КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/824/9143/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа: Служба безпеки України про відшкодування матеріальної шкоди, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Невкритого Володимира Юрійовича на рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 березня 2023 року в складі судді Остапчук Т. В.,

встановив:

28.10.2022 представник ОСОБА_1 - адвокат Невкритий В. Ю. звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, третя особа: Служба безпеки України про відшкодування матеріальної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що Головним слідчим управлінням ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000006 від 06.04.2022 за підозрою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 111 та ч. 1 ст. 263 КК України.

31 травня 2022 року, в ході обшуку, було вилучено належний позивачу ОСОБА_1 транспортний засіб марки Ford, модель Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак даний автомобіль взагалі не був вписаний в протокол обшуку та в даний час можна припустити, що ним користується слідчий ОСОБА_6

Вказана обставина підтверджується постановою серії 2АВ №00098596 від 05.06.2022 про накладення на ОСОБА_1 штрафу за керування вказаним транспортним засобом о 20 год. 49 хв. за адресою: м. Київ, Південний Міст на Правий Берег, за перевищення швидкості руху на 31 км/год. У зв`язку з цим було ініційовано відповідне звернення до органів ДБР.

Відповідно до Звіту №0560-VV про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) від 01 вересня 2022 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ (з врахуванням ПДВ 20%) на запчастини та матеріали становить 71 436, 08 грн.

Згідно квитанції від 31 серпня 2022 року та акту виконаних робіт, позивач сплатила експерту за виконання вищевказаного звіту 3 500 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила стягнути з Держаного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на її користь 74 936 грн 08 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої незаконним використанням посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 її транспортного засобу, та витрати на професійну правничу допомогу суму на загальну суму 20 000 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 09 березня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

19.04.2023 представник ОСОБА_1 - адвокат Невкритий В. Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 березня 2023 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Свої доводи мотивує тим, що судом першої інстанції не було враховано заяви позивача від 09 січня 2023 року про заміну відповідача Державну казначейську службу України на належного відповідача - Державу Україна в особі Кабінету Міністрів України ().

Також зазначив, що судом першої інстанції не було враховано надані докази на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 не могла перебувати за кермом автомобіля під час фотофіксації правопорушення 05 червня 2022 року, оскільки вказаний автомобіль було зобов`язано їй повернути ухвалою суду від 18 липня 2022 року.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 вересня 2022 року відведено слідчого 4 відділу 1 управління досудового розслідування ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6. від участі у кримінальному провадженні №0000006.

Вказані обставини підтверджують використання автомобіля марки Ford, модель Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 , саме співробітниками СБУ.

25.05.2023 представник третьої особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5. надіслав на адресу суду письмові пояснення на апеляційну скаргу.

Зазначив, що під час розгляду справи в суді першої інстанції представник позивача не заявляв клопотань щодо заміни відповідача у справі.

Постанову від 05.06.2022 року серії 2АВ №00098596, про яку зазначено в позовній заяві, не долучено до матеріалів справи, а тому вона не могла бути врахована судом.

Твердження про незаконне використання транспортного засобу слідчим ІНФОРМАЦІЯ_2 є безпідставним, оскільки слідчий діяв виключно згідно з нормами КПК України та вимогами ухвал суду.

Дії посадових осіб СБУ протиправними або неправомірними в судовому порядку не визнавались, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що посадова особа СБУ спричинила позивачу матеріальну шкоду внаслідок пошкодження його транспортного засобу.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

Відповідно до положень частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 посилалась на те, що внаслідок неправомірних дій слідчого СБУ, який використовував вилучений під час обшуку належний їй на праві власності автомобіль, їй була заподіяна майнова шкода внаслідок його пошкодження.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його недоведеності, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження наявності заподіяної їй шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями відповідача.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до частини першої якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою та шостою статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у виді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Таким чином, шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто згідно із загальними правилами про відшкодування шкоди, завданої органами державної влади, їх посадовими та службовими особами.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини цієї особи.

Фактичною підставою позову позивач зазначає протиправні дії посадових осіб СБУ під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні від 06 квітня 2022 року № 0000006.

Правовою підставою позову ОСОБА_1 , визначила ст. 56 Конституції України, ст. 1166 ЦК України.

Під час розгляду справи судом першої інстанції не враховано, що відповідно до статті 2 ЦК України учасником спірних правовідносин у справі про відшкодування шкоди за рахунок держави на підставі статті 1174 ЦК України є держава Україна.

Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Відповідно до пункту 1, підпункту 3 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України,затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року №215 Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів, яка, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Отже, належним відповідачем у цій справі є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган (органи) державної влади.

Такими органами у цій справі є Державна казначейська служба України (яка відповідно до законодавства є органом, який здійснює безспірне списання коштів державного бюджету) та орган, дії якого призвели до завдання позивачу шкоди.

Вказаний правовий висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16, провадження № 12-110гс18.

У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Тлумачення статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Однак в порушення вимог наведеної правової норми суд першої інстанції не вирішив питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, та розглянув позов лише до Державної казначейської служби України, без залучення органу, дії якого, за твердженням позивача, призвели до завдання їй майнової шкоди.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача подав до суду першої інстанції клопотання про заміну первісного відповідача Державну казначейську службу України на Державу Україна в особі Кабінету Міністрів України. При цьому заява не містить обґрунтувань, які саме дії Кабінету Міністрів України призвели до завдання позивачу шкоди.

Вказане клопотання залишено судом першої інстанції без уваги.

Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості вирішити питання щодо заміни неналежної сторони у справі, оскільки це може проводитися виключно судом першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції також позбавлений процесуальної можливості направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції розглянув справу за неналежного суб`єктного складу, а тому ухвалене по справі рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в позові саме з цих правових підстав, враховуючи, що правовий статус третьої особи та відповідача є різним, а також те, що належним відповідачем у цій категорії справ є Держава в особі органу, діями якого було завдано шкоду.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381- 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Невкритого Володимира Юрійовича задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 березня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа: Служба безпеки України про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Г.М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук