Провадження №2/751/1797/23
УХВАЛА

25 грудня 2023 р. місто Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова Лібстер А.С., розглянувши матеріали позовної заяви

ОСОБА_1

до відповідачів - Новозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 ,

про скасування арешту транспортного засобу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що у Новозаводському відділі державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконанні знаходиться судовий наказ № 750/8666/19 від 09.12.2019 року, виданий Новозаводським районним судом м. Чернігова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 23.11.2019 року та до досягненням дитиною повноліття. В межах цього виконавчого провадження 10 березня 2020 року та 11 серпня 2021 року було накладено арешт на майно боржника, а саме на транспортний засіб HYUNDAI ACCTNT, 2011 p. в. реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 у кількості 1, що належить ОСОБА_1 . При зверненні до Начальника Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції він отримав довідку, що на листопад 2023 року заборгованість по аліментам складає 00.00 грн, однак у знятті арешту з автомобіля йому було відмовлено.

Просить суд зобов`язати відділ державної виконавчої служби зняти арешт та заборону відчуження з вказаного транспортного засобу.

Вивчивши позовну заяву та додані документи, доходжу висновку про наявність підстав для відмови у прийнятті позову до розгляду в порідку позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Така правова позиція викладена у Постанові 19 січня 2022 року Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: справа № 577/4541/20, провадження № 61-8240св21. Верховний Суд також зазначив, що суди першої та апеляційної інстанцій помилково розглянули справу по суті та не врахували того, що арешт накладено на майно ОСОБА_1, який є боржником у виконавчому провадженні, з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому він не може виступати позивачем у цій справі й така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні, отже, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Схожі правові висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 904/51/19 (провадження № 12-122гс19), у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19), у постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 24 червня 2021 року у справі № 127/11276/20 (провадження № 61-882св21), від 08 вересня 2021 року у справі № 369/3757/20 (провадження № 61-3588св21), від 01 грудня 2021 року у справі № 201/6486/20 (провадження № 61-19066св20), підстав відступити від зазначених висновків суд не встановив.

Верховний Суд зауважує, що боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Якщо суд помилково прийняв позов до розгляду, під час судового розгляду він має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 186, 447 ЦПК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до відповідачів: Новозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , про скасування арешту транспортного засобу.

Роз`яснити ОСОБА_1 право оскаржити дію чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби в порядку, передбаченому ст. 447 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А. С. Лібстер