Справа №443/2056/21
Провадження №2/443/39/23
РІШЕННЯ

іменем України

19 червня 2023 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

представника позивача адвоката Лешеги В.В.,

представника відповідача адвоката Яременка І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Гніздичівська селищна рада Стрийського району Львівської області про встановлення факту спільного сумісного проживання із спадкодавцем на час його смерті та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом, в якому просять встановити факт їх сумісного проживання разом із ОСОБА_5 , з 2008 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ними право на земельну частку у розмірі 0.813 га., вартістю 17480,16 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5 , який був зареєстрований у с.Нове Село, однак фактично від дня реєстрації їхнього шлюбу проживав із нею у м.Львів. У шлюбі з чоловіком в них народився син ОСОБА_2 , який проживає із нею у м.Львів. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько її чоловіка ОСОБА_6 , після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай) розміром 3,66 га. вартістю 78660,72 грн. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 були мати її чоловіка ОСОБА_7 , її чоловік та сестра чоловіка ОСОБА_4 . Таким чином, після смерті батька, її чоловік має право на спадщину у розмірі 1/3 частини земельного паю. Чоловік, після смерті свого батька вступив в управління спадковим майном у 6 місячний термін. ОСОБА_5 працював у м.Львові на заводі до дня своєї смерті, та проживав разом із нею та сином без реєстрації у АДРЕСА_1 .

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 06.01.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 06.04.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її розгляд по суті.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, подали заяви, згідно яких просять розляд справи проводити у їх відсутності. Позов підтримують та просять його задоволити

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав викладених в позовній заяві. Просяить позовні вимоги задоволити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Яременко І.О. в судовому засіданні позовні вимоги запречив, з підстав, що позивачами обрано неналежний спосіб захисту. Крім того відмовився від клопотання про допит свідка.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, не подала відзиву клопотання про проведення судового засідання без її участі не надходило, та не повідомила суд про причину неявки, хоча належним чином повідомлялася про дату та час розгляду справи.

У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Представник третьої особи Гніздичівської селищної ради Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити без участі їхнього представника, заперечень щодо вимог заявника не мають.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Відповідно ч.ч.1,2 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 16 ЦК України закріплено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , 29.04.1993 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Львівської міської ради народних депутатів зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с.8).

Як вбачається із копії паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , то останній зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 (а.с.5 на звороті).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Нове Село, Жидачівського району Львівської області помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_3 , виданим Облазницькою сільською радою Жидачівського району Львівської області 04.06.2019 року (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої, увійшло право на 1/3 частину земельної ділянки (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Облазницької сільської ради, площею 3,66 умовних кадастрових гектари, яке він фактично успадкував після смерті ОСОБА_6 , яке належало останньому згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №134781/808 від 25.04.1997 року. (а.с.10).

Згідно довідки Гніздичівської селищної ради №402 від 03.04.2008 року, яка видана ОСОБА_7 , її чоловік ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживав до дня своєї смерті в с.Нове Село, Жидачівського району, Львівської області, як голова двору. Членами двору числяться ОСОБА_7 , 1930 р.н. дружина, ОСОБА_5 , 1958 р.н. син, який вступив в управління спадковим майном в шестимісячний термін з дня смерті батька, користується речами померлого, проживав разом із ним до дня смерті в одному будинку, вів спільне господарство. Інших членів двору немає. У виконкомі Облазницької сілької ради (а.с.16, 126).

Судом також встановлено, що ОСОБА_5 заповіту не залишав, а відтак спадкування відбулося за законом.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Судом також встановлено, що крім позивачів, що спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , була його мати - ОСОБА_7 .

Як вбачається із інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №67796452 від 15.12.2021 року, відсутня інформація про зареєстровані спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

З метою оформлення права власності на спадкове майно, позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва.

Однак, листом-відповіддю приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Посацькою А.О. №127/02-31 від 15.12.2021 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що остання у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини та на момент смерті спадкодавця зареєстрованою за адресою померлого не була, а також у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на майно, яке вона має намір успадкувати (а.с.13).

Вирішуючи даний спір суд виходить з такого.

Відповідно до положень ст. ст.1216-1218ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У п.п. 2,23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Метою встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

На підтвердження свої позовних вимог позивачами долучено акт №485 від 26.10.2021 року, який складений комісією майстрів з експлуатації ж/ф ЛКП «Магістральне» та копію трудової книги серії НОМЕР_4 , яка видана на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14, 17-18).

Як видно із акту №485 від 26.10.2021 року, який складений комісією майстрів з експлуатації ж/ф ЛКП «Магістральне», з виходом на адресу на АДРЕСА_2 , та зі слів сусідів склали даний акт про те, що по даній адресі проживав зі сім`єю без реєстрації з 2008 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Згідно записів із трудової книги серії НОМЕР_4 , яка видана на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , то останній 03.06.2019 року виключений зі списків заводу, у зв`язку зі смертю на підставі наказу ДК «Укроборонпром» від 10.06.2019 року №216к.

Одночасно, суд критично ставиться до вищевказаного акту, оскільки відомості зазначені у ньому лише зі слів сусідів та не підтверджуються будь-якими іншими доказами, а тому сам по собі такий акт не є достатнім доказом на підтвердження обставин, викладених у ньому.

Крім того, долучена до матеріалів справи копія трудової книги ОСОБА_5 жодним чином не доводить факту його проживав без реєстрації у АДРЕСА_2 , а лише підтверджує перебування у трудових відносинах із роботодавцем.

Згідно з частиною першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачами не надано достовірних та достатніх доказів прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на обраний позивачем спосіб захисту, а саме визначення розміру позовної вимоги про визнання права власності на земельну ділянку в сотках, а не в частці, що не передбачено Цивільним кодексом України, з огляду на те, що вимоги позивача в частині визнання за ним права власності на спадкове майно є похідними від встановлення факту постійного сумісного проживання із спадкодавцем, решта позовних вимог також не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Гніздичівська селищна рада Стрийського району Львівської області про встановлення факту спільного сумісного проживання із спадкодавцем на час його смерті та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28 червня 2023 року.

Головуючий суддя С.І. Сливка