Дата документу 31.10.2023 Справа № 317/574/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1834/23 Головуючий у 1-й інстанції: Савеленко О.А.
Є.У.№ 317/574/23 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Бєлки В.Ю.,

Дашковської А.В.,

секретар Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені із заборгованості за несплату аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені із заборгованості за несплату аліментів.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судовим наказом Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31.07.2017 з ОСОБА_2 стягнуто на ЇЇ користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 26.07.2017 і до дня досягнення старшою дитиною повноліття. Судовий наказ набрав законної сили та відкрито виконавче провадження. Відповідачем аліменти в повному обсязі не сплачувались, через що виникла заборгованість за період з вересня 2019 року по грудень 2022 року, загальна сума якої станом на 31.12.2022 становить 148 958 грн. Боржник має стабільний середньомісячний дохід з 2019 року, але аліменти не сплачує. У зв`язку із наявністю заборгованості, загальна сума пені складає 45 277,07 грн.

Посилаючись на викладені обставини, просила стягнути з відповідача на її користь пеню із заборгованості за несплату аліментів за період з жовтня 2019 року по грудень 2022 року в сумі 45 277,07 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 45 277,07 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1073, 60 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив повністю скасувати судове рішення, у задоволенні позову відмовити. Обґрунтування зазначає, що рішення суду ґрунтується на припущеннях, проте не підтверджується належними доказами, а саме спрямовано на покладення на нього грошових зобов`язань без законних на те підстав.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 проти доводів апеляційної скарги, та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 .

В засідання апеляційного суду належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи сторони не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.ст. 374, 375 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина(частина третя статті 181 СК України).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з ч.1-3 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

У п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Відповідно до положень ч.3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі спору судом.

За положеннями ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України (в редакції, чинній на час звернення позивача до суду із позовом), у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Зазначена норма діє в редакції Закону України №2037-VIII від 17 травня 2017 року, який набрав чинності з 08 липня 2017 року. Отже, обмеження загального розміру пені застосовуються до правовідносин, які виникли з 08 липня 2017 року.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець встановив розмір пені 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, в який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується шляхом помноження заборгованості зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж), на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помноження та один відсоток. (за формулою: заборгованість за місяць помноженою на кількість днів прострочення та помноженою на 1 %.).

Аналогічно обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року (справа № 14-616цс18).

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 року у справі № 661/905/19 зазначено, що Сімейним кодексом України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Судом встановлено, згідно з судовим наказом, виданим Ленінським районним судом м. Запоріжжя 31.07.2017 у справі № 334/4832/17 (провадження № 2-н/334/496/17) з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 26.07.2017 і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Згідно з розрахунком заборгованості від 04.01.2023 № 296/3, наданим державним виконавцем Запорізького ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Штепою К.Д. у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого документа № 334/4832/17, станом на 31.12.2022 включно сума заборгованості зі сплати аліментів становить 148 958,50 грн. Розрахунок проведений з вересня 2019 року по грудень 2022 року, із щомісячним нарахуванням аліментів в розмірі 33 % від доходу боржника. У розрахунку зазначені про сплату аліментів боржником ОСОБА_4 : вересень 2019 року - 2000 грн, грудень 2019 року - 4500 грн., лютий 2020 року - 1000 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості від 24.04.2023 № 13935/3, виданим державним виконавцем Запорізького ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області Південного територіального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Штепою К.Д. у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого документа № 334/4832/17, з вересня 2019 року по 24.04.2023 включно заборгованість зі сплати аліментів складає 66 675,86 грн. Розрахунок проведений з вересня 2019 року по грудень 2022 року. У період з вересня 2019 року по грудень 2021 року, нарахування аліментів здійснювалось в розмірі 33%. З січня 2022 по грудень 2022 в розмірі 16,66 %. У розрахунку міститься інформація щодо сплати боржником аліментів: вересень 2019 р.- 2000 грн., жовтень 2019 р. - 4500 грн., листопад 2019 р. - 1000 грн., грудень 2019 р. - 1400 грн., січень 2020 р. - 1574 грн., лютий 2020 р.- 2574 грн., березень 2020 р.- 1574 грн., квітень 2020 р.- 3150 грн., серпень 2020 р.- 4950 грн., жовтень 2020 р.- 3400 грн., листопад 2020 р.- 2000 грн., грудень 2020 р.- 2000 грн., лютий 2021 р.- 2000 грн., квітень 2021 р.- 4000 грн.

Доказів, які б свідчили про відсутність вини ОСОБА_2 у несвоєчасному виконанні аліментних зобов`язань в період з жовтня 2019 року по 22 грудня 2022 року останнім суду не надано.

У наданому суду першої інстанції відзиві ОСОБА_2 на позовну заяву також відсутні будь-які належні обґрунтування безпідставності позовних вимог чи докази відсутності вини відповідача.

Судом обґрунтовано взято за основу для нарахування пені розрахунок заборгованості по аліментам, № 13935/3 від 24.04.2023 (а.с.50-51), наданий відповідачем суду разом з відзивом на позовну заяву, оскільки після досягнення старшою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, нарахування аліментів відповідно до вимог ст.183 СК України повинно здійснюватися в розмірі 1/6 частини доходу боржника.

Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано не прийняті до уваги доводи відповідача щодо того, що розрахунок № 13935/3 від 24.04.2023 є невірним та після 24.12.2021 аліменти не повинні були нараховуватись, оскільки дані твердження суперечать вимогам ст.183 Сімейного кодексу України, а посилання відповідача на те, що розмір аліментів державний виконавець вираховувала з середнього заробітку по Запорізькій області в той час, як відповідач був офіційно працевлаштований та отримував заробітну плату і сплачував податки, документально відповідачем не підтверджено, доказів щодо оскарження відповідачем дій державного виконавця з приводу нарахування розміру аліментів у відповідний період, суду не було надано.

Окрім наданого суду розрахунку заборгованості № 13935/3 від 24.04.2023, інших належних, допустимих та достатніх доказів в обґрунтування своїх заперечень на позовну заяву стороною відповідача не було надано, а тому суд дійшов до висновку про те, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, і не була спростована у встановленому законом порядку.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року та у справі № 333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року).

Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(Alxl%xQl)+(A2xl%xQ2)+....(Anxl%xQn), де: р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості (постанова КЦС ВС справа № 334/7702/16 від 15.01.2020).

Суд першої інстанції не погодився із наведеним розрахунком, оскільки позивачем не було дотримано вказаного вище порядку розрахунку пені (кількість днів прострочення не відповідає фактичній кількості днів, розмір нарахованих до сплати аліментів не відповідає вимогам ст.183 СК України та сума нарахованої неустойки (пені) не відповідала дійсному розміру) та провів власний розрахунок пені.

Виходячи із правової позиції Верховного Суду від 25 квітня 2018 року та розрахунку заборгованості, який наданий суду відповідачем, розмір неустойки (пені) по аліментах необхідно розраховувати за визначений позивачем період таким чином:

2019рік: Вересень: 873,49 грн. х 1% х 31 день (з 01.09.2019) = 270,78 грн.; Листопад: 1964,06 грн. х 1% х 31 день (з 01.11.2019) = 608,86 грн.; Грудень: 718 грн. х 1% х 31 день (з 01.12.2019) = 222,58 грн.;

2020рік: Січень: 644 грн. х 1% х 29 днів (з 01.01.2020) -186,76 грн.; Березень: 644 грн. х 1% х 30 днів (з 01.03.2020) = 193,20 грн.; Травень: 2218 грн. х 1% х 61 день (з 01.05.2020) = 1352,98 грн.; Червень: 2218 грн. х 1% х 31 день (з 01.06.2020) = 687,58 грн.; Липень: 2872,11 грн. х 1% х 31 день (з 01.07.2020) = 890,35 грн.; Вересень: 2872,11 грн. х 1% х 31 день (з 01.09.2020) = 890,35 грн.; Листопад: 318 грн. х 1% х 31 день (з 01.11.2020) = 98,58 грн.; Грудень: 395 грн. х 1% х 31 день (з 01.12.2020) =122,45 грн.;

2021рік: Січень: 2395 грн. х 1% х 28 днів (з 01.01.2021) = 670,60 грн.; Лютий: 395 грн. х 1% х 31 день (з 01.02.2021) = 122,45 грн.; Березень: 2395 грн. х 1% х ЗО днів (з 01.03.2021) = 718,5 грн.; Квітень: 487,30 грн. х 1% х 31 день (з 01.04.2021) - 151,06 грн.; Травень: 4487,30 грн. х 1% х 570 днів (з 01.05.2021) = 25577,61 грн.; Червень: 4487,30грн. х 1% х 540 днів (з 01.06.2021) = 24 231,42 грн.; Липень: 4487,30 грн. х 1% х 509 днів (з 01.07.2021) = 22 840,36 грн.; Серпень: 2510 грн. х 1% х 478 дні (з 01.08.2021) = 11 997,8 грн.; Вересень:2510 грн. х 1% х 448 днів (з 01.09.2021) = 11 244,8 грн.; Жовтень: 2510 грн. х 1% х 417 днів (з 01.10.2021) = 10 466,7 грн.; Листопад:2510 грн. х 1% х 387 днів (з 01.11.2021) = 9 713,7 грн.; Грудень: 2618 грн. х 1% х 356 днів (з 01.12.2021) = 9 320,08 грн.;

2022рік: Січень: 1309 грн. х 1% х 325 днів (з 01.01.2022) = 4 254,25 грн.; Лютий: 1309 грн. х 1% х 297 днівіз 01,02.2022) = 3887,73 грн.; Березень: 2390,08 грн. х 1% х 266 днів (з 01.03.2022) - 6358 грн.; Квітень: 2390,08 грн. х 1% х 236 днів (з 01.04.2022) = 5 640,59 грн.; Травень: 1309 грн. х 1% х 205 днів (з 01.05.2022) - 2 683,45 грн.; Червень: 1309 грн. х 1% х 175 днів (з 01.06.2022) = 2290,75 грн.; Липень: 2390,08 грн. х 1% х 144 дні (з 01.07.2022) = 3441,72 грн.; Серпень: 2390,08 грн. х 1% х 83дні (з 01.08.2022) = 2701 грн.; Вересень: 2390,08 грн. х 1% х 83 дні (з 01.09.2022) = 1983,77 грн.; Жовтень: 2390,08 грн. х 1% х 52 дні (з 01.10.2022) = 1242,84 грн.; Листопад: 2390,08 грн. х 1% х 31 день (з 01.11.2022) = 740,92 грн.

Всього неустойка (пеня) за період з жовтня 2019 р по грудень 2022 р включно, складає 167 804,6 грн.

Судом встановлено, що сума неустойки перевищує 100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів.

Проте, згідно ч. 1 ст. 196 СК України розмір пені, що підлягає стягненню з боржника, не може перевищувати 100 відсотків заборгованості.

Частиною першою статті 13 ЩІК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) у загальному розмірі за період з жовтня 2019 року по грудень 2022 року на суму 45 277,07 грн. з урахуванням заборгованості ОСОБА_2 по аліментам станом на 31.12.2022.

Врахувавши наведене, та взявши до уваги наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості № 13935/3 від 24.04.2023 зі сплати аліментів державного виконавця, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в межах заявлених вимог у розмірі 45 277,07 грн.

Докази та обставини, ні які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

З огляду на наведене вбачається, що судом з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про наявність правових підстав для задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2023 рокуу цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 01 листопада 2023 року.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

В.Ю.Бєлка