Провадження № 2/344/396/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Татарінової О.А.

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління реєстраційних процедур Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Човганюк Віри Олегівни, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Івано-Франківської міської ради, Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління реєстраційних процедур Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Човганюк Віри Олегівни, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку. В обґрунтування позову зазначила, що 10 серпня 2019 року вона купила у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 10.08.2019 року, зареєстрованого в реєстрі речових прав на нерухоме майно за №532. Як наслідок вона стала власником двокімнатной квартири АДРЕСА_2 . Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу від 10.08.2019 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію власності №177199590 від 12 серпня 2019 року. В будинку АДРЕСА_3 , в якому знаходиться її квартира, є чотири квартири. Даний будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,0455 га, яка була за ним закріплена. Цільове призначення земельної ділянки площею 0,0455 га - для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Ще до моменту продажі ОСОБА_2 їй квартири АДРЕСА_4 у вказаному будинку, в травні 2019 року власники квартир АДРЕСА_5 і АДРЕСА_6 звернулись до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство «ГІС" з заявою про виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки, яка розтяшована на АДРЕСА_3 . На підставі даної заяви ТОВ "ГІС" виготовило технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в АДРЕСА_7 . 10 серпня 2019 року ОСОБА_2 продала позивачу квартиру АДРЕСА_8 . Тобто у серпні 2019 року вона вже стала новим власником даної квартири. Як під час продажі даної квартири так і після її продажі ОСОБА_2 не повідомила позивача, що власники інших трьох квартир мають намір отримати земельну ділянку 0,0455 га, на якій знаходиться будинок АДРЕСА_3 , у спільну сумісну власність, хоча знала про це, оскільки особисто підписувала заяву на виготовлення технічної документації на дану земельну ділянку. Після розроблення технічної документації 29 січня 2020 року ОСОБА_2 подала в Центр надання адміністративних послуг Івано-Франківської міської ради заяву про затвердження технічної документації із землеустрою та саму технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на АДРЕСА_7 . 25 лютого 2020 року Івано-Франківська міська рада приняла рішення № 70-37 "Про розгляд звернень громадян щодо оформлення права власності на земельні ділянки", пунктом 12 якого вирішила затвердити громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0455 га (кадастровий номер: 261010000:04:004:0212), яка розташована в АДРЕСА_7 .

Згідно додатку №12 до рішення Івано-Франківської міської ради №70-37 від 25.02.2020 року дана земельна ділянка була передана у спільну сумісну власність громадянам - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які є власниками трьох квартир в даному будинку, а саме квартири АДРЕСА_9 . Як виявилось потім, її не включили до складу співвласників даної земельної ділянки, хоча вона вже мала на той час у власності квартиру АДРЕСА_8 . На підставі даного рішення міської ради від 25.02.2020 року ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в жовтні 2020 року подали Державному реєстратору відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління реєстраційних процедур виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради ОСОБА_5 документи на реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку. 28 жовтня 2020 року вказаним вище реєстратором дана земельна ділянка була зареєстрована за ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та були сформовані Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.10.2020 р. за номерами №230370698, 230371265 та 230370973 відповідно.

Згідно даних Витягів останні стали власниками (спільна сумісна власність) земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0455 га (кадастровий номер: 261010000:04:004:0212), яка розташована в АДРЕСА_7 . Однак, вона, як власник квартири АДРЕСА_8 , оскаржуваним рішенням міської ради та незаконними діями інших власників квартир в даному будинку позбавлена власності на земельну ділянку, на якій знаходиться даний будинок, що є грубим порушенням її конституційних прав та вимог чинного законодавства України.

Як наслідок рішення Івано-Франківської міської ради від 25 лютого 2020 року № 70- 37 «Про розгляд звернень громадян щодо оформлення права власності на земельні ділянки", пунктом 12 якого вирішила затвердити громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0455 га (кадастровий номер: 261010000:04:004:0212), яка розташована в АДРЕСА_7 , є незаконним та підлягає скасуванню, так як воно не відповідає законові та порушує її конституційні права як власника. Прийняття даного незаконного рішення органом місцевого самоврядування (міською радою) стало правовою підставою для безпідставної реєстрації Державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління реєстраційних процедур виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради ОСОБА_5 за ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 речових прав на нерухоме майно - земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0455 га (кадастровий номер: 261010000:04:004:0212), яка розташована в АДРЕСА_7 , та видачі останнім Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.10.2020 р. за номерами № 230370698, 230371265 та 230370973 відповідно. Враховуючи наведене просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Івано- Франківської міської ради від 25 лютого 2020 року № 70-37 "Про розгляд звернень громадян щодо оформлення права власності на земельні ділянки", в частині затвердження Івано-Франківською міською радою громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 технічної документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0455 га (кадастровий номер: 261010000:04:004:0212), яка розташована в АДРЕСА_7 ; визнати незаконними та скасувати державні реєстрації прав сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на земельну ділянку цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0455 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_7 ; кадастровий номер - 261010000:04:004:0212; номери запису в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 38927530, 38928723 і 38928687, що були здійснені Державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління реєстраційних процедур виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Човганюк Вірою Олегівною 30 жовтня 2020 року, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексні номери: 54863998 від 30 жовтня 2020 року, що в подальшому стали підставою для видачі їм Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.10.2020 р. за номерами № 230370698, 230371265 та 230370973 відповідно.

21.12.2021 року відповідачем ОСОБА_2 подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що 06 травня 2019 року ОСОБА_2 , за згодою всіх співвласників будинку за адресою АДРЕСА_3 , з метою формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номеру, подала заяву до землевпорядної організації ТзОВ «НВП «ГІС» про виготовлення документації щодо встановлення меж земельної ділянки за адресою АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). На час подання вказаної заяви вона була власником двох квартир у цьому будинку: квартири АДРЕСА_4 та квартири АДРЕСА_12 . Згідно даних Публічної кадастрової карти, відомості щодо даної земельної ділянки були внесені до Державного земельного кадастру 31.05.2019 року. Тобто всі землевпорядні роботи щодо формування земельної ділянки за адресою АДРЕСА_3 та присвоєння їй кадастрового номера було розпочато ще у травні 2019 року. 10.08.2019 року відповідачем було відчужено квартиру АДРЕСА_1 позивачці - ОСОБА_1 шляхом укладення договору купівлі-продажу №532. Під час огляду вказаної квартири покупець у першу чергу цікавилась земельною ділянкою прилеглою до будинку. Таким чином, позивача було повідомлено про те, що документи щодо встановлення меж земельної ділянки перебувають в процесі виготовлення, та роз`яснено, що у травні 2019 року усіма співвласниками будинку подано відповідну заяву до землевпорядної організації. Відтак, твердження позивачки про те, що її не було повідомлено, що інші співвласники трьох квартир мають намір отримати земельну ділянку у спільну сумісну власність не відповідає дійсності. Більше того, з моменту купівлі квартири ОСОБА_1 користується даною земельною ділянкою, садила на ній квіти і кущі та обробляла, при цьому ніким із співвласників перешкоди у цьому не чинилися.

Оскільки, в даному випадку, відомості в ДЗК були внесені на підставі Технічної документації із землеустрою, яка була виготовлена у травні 2019 року (тобто ще до набуття позивачкою права власності на квартиру), то відповідно й на підставі вказаної інформації було зареєстровано речове право спільної сумісної власності на таку земельну ділянку. Тобто, в даному випадку, державний кадастровий реєстратор діяв правомірно зареєструвавши земельну ділянку в ДЗК на підставі Технічної документації із землеустрою щодо встановлення і відновлення меж земельної ділянки від травня 2019. Так само й Івано-Франківська міська рада діяла правомірно приймаючи рішення про затвердження Технічної документації із землеустрою, оскільки така, на момент її виготовлення, була розроблена у відповідності до положень статті 55 Закону України «Про землеустрій» та містила всі необхідні відомості, а отже законних та мотивованих підстав для відмови у її затвердженні не було. Разом з тим, і державний реєстратор речових прав діяв правомірно, оскільки при реєстрації речового права земельної ділянки зобов`язаний користуватися відомостями Державного земельного кадастру. Відтак, державна реєстрація земельної ділянки та державна реєстрація права власності на неї здійснені у порядку та у спосіб передбачений законом.

Відповідачем зазначається, що позивачем обрано неналежний та неефективний спосіб захисту свого права. Зазначає, що ОСОБА_1 не зверталася у визначеному законом порядку до державного реєстратора речових права чи до нотаріуса про внесення відповідних змін щодо права власності на земельну ділянку у зв`язку із набуттям нею права власності на квартиру. Не подавалась така заява і в судовому порядку, оскільки, як зазначає і сама позивачка, рішення суду є підставою для реєстрації права власності. При цьому, варто зауважити, що нею та іншими співвласниками надавалась відповідна згода щодо реєстрації за нею права сумісної власності на земельну ділянку. Більше того, вони не заперечують щодо наявності у позивачки такого права та пропонували їй мирним шляхом врегулювати даний спір. Разом з тим, звернення ОСОБА_1 із цим позовом не відновить її порушених прав. Більше того, позивачем заявлено позовні вимоги, які в силу закону не можуть бути задоволені. Так, як вбачається із прохальної частини позову, позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення міської ради та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Як вбачається з позову, позивач обгрунтовує свої вимоги положеннями закону про скасування державної реєстрації земельної ділянки, однак такої вимоги не заявляє та не залучає відповідний орган уповноважений на вчинення таких дій. Більше того, не зрозумілим є посилання позивача на підставу для скасування державної реєстрації визначену пунктом 2 частини десятої статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», а саме, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника. Така підстава взагалі є абсурдною та жодним чином не стосується вказаних правовідносин, а позивачем не обгрунтовано її застосування.

Отже, після реєстрації речового права на землю органами реєстру прав, державний кадастровий реєстратор отримає в порядку інформаційного обміну інформацію про реєстрацію речового права, відповідно до чого і внесе зміни до Поземельної книги. Таким чином, відомості Державного земельного кадастру також міститимуть актуальну інформацію про власників земельної ділянки. Все вищенаведене, дає підстави дійти висновку, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту своїх прав, який не відповідає змісту відповідного права.

Відповідачем також зазначається, що судове рішення про визнання недійсним рішення про затвердження технічної документації із землеустрою та скасування державної реєстрації права власності не є підставою для вчинення та реєстраційних дій, а відповідна позовна вимога не відповідає ефективному способу захисту прав та інтересів у цих правовідносинах. Так, процес приватизації земельної ділянки було розпочато 06 травня 2019 року, коли позивачка не мала жодного відношення до квартири за адресою АДРЕСА_3 , відтак її прав не було порушено. Водночас, на сьогоднішній день право її спільної сумісної власності на таку ділянку визнається та не оспорюється ані відповідачем, ані іншими співвласниками. Однак, позивачка відмовляється звертатися про їх реєстрацію до відповідних органів. Відтак, даний позов містить передчасний характер. Таким чином, з огляду на зазначене, у випадку неможливості реєстрації за собою права власності на земельну ділянку шляхом звернення до відповідних органів, ОСОБА_1 повинна була звернутися у судовому порядку про визнання за собою права спільної сумісної власності на земельну ділянку в порядку набуття права власності на квартиру, а не звертись про визнання незаконним та скасування рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки та скасування права власності на земельну ділянку, що крім іншого порушує набуте у встановленому законом порядку відповідачем та іншими співвласниками земельної ділянки. Відтак, відповідачем та іншими співвласниками, які є відповідачами у даному спорі, право спільної сумісної власності на земельну ділянку реалізовано та набуто в порядку та у спосіб передбаченому законом, право спільної сумісної власності за ОСОБА_1 ними не заперечується, однак така не реалізовує своє право у порядку визначеному законом. Більше того, позивачкою обрано неналежний та неефективний спосіб захисту свого права, оскільки такий перш за все не відновить її прав, а лише порушить її право та право інших співвласників на землю. Крім того такий спосіб захисту не може визнаватись належним в силу того, що скасування речового права на землю не може виступати самостійною вимогою, а скасовується одночасно із скасуванням державної реєстрації земельної ділянки і навпаки, при цьому законних та обгрунтованих підстав їх скасування у позові не наведено. За таких обставин просить суд відмовити в задоволенні позову, судові витрати залишити за позивачем.

23.12.2021 року представником відповідача - Івано-Франківською міською радою подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що рішенням Івано-Франківської міської ради від 25.02.2020 року №70-37 «Про розгляд звернень громадян щодо оформлення права власності на земельні ділянки» громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлових будинків і споруд площею 0,455 га кадастровий номер :04:004:0221 розташованої за адресою АДРЕСА_7 . ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «ГІС» розробило технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчує право спільної сумісної власності на земельну ділянку. Вирішуючи питання про затвердження технічної документації та передачу у спільну сумісну власність земельної ділянки площею 0,455 га по АДРЕСА_7 для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, Івано-Франківська міська рада взяла до уваги технічну документацію із землеустрою виконану із дотриманням вимог чинного законодавства України, представлену співвласниками житлового будинку. У зазначеній технічній документації наявні Висновок управління культури, національностей та релігій, відповідно до якого Управління погоджує передачу у власність громадянам вищезазначеної земельної ділянки, акт встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування, план земельної ділянки, фрагмент Генерального плану (схеми) присадибної ділянки ОБТІ, документи що посвідчують право власності на нерухомість розташованій на земельній ділянці. Тому, рішення міської ради від від 25.02.2020р. "Про передачу громадянам у власність та надання в користування земельних ділянок, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,455 га по АДРЕСА_14 є законними, прийняте в межах повноважень органу місцевого самоврядування в сфері земельних відносин, у спосіб, передбачений Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельним кодексом України, на підставі землевпорядної документації погодженої у встановленому чинним законодавством порядку. Отже, будь-яких порушень чинного законодавства при передачі у власність земельної ділянки відповідачам допущено не було, право власності на земельну ділянку виникло на законних підставах, а тому відсутні підстави для скасування рішення.

Представником відповідача також зазначається, що 10.08.2019 року ОСОБА_1 набула у власність квартиру АДРЕСА_1 . В травні 2019 року власники квартир АДРЕСА_4 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_6 звернулись до ТзОВ «Науково-виробниче бюро ГІС» з заявою про виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки, яка розташована на АДРЕСА_3 . За заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , як власників вказаних квартир була розроблена технічна документація. 29.01.2020 року ОСОБА_2 звернулась через Центр надання адміністративну послуг Івано-Франківської міської ради з заявою про затвердження технічної документації із землеустрою додавши до заяви копію виготовленої технічної документації. Документів, що підтверджують зміну власника квартири АДРЕСА_8 до Івано-Франківської міської ради подано не було, тому при прийнятті оскаржуваного рішення про затвердження технічної документації Івано-Франківська міська рада приймала до уваги документи додані до заяви. Таким чином Івано-Франківська міська рада при прийнятті оскаржуваного рішення жодним чином не порушила прав позивача на земельну ділянку, оскільки міській раді не було відомо, що позивач є власником квартири АДРЕСА_4 згідно договору купівлі-продажу.

Звертаючись до суду з позовом позивачем не надано обгрунтування в чому полягає незаконність прийняття оскаржуваного рішення, не наведено підстав для скасування рішення, не надано жодних належних та допустимих доказів щодо обгрунтування заявлених позовних вимог та яким чином прийняття рішень порушує її права, свободи та законні інтереси як власника квартири АДРЕСА_4 та які їй чиняться перешкоди у користуванні земельною ділянкою, а тому просять у задоволенні позову відмовити.

11.01.2022 року представником виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що доводи позивної заяви не відповідають фактичним обставинам справи та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки заявниками було подано всі необхідні документи для державної реєстрації речових прав відповідно до Закону та пункту 81-2 Постанови КМУ, а саме витяг з рішення Івано-Франківської міської (37 сесії), сьомого демократичного скликання «Про розгляд звернень громадян щодо оформлення права власності на земельні ділянки», витяг з Державного земельного кадастру, документ, який підтверджує сплату адміністративного збору та документи, що посвідчує особу заявника, що є достатніми для здійснення державної реєстрації речових прав у спільно сумісну власність. Підстав для визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна не має. Враховуючи вищевказане, просить відмовити в задоволення позову.

В судовому засіданні 05.10.2023 року представник позивача позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві, та просив його задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила з приводу задоволення позову, просила суд відмовити у його задоволенні.

Представники відповідача Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні заперечила з приводу задоволення позову, просила суд відмовити у його задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися. Про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 28.09.1993 року квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_15 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 в рівних долях (а.с.95).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24.03.1999 року квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_16 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в рівних долях (а.с.99).

23.12.2004 року державним нотаріусом Першої Івано-Франківської контори Андрусяк К.Ф. видано ОСОБА_6 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 , яке складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_17 (а.с.96).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.01.2005 року ОСОБА_6 на праві приватної власності в розмірі часток 1/3 належить квартира в АДРЕСА_15 (а.с.97).

ОСОБА_2 на підставі договору довічного утримання на праві приватної власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_10 , що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 06.03.2007 року (а.с.93).

ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_18 , що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 23.10.2012 року(а.с.70).

Рішенням Івано-Франківської міської ради (4 сесія) сьомого демократичного скликання від 11.03.2016 року №57-4 «Про внесення змін в рішення сесії міської ради» вирішено внести зміни в п.1 рішення сесії Івано-Франківської міської ради від 01.12.2015р. № 4-1 «Про затвердження структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів» доповнивши його наступним пунктом: «Підпорядковані керуючому справами виконавчого комітету: 1.32. Управління реєстраційними процедурами Івано-Франківської міської ради». 2. Покласти на управління реєстраційними процедурами Івано- Франківської міської ради повноваження виконавчих органів міської ради у сфері: 2.1. державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців відповідно до закону; 2.2. державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до закону; 2.3. реєстрації місця проживання/перебування особи у встановленому порядку, формування та ведення реєстру територіальної громади міста Івано-Франківська відповідно до закону; 2.4.надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону (а.с.147).

Як вбачається із заяви ОСОБА_6 від 26.03.2019 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Угриновською Ю.М., зареєстрована за №263, ОСОБА_6 повідомила, що відмовляється від приватизації земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_4 (а.с.98).

Згідно заяви ОСОБА_8 від 26.03.2019 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Угриновською Ю.М., зареєстрована за №262, ОСОБА_8 діючи від свого імені та від імені ОСОБА_9 повідомили, що відмовляються від приватизації земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_2 (а.с.101).

Відповідно до заяви ОСОБА_10 від 02.04.2019 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Угриновською Ю.М., зареєстрована за №274, ОСОБА_10 повідомила, що відмовляється від приватизації земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_3 (а.с.106).

У травні 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 звернулись до директора ТзОВ «НВП «ГІС» із заявою про виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки, яка розміщена: АДРЕСА_7 . Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (а.с.17).

На підставі договору №45а від 06.05.2019 року на замовлення ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ТзОВ «Науково-виробничим підприємством «ГІС» Геоінформаційні системи складено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) яка розташована в АДРЕСА_7 , кадастровий номер: :04:004:0212 (а.с. 51-74).

З листа начальника управління культури, національних цінностей та релігій від 15.05.2019 року вбачається, що управління культури, національних цінностей та релігій погоджує технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), в межах зон охорони пам`яток культурної спадщини затвердженого історичного ареалу м.Івано-Франківськ, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована в АДРЕСА_7 , площею 0,0455 га (а.с.72).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 31.05.2019 року, присвоєно кадастровий номер земельної ділянки: :04:004:0212, розташована за адресою: АДРЕСА_7 , площа 0,0455, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення ) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) зареєстрована 06.05.2019 року ТзОВ НВП «ГІС» (а.с. 128).

10.08.2019 року між ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Воробчук Т.С. та зареєстровано в реєстрі за №532, згідно якого продавець передала у власність, а покупець приймає у власність купує квартиру АДРЕСА_1 і сплатив за неї грошову суму в порядку та на умовах, передбачених цим договором (а.с.9).

Так, на підставі зазначеного договору 10.08.2019 року за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності, в розмірі частки 1, на квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.10).

29.01.2020 року ОСОБА_2 звернулась до міського голови Марцінківа Р. із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, розташованої за адресою: АДРЕСА_7 , кадастровий номер: :04:004:0212 (а.с.18).

Рішенням Івано-Франківської міської ради (37 сесія) сьомого демократичного скликання від 25.02.2020 року №70-37 «Про розгляд звернень громадян щодо оформлення права власності на земельні ділянки» вирішено п.12. Затвердити технічні документації із землеустрою щодо встановленн меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передати у спільну сумісну власність громадянам земельні ділянки, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) згідно додатку 12 (додається). П.24. Громадянам, вказаним в додатках 5 - 12 до даного рішення зареєструвати право власності земельними ділянками у відповідності до чинного законодавства (а.с.12).

Так, згідно Додатку 12 до рішення сесії міської ради від 25.02.2020 року №70-37 вбачається, що у списку громадян, яким затверджується технічні документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передаються у спільну сумісну власність, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) у п.2 зазначені: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , кадастровий номер земельної ділянки: :04:004:0212, площею 0,0455 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_7 (а.с.12 на звороті).

28.10.2020 року ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме земельної ділянки: :04:004:0212 (а.с.47-49), картка прийому заяви №229939881 (а.с.50).

Із витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.10.2020 року встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер: :04:004:0212, площею 0,0455 га, реєстраційний номер: 101 на праві спільної сумісної власності належить: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 (а.с.13-15).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів, серед яких припинення правовідношення та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно із частиною першою статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (частина перша статті 155 ЗК України).

Частиною 1,2 ст.78 ЗК України передбачено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема:безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Частиною 1 статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.1,2 ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Як встановлено судом, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 є власниками квартир, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 .

У травні 2019 року відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 звернулись до директора ТзОВ «НВП «ГІС» із заявою про виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки, яка розміщена: АДРЕСА_7 . Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

На підставі договору №45а від 06.05.2019 року на замовлення ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ТзОВ «Науково-виробничим підприємством «ГІС» Геоінформаційні системи складено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) яка розташована в АДРЕСА_7 , та земельній ділянці присвоєно кадастровий номер: :04:004:0212.

10.08.2019 року відповідач ОСОБА_2 продала ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 .

В той же час, після відчуження квартири позивачу, 29.01.2020 року відповідач ОСОБА_2 звернулась до міського голови Марцінківа Р. із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, розташованої за адресою: АДРЕСА_7 , кадастровий номер: :04:004:0212 (а.с.18).

Рішенням Івано-Франківської міської ради (37 сесія) сьомого демократичного скликання від 25.02.2020 року №70-37 «Про розгляд звернень громадян щодо оформлення права власності на земельні ділянки» вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передати у спільну сумісну власність ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0455 га (кадастровий номер: 261010000:04:004:0212), яка розташована в АДРЕСА_7 .

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Частиною 2,4,5 ст.373 ЦК України передбачено, що право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 подала заяву про затвердження технічної документації із землеустрою без повідомлення органу місцевого самоврядування про зміну власника квартири АДРЕСА_1 було прийнято оскаржуване рішення про затвердження технічної документації земельної ділянки на підставі документів доданих до заяви без врахування набуття позивачкою права власності на квартиру АДРЕСА_4 та набутого нею права користування земельною ділянкою.

Таким чином прийняттям оскаржуваного рішення були порушені права позивача на отримання у спільну сумісну власність земельної ділянки, а тому позов в цій частині слід задовольнити визнавши недійсним та скасувавши рішення Івано-Франківської міської ради від 25 лютого 2020 року № 70-37 "Про розгляд звернень громадян щодо оформлення права власності на земельні ділянки", в частині затвердження технічної документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передання у спільну сумісну власність ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0455 га (кадастровий номер: 261010000:04:004:0212), яка розташована в АДРЕСА_7 .

Що стосується скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

28.10.2020 року ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме земельної ділянки: :04:004:0212 (а.с.47-49), картка прийому заяви №229939881.

30.10.2020 року проведено державну реєстрацію права спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер: :04:004:0212, площею 0,0455 га, реєстраційний номер: 101.

Так, частиною 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

В даному випадку позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки відповідно до норм частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню.

Крім того, як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (пункт 36) спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно (див., зокрема, постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (пункт 36)).

Таким чином, позов в частині визнання незаконним та скасування державної реєстрації права спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на земельну ділянку не може бути пред`явлений до Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління реєстраційних процедур Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Човганюк Віри Олегівни та не підлягає до задоволення.

Заперечення відповідачів суд не приймає до уваги виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Частинами 3,4 цієї статті передбачено, що сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до ч. 10 вказаної статті державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Частиною 13 ст.79-1 ЗК України визначено, що земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: поділу або об`єднання земельних ділянок; скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації; якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", не було зареєстровано протягом року з вини заявника. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Згідно ст. 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

За змістом ст.16 Закону України «Про державний земельний кадастр», земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Законодавством розмежовано державну реєстрацію земельної ділянки, тобто внесення до Державного земельного кадастру відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера (ст. 1 Закону України «Про державний земельний кадастр») та державну реєстрацію речових прав на земельні ділянки, яка відповідно до ч. 10 ст. 79-1 ЗК України здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Так, предметом позову у даній справі є скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, що не є тотожнім з державною реєстрацією земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, а тому суд вважає безпідставними заперечення відповідача ОСОБА_2 щодо неналежно обраного способу захисту позивачем.

За таких обставин, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 137, 141, 258, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління реєстраційних процедур Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Човганюк Віри Олегівни, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку задовольнити частково.

Визнати недійсним та скасувати рішення Івано-Франківської міської ради від 25 лютого 2020 року № 70-37 "Про розгляд звернень громадян щодо оформлення права власності на земельні ділянки", в частині затвердження технічної документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передання у спільну сумісну власність ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0455 га (кадастровий номер: 261010000:04:004:0212), яка розташована в АДРЕСА_7 .

В решті вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Татарінова О.А.