Ухвала

Іменем України

23 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 757/10170/20-ц

провадження № 61-14204ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа - Акціонерне товариство «ОКСІ БАНК», про скасування договору про відступлення права вимоги,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила скасувати договір № 114/2-16 від 02 серпня 2019 року про відступлення право вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , за кредитним договором №6 від 15 серпня 2008 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 21 липня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 21 липня 2021 року.

Вказана ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення та строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції пропущено без наявності обставин непереборної сили, які передбачено частиною другою статті 358 ЦПК України.

ОСОБА_1 02 жовтня 2023 року звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що оскаржене судове рішення заявник отримав лише 04 вересня 2023 року, що підтверджується відомостями з сайту АТ «Укрпошта» за штрих-код ідентифікатором № 623, який розміщено на копії конверту суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.(частина третя статті 390 ЦПК України).

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судових рішень заявником пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.

Касаційна скарга аргументована тим, що суд апеляційної інстанції позбавив заявницю права на апеляційний перегляд судового рішення та не перевірив дотримання судом першої інстанції порядку вручення оскарженого судового рішення. Посилається на неврахування судом в оскарженій ухвалі постанов Верховного Суду від 29 червня 2023 року в справі № 400/3687/20, від 03 листопада 2021 року в справі № 466/6958/19-ц, від 14 квітня 2021 року в справі № 205/1129/19, від 02 серпня 2021 року в справі № 914/1191/20, від 11 лютого 2022 року в справі № 160/7319/18.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову

у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, 19 червня 2023 року

ОСОБА_1 подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2021 року.

Повний текст оскарженого рішення Печерського районного суду міста Києва було складено в день його проголошення, а саме 21 липня 2021 року.

Про розгляд справи судом першої інстанції 21 липня 2021 року

ОСОБА_1 була повідомлена належним чином.

Вказане судове рішення заявниця отримала 20 травня 2023 року.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до частин першої та другої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

За змістом частини третьої статті 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

У разі подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, особа, яка подає скаргу має довести, а апеляційний суд перевірити наявність випадків, передбачених пунктами 1-2 частини другої статті 358 ЦПК України.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ,

від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Враховуючи викладене та встановивши, що ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою лише 19 червня 2023 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, відсутні випадки, які передбачено частиною другою статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Щодо посилань заявника про те, що справа розглядалася в умовах воєнного стану на території України та епідемії COVID-19 та судом апеляційної інстанції це не враховано необхідно зазначити наступне.

Питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Проте, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень без підтвердження заявником конкретних обставин, які унеможливили вчинення відповідної процесуальної дії у визначений законом строк.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22/

Саме посилання на розгляд справи в умовах воєнного стану на території України та епідемії COVID-19, без підтверджених обґрунтувань, як такі обставини вплинули на неможливість звернення заявника з апеляційною скаргою у встановлений строк, не є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваної ухвали апеляційного суду убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норми процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Керуючись статтями 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа - Акціонерне товариство «ОКСІ БАНК», про скасування договору про відступлення права вимоги.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська
А. Ю. Зайцев М. Ю. Тітов