Справа № 308/7870/20
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 серпня 2023 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого судді Крегул М.М.,
за участю секретаря судового засідання Цмур Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Шпуганича Василя Петровича про винесення додаткового рішення щодо вирішення долі судових витрат в цивільній справі № 308/7870/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебувала цивільна справа № 308/7870/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 липня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Представник відповідача - адвокат Шпуганич В.П. 05.07.2023 року подав до суду заяву про розподіл судових витрат на правничу допомогу, в якій просить вирішити питання про розподіл стягнення витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 в сумі 100 000,00 грн.

Заяву обґрунтовує тим, що 16.03.2021 року між ним та відповідачем було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги, де сторони погодили вартість послуг, яка становить 100000,00 грн. Адвокатом були надані клієнту ряд послуг, що відображені в акті виконаних робіт.

Від представника позивача адвоката Білоцерковця Ю.С. надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, зокрема просить суд відмовити представнику відповідача у задоволенні заяви про відшкодування витрат за надання правничої допомоги. Клопотання обґрунтовує тим, що розмір правничої допомоги є неспівмірним із складністю справи. Вважає, що суд не може прийняти до уваги доводи заявника щодо складання інших документів та інших заяв по суті, так як такі не знайшли свого відображення в акті виконаних робіт та не містять конкретного опису змісту цих заяв та витраченого часу на їх підготовку; заявлені адвокатом витрати щодо участі у 23 судових засіданнях, так як в акті відсутні дати означених судових засідань та час який затрачено адвокатом на участь у них. Також вказує, що велика кількість судових засідань не відбувалась з різних причин. Тому вважає, що представником відповідача не доведено понесення таких витрат. Крім того вказує на відсутній попередній розрахунок судових витрат відповідача, що є підставою для відмови у їх відшкодуванні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Приписами статті 246 ЦПК України встановлено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

Такі висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19).

Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 липня 2023 року у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено.

До ухвалення цього рішення представником відповідача було зроблено заяву, про те, що докази понесення судових витрат на правничу допомогу будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

05 липня 2023 року, тобто в межах відповідного процесуального строку, представник відповідача адвокат Шпуганич В.П. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Так, у відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд повинен врахувати заперечення відповідача щодо неспівмірності розміру судових витрат на правничу допомогу заявленим позовним вимогам, складність справи та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах, час, вказаний як витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціну позову та (або) значення справи для сторони. Законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року по справі №379/1418/18 (провадження №61-9124св20).

Отже, із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

З доданих до заяви доказів та матеріалів справи судом встановлено, що 16 березня 2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Шпуганичем Василем Петровичем було укладено договір про надання правової допомоги. До матеріалі справи були долучені ордер на надання правової допомоги.

Предметом договору встановлено, що адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами (п.1.1. Договору).

Пунктом 3 Договору сторони погодили ціну та порядок розрахунків, зокрема за правову допомоги замовник сплачує адвокату винагороду гонорар у сумі 100000,00 грн., у готівковій чи безготівковій формі.

Також сторонами узгоджено, що результати виконаних робіт, їх вартість, кількість витраченого часу будуть відображені в акті виконаних робіт (п. 6.1. Договору).

Згідно акту виконаних робіт від 04 липня 2023 року адвокатом надано, а замовником отримано наступні послуги правового характеру, які стосуються справи № 308/7870/20, а саме:

-Консультації (витрачено 5 годин);

-Заяви по суті справи (ознайомлення з матеріалами справ, заява про призначення судової експертизи, про витребування доказів, про залишення позову без руху, заперечення, про застосування строків позовної давності, пояснення по справі та інші заяви по суті справи, клопотання (витрачено 12 годин);

-Участь у 23 судових засіданнях (витрачено 27 годин);

У період з 16.03.2021 року по 04.07.2023 року витрачено 55 робочих годин.

В акті також зазначено, що вартість однієї години надання послуг за згодою сторін складає 1500,00 грн.

Також в акті вказано, що кошти в сумі 20000,00 грн. отримано у вигляді готівки до підписання цього акту.

Вивчивши подані документи, якими обґрунтовується розмір витрат на послуги адвоката, заперечення сторони відповідача щодо їх розміру та підстав їх стягнення, враховуючи обсяг позовної заяви, кількість доказів та фактичних даних, які підлягали дослідженню адвокатом, а також наявність сталої судової практики у вирішенні аналогічних справ, суд дійшов висновку, що розмір правничої допомоги є неспівмірним зі складністю справи.

На підставі вищевикладеного, суд враховуючи заявлені позовні вимоги, складність справи, час, вказаний як витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, вважає необхідним стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на професійну (правничу) правову допомогу в розмірі 20000,00 грн.

Доходячи такого висновку судом враховані також висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у свої постанові № 922/1964/21 від 16.11.2022 року, зокрема у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

На підставі викладеного, керуючись статтями 133, 137, 141, 246, 247, 270, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача відповідача ОСОБА_1 - адвоката Шпуганича Василя Петровича про винесення додаткового рішення щодо вирішення долі судових витрат в цивільній справі № 308/7870/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» (), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну (правничу) правову допомогу в розмірі 20000,00 (двадцяти тисяч) грн.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» (041762, м. Київ, вул. Набережно-Рибальська , буд. 3, приміщення 139, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Повни текст рішення виготовлено 21.08.2023 року

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул