Справа №351/1145/23
Номер провадження №2/351/469/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Сегіна І.Р.,

за участі секретаря - Том`юк С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Снятинської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися в суд із позовом до Снятинської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивували тим, що згідно постанови державного нотаріуса Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 25.10.2022р. їм, позивачам, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 ..

Даний житловий будинок належить колгоспному двору, головою якого є вона, ОСОБА_1 .. Станом на 15.04.1991р. в житловому будинку що розташований в АДРЕСА_1 , проживали та були зареєстровані: ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 - дружина померлого, ОСОБА_3 - дочка померлого, ОСОБА_2 - син померлого, а отже, кожному з них належить відповідна частка у колгоспному дворі. Проте, частки у майні не визначені. З вказаних підстав нотаріальною конторою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа №305/2022 на підставі заяв про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом №№ 741, 749, 750 від 12.10.2022р.

Просили визнати за ними- ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , по 1/3 частині за кожним.

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю, просила його задоволити.

Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися.

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, дослідивши та перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 18.09.2013р., (ДВА СВІДОЦТВА. ЯКЕ?) виданого Реєстраційною службою Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.09.2013р. земельна ділянка, що за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0447 га на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .

Згідно довідки Снятинської міської ради Відділу адміністративних послуг (ЦНАП) від 23.11.2022р. №2152 станом на 15.04.1991р. в житловому будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , проживали та були зареєстровані: ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 - дружина померлого, ОСОБА_3 - дочка померлого, ОСОБА_2 - син померлого.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки Снятинської міської ради Відділу адміністративних послуг (ЦНАП) від 23.11.2022р. № 2149 на час смерті ОСОБА_4 разом із померлим були зареєстровані: дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 , невістка ОСОБА_6 та онука ОСОБА_7 .

Згідно довідки Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 25.10.2022р. після смерті ОСОБА_4 заведена спадкова справа за № 305/2022 на підставі заяви про прийняття спадщини за законом від 12.10.2022р. ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ..

Відповідно до постанови Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 25.10.2022 позивачам ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із тим, що частки в майні колгоспного двору не визначені.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ «Про власність» вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-ХІІ був введений в дію Закон України "Про власність".

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи все вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що оскільки спірний житловий будинок належав колгоспному двору, в якому станом 15.04.1991 р. були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 - його дружина, ОСОБА_3 - його дочка, ОСОБА_2 - його син, а, отже кожному зокрема, належало по 1/4 частині спірного будинку, однак частки в колгоспному дворі не визначені. Спадкоємцями частки ОСОБА_4 за законом стали позивачі, які після смерті свого чоловіка та батька у встановлений законом термін звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а отже є такими, що прийняли спадщину в рівних частках, та кожному з них стало належати по 1/3 частині спірного будинковолодіння, а невизначеність часток не є підставою для відмови у захисті прав позивачів. Інших спадкоємців немає.

А тому, є підстави для визнання за позивачами права власності по 1/3 частині спірного житлового будинку, що по АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328,1218, 1268, ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Ігор СЕГІН