Справа № 361/5039/23
Провадження № 2/361/3227/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Коваль О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Броварської міської державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2023 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом та просила суд зняти арешт зі спадкового майна, а саме з квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 листопада 2010 року, видане Управлінням комунальної власності міста Бровари, який зареєстрований Броварською міською державною нотаріальною конторою 06 серпня 2004 року за № 1223284 на підставі ухвали б)н Народного суду міста Бровари відносно ОСОБА_3 (архівний номер: НОМЕР_1 , архівна дата ІНФОРМАЦІЯ_1 дата виникнення 21.06.1994 року № реєстру 15).

Свій позов позивач обґрунтовувала тим, що вона, ОСОБА_1 , є донькою та спадкоємицею після смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В 2010 році позивач вступила в шлюб та відповідно їй було присвоєно прізвище після реєстрації шлюбу - ОСОБА_4 . Даний шлюб було розірвано, але прізвище вона не змінювала.

В 2018 році позивач вступила в шлюб та відповідно їй було присвоєно нове прізвище після реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 .

Після смерті матері ОСОБА_2 позивач належним чином прийняла спадщину за законом після її смерті.

Після смерті матері залишилось спадкове майно, а саме 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 , яка належала покійній матері на праві спільної часткової власності разом з позивачем в рівних частинах на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 листопада 2010 року видане Управлінням комунальної власності міста Бровари.

Позивач звернулась до Броварської міської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, але державним нотаріусом їй надано роз`яснення, що вона не може оформити свої спадкові права на майно, оскільки на дану квартиру накладено арешт Броварською міською державною нотаріальною конторою від 06 серпня 2004 року за № 1223284 на підставі ухвали б/н Народного суду міста Бровари, де власником майна на той час вказано ОСОБА_3 .

06 червня 2023 року позивач отримала постанову державного виконавця про відмову, де вказано, що їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_2 до вилучення записів про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У зв`язку з тим, що нею та її покійною матір`ю дане майно набуте у власність на законних підставах у 2010 році шляхом приватизації, їй невідомо хто такий ОСОБА_3 та підстави накладення арешту у 2004 році.

Для отримання інформації стосовно наявних на час звернення до суду з даним позовом з 2000 року, адвокатом Оснач С.А. в інтересах позивача ОСОБА_1 було направлено адвокатський запит до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області з метою отримати інформацію чи перебуває в його провадженні виконавче провадження відносно ОСОБА_3 , на підставі ухвали б)н Народного суду м. Бровари.

14 травня 2023 року Броварським відділом державної виконавчої служби направлено відповідь № 41639 в якій вказано, що станом на 14 червня 2023 року відкритих виконавчих проваджень, де боржником зазначено ОСОБА_3 , до відділу не надходили та на примусовому виконанні не перебувають, дій примусового характеру Броварським відділом відносно ОСОБА_3 не проводились.

Через наявність накладеного арешту на майно відносно особи, якої позивач не знає та відношення до неї не має, вона не може реалізувати своє право на оформлення спадщини. Саме тому вимушена звернутись до суду з питання зняття арешту зі спадкового майна, накладений відповідно до запису №1223284, зареєстрований Броварською міської державною нотаріальною конторою від 06 серпня 2004 року.

23 червня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 25 вересня 2023 року.

В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомленою, не з`явилась.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленою, у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, подала заяву пророзглдя справи у її відсутність.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановивши відповідні фактичні обставини у справі, та виниклі правовідносини, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є донькою та спадкоємицею після смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, вижатим РАЦС Броварського міськвиконкому Київської області, актовий запис №1041, свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_2 видане Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1326.

В 2010 році позивач вступила в шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії НОМЕР_3 видане відділом реєстрації актів цивільного стану Носівського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 63 та відповідно позивачці було присвоєно прізвище після реєстрації шлюбу - ОСОБА_4 . Даний шлюб було розірвано, але прізвище вона не змінювала.

В 2018 році позивач вступила в шлюб, про що свідчить про шлюб, серії НОМЕР_4 видане Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області, актовий запис № 509, та відповідно їй було присвоєно нове прізвище після реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 .

Після смерті матері залишилось спадкове майно, а саме 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 , яка належала покійній матері на праві спільної часткової власності разом з позивачем в рівних частинах на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 листопада 2010 року видане Управлінням комунальної власності міста Бровари, витягом про державну реєстрацію №28735409 від 20.01.2011 року, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №334247003 від 01.06.2023 року.

Згідно постанови про відмову Першої броварської державної нотаріальної контори Броварського району Київської області від 06.06.2023 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.06.2023 року №334247003 за результатами пошуку виявлено, що майно спадкодавця знаходиться під обтяженням: реєстраційний номер запису обтяження 1223284; тип обтяження арешт нерухомого майна, підстава обтяження ухвала б/н Народний суд м. Бровари; зареєстровано обтяження Броварською міською ДНК 06.08.2004.

Листом Броварського відділу державної виконавчої служби направлено відповідь №41639 від 14.05.2023 року в якій вказано, що станом на 14 червня 2023 року відкритих виконавчих проваджень, де боржником зазначено ОСОБА_3 , до відділу не надходили та на примусовому виконанні не перебувають, дій примусового характеру Броварським відділом відносно ОСОБА_3 не проводились.

Відповідно стаття 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 1 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право на звернення до суду на захист цивільних прав та інтересів надано кожній особі та гарантоване, як Конституцією України, так і закріплено в ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦК України.

Зокрема ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Майже аналогічні положення закріплено і в ст. 15 ЦК України .

Частина 1 ст.15 ЦК України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положеннями статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Способами захисту свого цивільного права та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує право.

За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідність до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 76 80, 259, 263, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зняти арешт із майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 листопада 2010 року, видане Управління комунальної власності міста Бровари, який зареєстрований Броварською міською державною нотаріальною конторою 06 серпня 2004 року за №1223284 на підставі ухвали б/н Народного суду міста Бровари відносно ОСОБА_3 (архівний номер: НОМЕР_5 , архівна дата ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата виникнення 21.06.1994 р. № реєстру 15).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.