Справа № 161/7261/23
Провадження № 2/161/2386/23
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 жовтня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Пахолюка А.М.

при секретарі Грень А.В.,

за участю:

прокурора Ольшевської С.І.,

представника позивача Кушнікової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Луцької окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Волинській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_1 , яка є громадянкою російської федерації, після смерті свого батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , успадкувала за законом земельну ділянку для індивідуального садівництва з кадастровим номером :02:001:5014 площею 0,06 га, яка знаходиться в с. Гаразджа Луцького району. На підставі свідоцтва про право на спадищину за законом від 14.02.2018 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім того, відповідно до інформації Підгайцівської сільської ради ОСОБА_1 не зареєстрована та не проживає на території громади. Разом із цим, окружною прокуратурою виявлено порушення ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України при використанні ОСОБА_1 земельної ділянки сільськогосподарського призначення, оскільки зазначена земельна ділянка, яка знаходяться в межах території України, відповідно в силу зазначених норм закону, повинна відчужитися протягом року, з моменту набуття її у власність.

Враховуючи наведене, просить суд конфіскувати у власність держави в особі ГУ Держгеокадастру у Волинській області земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:5014, площею 0,06 га, яка знаходиться в с. Гаразджа Луцького району, яка на праві власності належать ОСОБА_1 та стягнути з неї на користь Волинської обласної прокуратури судові витрати по справі.

Ухвалою судді від 12 травня 2023 року відкрито загальне позовне провадження справі з проведенням підготовчого засідання.

У судовому засіданні прокурор та представник позивача заявлені вимоги підтримали та просили позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.02.2018, зареєстрованого в реєстрі за № 3-100, виданого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області - Мудрик О.Є., ОСОБА_1 успадкувала після смерті свого батька ОСОБА_2 , земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:5014, площею 0,06 га, яка розташована в с. Гаразджа Луцького району (а.с. 11).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:5014, площею 0,06 га, яка розташована в с. Гаразджа Луцького району, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228 (а.с. 7).

На запит окружної прокуратури від 03.04.2023 року №53-2810вих23, чи видавався паспорт громадянина України ОСОБА_1 , Управлінням ДМСУ у Волинській області від 06.04.2023 року №0701.2.1-1663/0701.1.3-23 надано інформацію, що згідно обліків відділу у справах іноземців та осіб без громадянства даного Управління, зазначена особа є громадянкою російської федерації (а.с. 17).

Відповідно до листа Підгайцівської сільської ради № 4460-23 від 11.04.2023 року ОСОБА_1 на території громади не зареєстрована та не проживає (а.с.19).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що окружною прокуратурою виявлено порушення ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 ЗК України при використанні ОСОБА_1 зазначених земельних ділянок.

Положення ст. ст. 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.

Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі ст. 80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту ч. 2 ст. 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.

Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до ч. 2 ст. 81 ЗК України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Згідно із ч. 3 ст. 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 ЗК України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог ст. 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення.

Одночасно за змістом ч. 4 ст. 81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

У разі невиконання цих вимог настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 ЗК України, у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 ЦК України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності.

Згідно із ст. 356 ЦК України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом.

Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом.

Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи іноземною громадянкою, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (з 14.02.2018 року по даний час) не відчужила її, як це передбачено законом, є підстави для конфіскації зазначеного нерухомого майна у власність держави.

Враховуючи виявлені порушення та зазначені положення законодавства, керуючись ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», окружною прокуратурою Головному управлінню Держгеокадастру у Волинській області надіслано лист від 07.04.2023 року № 53-2993вих-23 про виявлені порушення із вимогою вжити заходи щодо їх усунення, у тому числі в судовому порядку (а.с.13-14).

Разом із цим, уповноваженим державним органом заходи щодо конфіскації земельної ділянки в дохід держави не вжито, лише листом від 14.04.2023 року № 10-3-0.6-1374/2-23 повідомлено окружну прокуратуру про відсутність коштів на сплату судового збору, як причину невжиття заходів, що дає підстави прокурору вживати заходи представництва інтересів держави в суді.

Зазначені причини не є поважними та не дають підстав залишити без реагування зазначені порушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 «Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року № 15 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади який реалізує державну політику у сфері державного нагляду (контролю) зокрема, в агропромисловому комплексі в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Таким чином, враховуючи зазначені положення законодавства саме ГУ Держгеокадастру у Волинській області є уповноваженим органом щодо здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності та в даному випадку, з урахуванням ч. ч. 2, 4 ст. 145 ЗК України, звернення до суду із позовом про конфіскацію земельної ділянки.

Так, ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Так, за п. 76-77 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року по справі № 912/2385/18 прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Згідно із п. 80 зазначеної постанови Великої Палати Верховного Суду невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (п. 81 вказаної вище постанови).

У зв`язку із вищезазначеним, в даному випадку представництво інтересів держави в суді здійснюється прокурором, який виконує субсидіарну роль, щоб ці інтереси не залишились незахищеними.

Зазначене повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини та узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області до ОСОБА_1 про кофіскацію земельної ділянки є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд, в зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь Волинської обласної прокуратури 2684 грн. судового збору, сплаченого при пред`явленні даного позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 81, 247, 263-265, 280 ЦПК України, на підставі ст.ст. 13,14 Конституції України, ст.ст. 22, 80-81, 145 Земельного Кодексу України, ст.ст. 346, 354, 374 Цивільного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області земельну ділянку, яка на праві власності належить ОСОБА_1 , а саме земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:5014, площею 0,06 га, яка розташована в с. Гаразджа Луцького району Волинської області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Волинської обласної прокуратури судові витрати по справі, а саме: 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач-1: Заступник керівника Луцької окружної прокуратури, адреса: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Винниченка, 13, .

Позивач-2: Головне управління держгеокадастру у Волинській області, адреса: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Винниченка, 67, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст судового рішення складено 13 жовтня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.