Справа № 309/4530/23
Провадження № 2/309/883/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.

секретаря судового засідання Гаклик Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовною заявою: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах яких діє адвокат Поковба Тетяна Василівна до Хустської державної нотаріальної контори, про скасування заборони на відчуження майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Поковба Т.В., звернулись до Хустського районного суду з позовом до Хустської державної нотаріальної контори про скасування заборони на відчуження майна.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що вони є власниками житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.07.2009р. серія ССМ № 670854.

У серпні місяці позивач, ОСОБА_1 , як власник ? частини житлового будинку, звернувся до Центру надання адміністративних послуг Хустської міської ради з питанням реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1 . Однак, під час перевірки документів для проведення процедури реєстрації, йому було повідомлено та надано Витяг про те, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявне обтяження на будинок за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер №4122259, зареєстроване 27.11.2006р. Хустською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Хустського районного суду, б/н, від 03.02.2004р.. Об`єкт обтяження: будинковолодіння за адресою в АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_3 .

Позивачі вважають, що обтяження № 4122259 на належний позивачам житловий будинок у АДРЕСА_1 накладено помилково та має бути знято з огляду на наступне.

Позивачі придбали у спільну власність будинок за адресою АДРЕСА_1 у 2009 році за договором купівлі продажу від 01.07.2009 р. від ОСОБА_4 , який належав продавцеві на праві приватної власності на підставі дублікату свідоцтва про право на власність виданого Хустською районною радою №143 від 22.06.2009р., згідно рішення виконкому від 08.02.1989р. за № 30 та зареєстрований у Хустському державному підприємстві технічної інвентаризації за номером запису № 143 в книзі 1.

Громадянин ОСОБА_3 не проживав та не був власником вказаного домоволодіння, а проживає за адресою АДРЕСА_2 . Тому, позивачі вважають, що при внесенні відомостей про накладення обтяження на майно було помилково вказано номер будинку 98 замість 89.

Адвокатом Поковба Т.В. було подано адвокатський запит до Хустського районного суду з метою отримання копії ухвали Хустського районного суду від 03.02.2004р. на що отримано відповідь про те, що справи знищені у зв`язку із закінченням строків зберігання, та надати інформацію щодо винесеної ухвали від 03.02.2004р. про накладення обтяження на майно у справі де стороною виступав ОСОБА_3 не має можливості.

У зв`язку з вище зазначеним, для усунення перешкод у користуванні майном позивачі змушені звертатись до суду для скасування даного обтяження.

В судове засідання позивачі не з`явилися. На адресу суду 17.10.2023 року від представника позивачів надійшла заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають та просять їх підтримати.

В судове засідання представник Хустської державної нотаріальної контори Турчин В.Ф. не з`явилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог немає.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено , що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , є власниками житлового будинку у АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.07.2009р. серія ССМ № 670854 (а.с.12).

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику.

Позивачі придбали у спільну власність будинок за адресою АДРЕСА_1 у 2009 році за договором купівлі продажу від 01.07.2009 р. від ОСОБА_4 , який належав продавцеві на праві приватної власності на підставі дублікату свідоцтва про право на власність виданого Хустською районною радою №143 від 22.06.2009р., згідно рішення виконкому від 08.02.1989р. за № 30 та зареєстрований у Хустському державному підприємстві технічної інвентаризації за номером запису № 143 в книзі 1 (а.с.10).

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.

За змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 15.05.2013 у справі № 6-26 цс 13 вбачається, що вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Крім цього, у п. 2 постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5 роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Ураховуючи наведене, а також те, що обтяження у вигляді заборони формально залишає право власності за позивачів, однак суттєво обмежує їх право у розпорядженні таким, а відтак порушене право позивачів на володіння та розпорядження своїм майном підлягає захисту.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе задовольнити позов.

Керуючись вимогами ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391, ЦК Кодексу України суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 -задоволити.

Скасувати обтяження нерухомого майна реєстраційний номер 4122259 зареєстроване 27.11.2006 року Хустською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Хустського районного суду б/н від 03.02.2004 р. Об`єкт обтяження будинковолодіння АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хустський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 24.10.2023року.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.