Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1758/22 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О.М.
Категорія 8 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Галацевич О.М.

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №278/1758/22 за позовом ОСОБА_1 до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - державний реєстратор Оліївської сільської ради Гур`єва Тетяна Вікторівна, Приватне акціонерне товариство «Українська генетична компанія» про визнання незаконним та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29 червня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Дубовік О.М. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У липні 2022 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення дванадцятої сесії Оліївської сільської ради №405 від 05.11.2021 в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, кадастровим номером :08:001:2791;

- визнати незаконним та скасувати рішення №61915651 від 29.11.2021 державного реєстратора Гур`євої Тетяни Вікторівни про реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровим номером :08:001:2791 за ОСОБА_2 ;

- припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, кадастровим номером :08:001:2791, площею 1,1997 га;

- зобов`язати Оліївську сільську раду прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства площею 1,1797 га, яка знаходиться у с. Оліївка Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області та передати ОСОБА_1 у власність земельну ділянку, кадастровим номером :08:001:2791, площею 1,1997 га, яка знаходиться на території Оліївської сільської ради.

В обґрунтування позову зазначає, що на виконання рішення Оліївської сільської ради від 19.03.2021 №154 ОСОБА_1 було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у компанії ТОВ «Терра Полісся». Стверджує, що за результатами розробки проекту землеустрою було сформовано земельну ділянку площею 1,1997 га, яка розташовувалась на території Оліївської сільської ради Житомирського району з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства і внесено до Єдиної електронної системи Державного земельного кадастру України інформацію про дану земельну ділянку у процесі чого даній земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер :08:001:2791. Вказує, що 17.05.2021 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Оліївської сільської ради, в якій просив затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,1797 га для ведення особистого селянського господарства в с. Оліївка. Зазначає, що 09.07.2021 Оліївська сільська рада рішенням сесії №245 заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою було залишено без задоволення, з тих підстав, що в Господарському суді Житомирської області розглядається справа №906/261/21, проте вважає таке рішення Оліївської сільської ради незаконним. Стверджує, що 03.12.2021 ОСОБА_1 стало відомо, що Оліївська сільська рада передала земельну ділянку, кадастровий номер :08:001:2791 у власність ОСОБА_2 , а державним реєстратором Оліївської сільської ради 24.11.2021 зареєстровано за останнім право власності на зазначену вище земельну ділянку. Стверджує, що земельна ділянка з кадастровим номером :08:001:2791 не є предметом спору у справі №906/261/21, яка знаходить в провадженні Господарського суду Житомирської області. Крім того, зазначає, що рішення Оліївської сільської ради від 09.07.2021 №245 визнане незаконним та скасоване рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 04 квітня 2022 року по справі №278/33/22, а тому враховуючи вищевикладене просив задовольнити позов ОСОБА_1 в повному обсязі.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 29 червня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення дванадцятої сесії Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області №405 від 05.11.2021 в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:2791. Визнано незаконним та скасовано рішення №61915651 від 29.11.2021 державного реєстратора Гур`євої Т.В. про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:2791 за ОСОБА_2 . У решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення мав би дослідити питання набуття позивачем права власності на земельну ділянку, реєстрацію в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності та в подальшому припинення такого права і реєстрацію такого права. Зазначає, що державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Стверджує, що на момент винесення оскаржуваного рішення право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:2791 за позивачем не було зареєстроване, що в свою чергу спростовує його твердження про наявність у його власності даної земельної ділянки, що виключає порушення прав та інтересів позивача рішенням дванадцятої сесії Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області №405 від 05.11.2023. Вказує, що позивачем не доведено порушення його прав передачею у власність ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:2791. Зазначає, що ухвалюючи оскаржуване рішення судом першої інстанції було здійснено неправомірне втручання у право мирного володіння майном. Також зазначає, що судом першої інстанції було проігноровано наведену у відзиві позицію Верховного Суду, чим порушено ч.6 ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» та частину 4 ст. 263 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене просить скасувати рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29 червня 2023 року в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині визнання незаконним та скасування рішення дванадцятої сесії Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області №405 від 05.11.2021 та в частині визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора №61915651 від 29.11.2021, а тому в іншій частині судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що рішенням Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області №154 від 19.03.2021 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,5 га для ведення особистого селянського господарства.

На виконання зазначеного вище рішення Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області №154 від 19.03.2021 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства площею 1,1797 га, яка знаходиться в с. Оліївка Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

02.06.2021 на підставі вказаного вище проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зареєстровано земельну ділянку площею 1,1797 га з кадастровим номером :08:001:2791; цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства; інформація про зареєстроване право в ДЗК відсутня, що вбачається з витягу з ДЗК про земельну ділянку від 02.06.2021.

17.05.2021 ОСОБА_1 звернувся до Оліївської сільської ради із заявою про затвердження вказаного вище проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,1797 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Оліївка Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

16 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Оліївської сільської ради із заявою про долучення витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.06.2021 №НВ-021.

Рішенням Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 09.07.2021 №245 звернення ОСОБА_1 залишено без задоволення, у зв`язку із розглядом справи №906/261/21 в Господарському суді Житомирської області.

20.10.2021 ОСОБА_2 звернувся до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області із заявою про передачу йому у власність земельної ділянки площею 1,1797 га за адресою: с. Оліївка, кадастровий номер :08:001:2791 для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області №405 від 05.11.2021 передано у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:2791, на яку ОСОБА_1 було розроблено проект землеустрою.

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №288379482 від 03.12.2021 підтверджено, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:2791 зареєстровано 24.11.2021 за ОСОБА_2 .

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 04.04.2022 визнано незаконним та скасовано рішення №245 від 09.07.2021 8-ої сесії 8-го скликання Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області в частині залишення без задоволення звернення ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для особистого селянського господарства площею 1,17987 га з кадастровим номером :08:001:2791 на території с. Оліївка.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що законом не передбачено і оспорюване рішення не містить правових підстав для залишення без задоволення звернення позивача у земельних відносинах, які склалися, крім того, відмова органу місцевого самоврядування з посиланням на розгляд справи в судовій інстанції не базується на вимогах закону. Також суд першої інстанції виходив з того, що передача спірної земельної ділянки, проект землеустрою на яку розроблено саме позивачем, іншій фізичній особі ОСОБА_2 є незаконними діями відповідача у сфері земельних правовідносин між громадянами та органом місцевого самоврядування. Щодо задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора Гур`євої Т.В. від 29.11.2021 №61915651 щодо державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 1,1797 га, кадастровий номер :08:001:2791, яке зареєстроване за ОСОБА_2 суд першої інстанції вважав її похідною від першої позовної вимоги, яка судом задоволена - визнано незаконним документ, на підставі якого проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а тому у відповідності до позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 19.10.2022 у справі №354/397/17 дійшов висновку про можливість задоволення даної позовної вимоги.

Перевіряючи законність оскаржуваного рішення, колегія суддів враховує наступне.

Згідно зі статтею 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з пунктом «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок зі земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,00 га (пункт «б» частини першої статті 121 ЗК України).

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження цих проектів регулюються статтями 118, 186-1 ЗК України.

Відповідно до положень частини 6 статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним, відповідний орган у разі ухвалення рішення про відмову у наданні такого дозволу зобов`язаний належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відобразити на картографічній основі Державного земельного кадастру орієнтовне місце розташування земельної ділянки, зазначити дату та номер відповідного рішення, а також майбутнє цільове призначення земельної ділянки. Зазначена інформація оприлюднюється на безоплатній основі на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (частина дев`ята статті 118 ЗК України).

Відповідно до частин четвертої, п`ятої та шостої статті 186-1 ЗК України розробник проекту землеустрою подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Орган, зазначений в частині першій цієї статті, зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду питання вирішується в судовому порядку (частина одинадцята статті 118 ЗК України).

Відповідно до пунктів «б», «ґ» статті 5 ЗК України земельне законодавство базується на принципах забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; забезпечення гарантій прав на землю.

Одними з основних засад цивільного законодавства згідно пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України є справедливість, добросовісність та розумність.

При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. Законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту (постанова Верховного Суду від 10 вересня 2018 року у справі №920/739/17).

Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (постанова Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №390/34/17 (провадження №61-22315сво18).

Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку, що зазначено у висновках Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 28 листопада 2018 року у справі №826/5735/16 (провадження №11-986апп18), від 17 жовтня 2018 року у справі №380/624/16-ц (провадження №14-301цс18) та постанові Верховного Суду від 10 січня 2023 року у справі №607/19806/18 (провадження №61-15223св21).

Разом з тим, дотримавшись встановленої законом процедури одержання земельної ділянки у власність, заінтересована особа має правомірні очікування (законний інтерес), що розроблений на її замовлення проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність буде розглянутий повноважним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування у встановлений законом двотижневий строк.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2020 року у справі №688/2908/16-ц (провадження №14-28цс20) дійшла висновків, що «може кваліфікуватися як недобросовісна така поведінка власника земельної ділянки (в особі органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування), коли він необґрунтовано зволікає з наданням дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не повідомляє чи несвоєчасно повідомляє про відмову у наданні дозволу або не наводить вичерпні мотиви такої відмови, надає дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду, необґрунтовано зволікає з розглядом проекту землеустрою щодо відведення, безпідставно відмовляє у його затвердженні і у той же час надає дозвіл на розробку проекту землеустрою та затверджує цей проект щодо іншої особи.

Таким чином рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процедури отримання права власності (права користування) на земельну ділянку. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод.

Зазначений інтерес, у випадку формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту.

Погодження та затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, яка раніше сформована на підставі проекту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок у межах встановлених норм (стаття 121 ЗК України) першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проекту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього відсутні законні перешкоди».

Отже, встановивши, що спірна земельна ділянка сформована на підставі проекту землеустрою, складеному ТОВ «Терра Полісся» на замовлення ОСОБА_1 , який своєчасно подав проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,1997 га кадастровий номер :08:001:2791, що розташована на території Оліївської сільської ради Житомирського району та у строки, встановлені частиною дев`ятою статті 118 ЗК України, з дня отримання 17.05.2021 такий проект Оліївською сільською радою розглянутий не був, а лише 09.07.2021 заява ОСОБА_1 була залишена без задоволення з підстав розгляду цивільної справи №906/261/21 в Господарському суді Житомирської області, натомість, 05.11.2021 спірну земельну ділянку, яка була раніше сформована на підставі проекту землеустрою ОСОБА_1 , Оліївською сільською радою Житомирського району було передано у власність ОСОБА_2 , що не відповідає принципам добросовісності, справедливості та розумності, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про порушення прав позивача на завершення процедури приватизації земельної ділянки та їх захисту у встановлений законом спосіб (пункт «г» частини третьої статті 152 ЗК України) шляхом визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування і як похідну вимогу рішення державного реєстратора.

Таким чином, рішення суду першої інстанції містить належну мотивовану оцінку аргументам учасників справи, що відповідає нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості судового рішення, тому доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 є безпідставними.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції із зазначених в апеляційній скарзі доводів та мотивів, які не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, тому залишає апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати залишити за сторонами, оскільки судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції залишено без змін, тому питання перерозподілу судових витрат не вирішується апеляційним судом.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29 червня 2023 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29 червня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 01 листопада 2023 року.

Головуючий

Судді