Справа №538/1739/23
Провадження по справі №2/538/469/23
30 жовтня 2023 року м. Лохвиця
Лохвицький районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді Зуб Т.О.,
за участю секретар судового засідання Криворучко В.І.,
представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Стороженко С.В.,
представника третьої особи- Служби у справах дітей
Виконавчого комітету Заводської міської ради
Миргородського району Полтавської областіСергієнко С.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Служба у справах дітей Виконавчого комітету Заводської міської ради Миргородського району Полтавської області, про позбавлення батьківських прав,-
ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обгрунтування якого зазначила, що її донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.02.2009 року вступила в зареєстрований шлюб із ОСОБА_6 . Оскільки ОСОБА_4 неналежно виконувала свої батьківські обов`язки, то ОСОБА_1 звернулася із відповідними заявами до органу опіки та піклування Пісківської сільської ради, у зв`язку з чим дітей було поставлено на облік, як таких, що опинилися у складних життєвих обставинах. На засіданнях комісії у справах дітей при виконкомі Пісківської сільської ради неодноразово розглядались питання щодо неналежного виконання ОСОБА_4 батьківських обов`язків та 11.07.2019 року остання була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. 19.11.2019 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Лохвицькій РДА було прийнято рішення щодо звернення до Лохвицького районного суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 стосовно дітей ОСОБА_7 , та ОСОБА_3 . Однак, 09.12.2019 року позивач зверталась до служби у справах дітей Лохвицької РДА про те, щоб не позбавляли ОСОБА_4 батьківських прав, так як остання обіцяла змінити своє ставлення до дітей та зробила належні висновки стосовно зловживання алкогольними напоями. Проте, ОСОБА_4 не має офіційного місця реєстрації, не має офіційного місця роботи, періодично виїжджає на заробітки за межі району, дітям не приділяє належної уваги та не займається їх вихованням, матеріальної допомоги не надає. Вже тривалий час діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та перебувають на її утриманні, навчаються в Пісківському ліцеї. За інформацією Пісківського ліцею від 23.06.2023 року № 133 та № 134 мати ОСОБА_4 не бере участь у вихованні та навчанні дітей, у школу не приходила, батьківські збори не відвідувала, ними опікувалися ОСОБА_1 та батько ОСОБА_6 .
Просить суд позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 11.09.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання (а.с. 29).
Ухвалою суду від 09.10.2023 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с. 53).
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Стороженко С.В. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з викладених підстав.
Позивач ОСОБА_1 також росила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_4 причини неявки суд не повідомила, заяв або клопотань про відкладення слухання справи, відзиву на позов до суду не надавала. Сповіщалася про дату та час судового засідання за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням з відповідною відміткою (а.с. 56,57).
Представник третьої особи- Служби у справах дітей Виконавчого комітету Заводської міської ради Полтавської області Сергієнко С.Ю. позовні вимоги просила задовольнити, пояснила, що є відповідне рішення міської ради щодо доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надав, а також за наявності згоди позивача, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши доводи сторони позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання і у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Згідно ст. 258 СК України, баба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю відповідачки ОСОБА_5 (а.с. 6). Відповідачка перебувала у шлюбі з ОСОБА_6 , який рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 17.10.2018 року розірваний (а.с. 7). Від вказаного шлюбу народилося двоє дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9). ОСОБА_4 неналежно виконувала свої батьківські обов`язки, то ОСОБА_1 звернулася із відповідними заявами до органу опіки та піклування Пісківської сільської ради, у зв`язку з чим дітей було поставлено на облік, як таких, що опинилися у складних життєвих обставинах. На засіданнях комісії у справах дітей при виконкомі Пісківської сільської ради неодноразово розглядались питання щодо неналежного виконання ОСОБА_4 батьківських обов`язків та 11.07.2019 року остання була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. 19.11.2019 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Лохвицькій РДА було прийнято рішення щодо звернення до Лохвицького районного суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 стосовно дітей ОСОБА_7 , та ОСОБА_3 . Однак, 09.12.2019 року позивач зверталась до служби у справах дітей Лохвицької РДА про те, щоб не позбавляли ОСОБА_4 батьківських прав, так як остання обіцяла змінити своє ставлення до дітей та зробила належні висновки стосовно зловживання алкогольними напоями. Проте, ОСОБА_4 не має офіційного місця реєстрації, не має офіційного місця роботи, періодично виїжджає на заробітки за межі району, дітям не приділяє належної уваги та не займається їх вихованням, матеріальної допомоги не надає. Вже тривалий час діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та перебувають на її утриманні, навчаються в Пісківському ліцеї. Рішенням Виконкому Заводської міської ради було розглянуто питання щодо доцільності визначення проживання малолітніх дітей з батьком (а.с. 19-21). Батько дітей- ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 10). Згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 , для дітей створені належні умови для проживання, навчання та задоволені основні їх потреби (а.с. 43). Згідно характеристик, виданих Пісківським ліцеєм від 23.06.2023 року № 133 та № 134 мати ОСОБА_4 не бере участь у вихованні та навчанні дітей, у школу не приходила, батьківські збори не відвідувала, ними опікувалися ОСОБА_1 та батько ОСОБА_6 (а.с. 15, 16).
Допитана судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_1 є її сусідкою. відповідачка у січні 2022 року поїхала до Херсонської області. Дітьми не займається.
Допитаний у якості свідка ОСОБА_9 пояснив, що є рідним братом відповідачки та сином позивача. ОСОБА_4 у 2022 році поїхала до Херсонської області. До теперішнього часу до дітей не з`являється, грошові кошти на їх утримання не пересилає.
Рішенням Виконавчого комітету Заводської міської ради як органу опіки та піклування № 104 від 10.08.2023 року затверджений висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав стосовно її малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 40, 41-42).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей є підставою для позбавлення їх батьківських прав щодо дітей.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Позбавлення батьківських прав- це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування ОСОБА_4 своїми батьківськими обов`язками щодо малолітніх дітей є наслідком винної поведінки відповідачки і підставою для позбавлення її батьківських прав.

Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 12, 12, 19, 77, 81, 258, 259, 263, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Служба у справах дітей Виконавчого комітету Заводської міської ради Миргородського району Полтавської області, про позбавлення батьківських прав- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно малолітніх дітей: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП суду невідомий, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 (шістдесят) коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 31.10.2023 року.

Суддя: Т.О. Зуб