Справа № 953/4176/23
Номер провадження 2/629/738/23
19.10.2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Каращука Т.О., за участю секретаря судових засідань Кремінь М.О. розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Лозова, Харківської області у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу №953/4176/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
31.05.2023 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла цивільна справа за позовом ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Провадження по справі було відкрито та призначено до розгляду. 12.06.2023 року від відповідачки надійшла заява, в якій вона вказала, що зареєстрована у м. Лозова, Харківської області. 27.06.2023 року ухвалою судді справа була передана на розгляд до Лозівського міськрайонного суду Харківської області.
17.07.2023 року на адресу Лозівського міськрайонного суду Харківської області з Київського районного суду м. Харкова за підсудністю надійшли матеріали цивільної справи за позовом ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів до ОСОБА_1 про стягнення з останньої заборгованості за кредитним договором №766101326 в розмірі 27 447, 06 гривень, з яких: 7 498,83 гривні сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 948,23 гривні сума заборгованості за відсотками та понесені судові витрати. В обґрунтування позову, представник вказує, що 18.01.2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №766101326. 13.04.2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01 у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» передає (відступає), а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» в свою чергу приймає право вимоги до відповідачки за кредитним договором №766101326. 20.10.2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів було укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) за плату належні йому право вимоги, а ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів в свою чергу приймає право вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимог. Згідно до реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 року до договору факторингу №20102022, ТОВ ФК ЄАПБ набуло права грошової вимоги до відповідачки в розмірі 27 447, 06 гривень. На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів. Враховуючи вище вказане, представник позивача звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано строк учасникам для подання заяв по суті.
31.08.2023 року до суду надійшов відзив. В обґрунтування якого відповідачка зазначає, що згідно договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові грошові кошти в сумі 7 500, 00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до договору, кредит надавався на 17 днів, тобто до 04.02.2021 року. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору вбачається, що відсотки нараховані з 21.10.2022 року по 30.04.2023 рік, тобто поза межами строку повернення кредиту. Розмір відсотка є непропорційно великою сумою компенсації, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності. Відповідачка
зазначила, що позивачем не надано належних та достовірних доказів проведення безготівкового розрахунку, оскільки в справі відсутні будь-які докази того, що позивачем передано відповідачці на виконання договору, суму коштів у розмірі 7 500, 00 гривень. ОСОБА_1 зазначає, що між ТОВ ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ ФК ЄАПБ було укладено договір факторингу, згідно якого останній прийняв право вимоги по кредитному договору №766101326 від 18.01.2021 року про стягнення з відповідачки коштів, також до позову додано копію витягу з Реєстру прав вимоги №1 відповідно до якого відповідачка має заборгованість в розмірі 27 447, 06 гривень, тобто єдиний документ, що підтверджує передачу права вимоги є вищевказаний витяг, але зазначений доказ не містить реквізитів, які повинні бути відображені в оригіналі документа, зокрема відсутні підписи та відтиски печаток. Також позивачем надано не завірені копії документів. У зв`язку з вищевикладеним, відповідачка просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.
06.09.2023 року надійшла відповідь на відзив. В обгрунтування якої представник позивача вказує, що підписавши кредитний договір №766101326 від 18.01.2021 року сторони погодили наступні умови, а саме: товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 7 500,00 гривень; кредит надається на 17 днів; за користування кредитом клієнт сплачує товариству 412,45 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,13 % на добу, тип процентної ставки фіксований; кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті; у разі, якщо кредит не повернутий в строк, зазначений у договорі проценти, передбачені договором продовжують нараховуватися з наступного дня після закінчення дисконтного періоду, позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 % річних, що становить 2,30 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Враховуючи вищенаведене, нарахування відсотків за користування кредитом є правомірним, яке підтверджується умовами кредитного договору та доказами кредитної заборгованості. Стосовно відступлення прав вимоги, представник позивача зазначив, що відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 року до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 року, ТОВ ФК ЄАПБ набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 27 447,06 гривень. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку визначеному цим договором. Незважаючи на це, відповідачка не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені договором.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше.
Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного.
Судом встановлено, що 18.01.2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №766101326 (а.с.23-27).
Підписанням Договору позики відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання коштів у позику які розміщені на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua
Ці правила є публічною пропозицією (офертою) в розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладання договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію необхідну для укладання договору.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Законом України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
За правилами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Стаття 627 ЦК України та ст.6 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки, про що свідчать п.п.4.4, 4.15 договору позики, реквізити та підписи сторін.
Як зазначає представник у позовній заяві, згідно до реєстру боржників №129, 13.04.2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01 у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» передає (відступає), а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» в свою чергу приймає право вимоги до відповідачки за кредитним договором №766101326.
20.10.2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів було укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) за плату належні йому право вимоги, а ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів в свою чергу приймає право вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимог (а.с.29-32).
Згідно п. 2.1. Договору факторингу, згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Згідно п. 4.1 Договору факторингу, сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у додатку до цього договору.
Відповідно до Реєстру боржників прав вимоги № 1 від 21.10.2022 року до договору факторингу №20102022 від 21.10.2022 рок (а.с.12), ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набула права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 27 447,06 гривень, з яких: 7 498,83 гривні сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 948,23 гривні сума заборгованості за відсотками.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 766101326 від 18.01.2021 року заборгованість ОСОБА_1 за період з 21.10.2021 року по 30.04.2023 року становить 27 447,06 гривень (а.с.20).
Суд звертає увагу, що у відзиві до позовної заяви відповідачка вказує, що нарахування заборгованості ТОВ «ЄАПБ» по кредитному договору необгрунтоване належними та допустимими доказами, а також не підтверджено проведення безготівкового розрахунку на виконання договору у сумі 7 500,00 гривень, однак не заперечує факт отримання нею грошових коштів та укладення кредитного договору. Разом з тим, суд вважає, що матеріалами справи доведено суму заборгованості та проведення безготівкового розрахунку, зокрема договором позики та витягом з реєстру боржників.
У зв`язку з порушенням майнових прав позивача внаслідок неповернення кредиту відповідачкою, позовні вимоги про стягнення кредиту та заборгованості по відсоткам з відповідачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Враховуючи вищезазначене, та те, що позивач з відповідачкою дійшли згоди стосовно всіх істотних умов при укладенні договору, з огляду на те, що умови укладеного між сторонами кредитного договору відповідачкою не виконані, заборгованість за цим договором не погашена, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно з вимогами ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України.
Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути заборгованість за Договором позики у розмірі 27 447,06 гривень.
Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.
Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2 147,20 гривень, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 259, 263-268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 610, 611, 626, 629, 1048, 1050, 1054, 1077 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», суд, -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія
«Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторони:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», юридична адреса: 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, буд.30, фактична адреса: 07400, м.Бровари, Київської області, вул.Лісова, буд.2, поверх 4, , IBAN № НОМЕР_1 в АТ «ТАСкомбанк».

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Тимур КАРАЩУК