с т а н о в и в :

20.03.2023 ОСОБА_1 звернувся в суд із указаним позовом. В обґрунтування підстав позову зазначає, що 06.10.2015 між ним та ПрАТ «Райз Максимко» укладено договір оренди земельної ділянки, яка має кадастровий номер :00:003:0027, площею 4,43 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Свиридівської сільської ради (зараз Лохвицької міської ради) Миргородського району Полтавської області.

Додатковою угодою №б/н від 10.02.2018 замінено первісного орендаря на ТОВ «Райз-Схід»; встановлено розмір орендної плати, яка складає 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на час укладення додаткової угоди становило 10313,20 грн. (п.4.4.); визначено, що строк дії договору поновлюється (продовжується) до 17.12.2022, сплив якого починається з моменту підписання сторонами цієї Угоди, але в будь-якому випадку даний Договір та право оренди за ним є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем (п.4.2.).

ТОВ «Райз-Схід» користувалося указаною земельною ділянкою, але не виконало зобов`язання по виплаті орендної плати за 2022 рік. Відповідно до отриманої ним інформації «Відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 13.03.2023» по вказаній додатковій угоді у грудні 2022 року відповідач мав сплатити йому 12375,83 грн., нараховано та перераховано податку 2227,65 грн. Але вказані кошти йому не були виплачені.

Із підстав викладеного, посилаючись на те, що орендна плата згідно з укладеним договором вноситься до грудня поточного року, а орендар орендну плату за 2022 рік не сплатив взагалі, просить стягнути з ТОВ «Райз-Схід» на свою користь заборгованість по орендній платі за 2022 рік у розмірі 10313,20 грн., а також судові витрати.

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 04.05.2023 позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» про стягнення заборгованості за договором оренди землі задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за 2022 рік у розмірі 10 313,20 грн.

Стягнуто з ТОВ «Райз Схід» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Стягнуто з ТОВ «Райз Схід» на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з оплатою правової (правничої) допомоги у розмірі 4000,00 грн.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем доведено та не спростовано відповідачем, неналежність виконання останнім умов договору оренди в частині його оплатності, а саме, не внесення на користь позивача суми орендної плати за 2022 рік, яка підлягає до стягнення включно із судовими витратами.

Відповідач ТОВ «Райз Схід» оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Зазначає, що вимоги позову не підтверджені належними доказами, а лише зводяться до підтвердження права власності позивача на земельну ділянку. Тоді як у справі, з урахуванням відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 13.03.2023, відсутні будь-які докази заборгованості, її розміру та обов`язку відповідача щодо сплатити.

Заперечує підстави стягнення правничих витрат, оскільки відповідач не був обізнаний про такий намір позивача, що є порушенням ст.137 ЦПК України, а тому не зміг реалізувати право на подання клопотання про зменшення розміру стягнення.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V ЦПК України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 4,43 га, кадастровий номер :00:00:003:0027, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Свиридівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області; підстава: державний акт на право на земельну ділянку серія ПЛ №166264./а.с.7/

06.10.2015 між ОСОБА_1 (орендодавець) та ПрАТ «Райз-Максимко» (орендар) укладено договір оренди землі. Об`єктом оренди є земельна ділянка площею 4,43 га, у тому числі рілля 4,43 га; місце розташування: Свиридівська сільська рада Лохвицького району Полтавської області; кадастровий номер: :00:003:0027 (п.2.2); нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 85943,37грн.; строк дії договору 2 роки.

Згідно з п.9 цього договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 6% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 5156,60 грн.

Орендна плата вноситься у такі строки протягом сільськогосподарського року, але повний розрахунок не пізніше 31.12. поточного року. Орендна плата вноситься на рахунок орендодавця або сплачується в іншій формі, погодженій сторонами (п.11 договору).

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожен день прострочення (п.14)./а.с.8-9/

Земельна ділянка кадастровий номер: :00:003:0027 передана від ОСОБА_1 до ПрАТ «Райз-Максимко», про що 06.10.2015 складено акт прийому-передачі об`єкта оренди/а.с.13/; право оренди земельної ділянки зареєстровано за ПрАТ «Райз-Максимко», рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27303784 від 21.12.2015./а.с.12/

10.02.2018 між орендодавцем ОСОБА_1 , орендарем ПрАТ «Райз-Максимко» та новим орендарем ТОВ «Райз-Схід», укладено додаткову угоду №б/н, за умов якої, зі згоди орендодавця, орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені в договорі оренди (п.1).

Додатково, крім заміни сторін орендаря, сторони домовилися внести наступні зміни у договір оренди в п.2.6. договору, виклавши в наступній редакції: «п.2.6. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 103132,04 грн.».

Сторони домовились, що строк дії договору поновлюється (продовжується) до 17.12.2022, сплив якого починається з моменту підписання сторонами цієї Угоди, але в будь-якому випадку даний Договір та право оренди за ним є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем (п.4.2.); змінити по всьому тексту договору та встановити термін (строк) в 30 календарних днів до закінчення строку дії договору оренди для надіслання орендарем орендодавцю повідомлення про намір продовжити дію договору оренди на підставі свого переважного права.

Викладено п.4 договору в такій редакції: «п.4.1. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 10313,20 грн. за рік оренди./а.с.11/

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 13.03.2023 ОСОБА_1 нараховано 12 375,83 грн., сума утриманого податку 2227,65 грн./а.с.15/

13.04.2023 в інтересах позивача адвокат Панченко О.В. звернулася в суд із клопотанням про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу в розмірі 4 000,00 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги від 16.03.2021, ордером серії ПТ №188491 на надання правової допомоги, квитанцією прибуткового касового ордеру №б/н від 13.04.2023 у розмірі 4 000,00 грн., актом приймання-передачі правничих послуг, що складаються із написання позовної заяви, усної консультації, підготовки процесуальних документів 3 000,00 грн., представництво у суді 1 000,00 грн./а.с.24-33/

Задовольняючи вимоги позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не виконав обов`язки, визначені ст.24 Закону України «Про оренду землі», не надав суду доказів на підтвердження виконання умов договору та фактичної оплати позивачу коштів за користування орендованою земельною ділянкою за 2022 рік, а тому вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача, включно із правничими витратами, підтвердженими належними доказами.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції погоджується не в повній мірі з огляду на наступне.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його і невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За нормами статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Орендодавець зобов`язаний, зокрема, передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди, орендар - своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Із огляду на викладене саме на орендаря покладається обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі сплати орендної плати за земельну ділянку, а орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Так, пунктами 2.6. договору від 06.10.2015, з урахуванням змін, які внесені додатковою угодою від 10.02.2018, пунктом 4.4, орендар сплачує орендну плату в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 10313,20 грн. за рік оренди та вноситься орендарем у такі строки протягом сільськогосподарського року, але повний розрахунок не пізніше грудня поточного року. Орендна плата вноситься на рахунок орендодавця або сплачується і іншій формі, погодженій сторонами.

Матеріалами справи установлено, що відповідач користувався земельною ділянкою позивача із 2015 року, що підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки, однак товариством в порядку, визначеному ст.ст.12,81 ЦПК України, не надано належних, достатніх та достовірних доказів про фактичну виплату орендної плати за 2022 рік.

Враховуючи встановлення факту порушення відповідачем умов договору оренди в частині своєчасної сплати орендної пати за 2022 рік, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за 2022 рік, визначеної в договорі та не спростованої відповідачем. При цьому колегія суддів враховує, що виключно у відповідача наявні первинні бухгалтерські документи щодо нарахування та виплати орендодавцям орендної плати, і він не був позбавлений можливості подати відповідні докази перерахування позивачу плати за користування його земельною ділянкою. Проте наведений процесуальний обов`язок відповідачем не виконано та за правилами частини четвертої статті 12 ЦПК України він несе ризик настання наслідків із цим пов`язаних.

Стосовно вирішення питання стягнення правничих витрат, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Згідно частин першої-шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у розумінні якої заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014, заява №19336/04, § 268).

Такий підхід до вирішення питання щодо відшкодування витрат на правову допомогу узгоджується із позицією Верховного Суду, сформованій у справах №826/1216/16 від 27.06.2018, №755/9215/15-ц від 19.02.2020, №910/12876/19 від 07.07.2021, №753/15687/15-ц від 14.11.2018, №753/15683/15 від 26.09.2018, №910/3929/18 від 18.06.2019.

Апеляційним судом установлено, що представництво інтересів позивача ОСОБА_1 в суді першої інстанції здійснювалося адвокатом Панченко О.В. згідно договору про надання правової допомоги від 16.03.2023/а.с.31-33/; у межах надання правової допомоги надані послуги вартістю 4000,00 грн., що складаються із: написання позовної заяви, усні консультації, підготовка процесуальних документів - 3000,00 грн.; представництво в Лохвицькому районному суді - 1000,00 грн., що підтверджується актом приймання-передачі правових послуг./а.с.30/

Постановивши до стягнення правничі витрати у розмірі 4000,00 грн., поза увагою суду першої інстанції залишилася та обставина, що адвокат не приймав участі у судових засіданнях та не надав суду жодних процесуальних документів. Відтак, такі витрати не відповідають критерію реальності, а витрати за складання позовної заяви не співмірні зі складністю справи та ціною позову, яка становить 10 313,20 грн., а загальний розмір судових витрат становить близько 50% від його ціни.

Апеляційний суд керується закріпленим статтею 11 ЦПК України принципом пропорційності у цивільному судочинстві, який включає в себе врахування: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін; час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Із огляду на обсяг наданих адвокатом послуг, що включають в себе складання позовної заяви, колегія суддів вбачає підстави для зменшення розміру правничих витрат постановлених до стягнення із 4000,00 грн. до 1 000,00 грн., що буде відповідати критеріям розумності та справедливості. В іншій частині слід відмовити.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині розміру правничих витрат, постановлених до стягнення, зменшивши їх з 4000,00 грн. до 1000,00 грн. В іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» задовольнити частково.

Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 04 травня 2023 року змінити в частині розміру правничих витрат, постановлених до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» на користь ОСОБА_1 , зменшивши його із 4000,00 грн. до 1000,00 грн.

В іншій частині рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 04 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24.10.2023.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді А.І. Дорош

Ю.В. Дряниця

Виготовлено з автоматизованої

системи документообігу суду

24.10.2023

Помічник судді В.О. Бродська