УХВАЛА

Іменем України

"20" жовтня 2023 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Адамович О.Й., розглянувши заяву Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради звернулось до Корольовського районного суду м.Житомира із заявою про видачу судового наказу, відповідно до змісту якої просить видати судовий наказ про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради заборгованості за надані послуги з централізованого опалення в сумі 4129,91 грн та витрати підприємства з оплати судового збору.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи на відповідність вимогам ст.ст.161 -165 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи з наступних підстав.

Згідно положень ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 3 ч.1 ст.161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до положень статті 163 ЦПК України в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно ч.3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно ч.1 ст.543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

З матеріалів заяви вбачається, що нарахування заборгованості здійснювалося відносно одного боржника - ОСОБА_1 , з яким укладено договір з надання послуг на постачання теплової енергії.

Разом з тим зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що боржниками в ній вказано одночасно двох осіб: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

При цьому, положеннями чинного законодавства не передбачено можливість участі під час розгляду справи в порядку наказного провадження декількох боржників чи заявників.

В даних правовідносинах відповідальність інших боржників як солідарних ґрунтується на прямій нормі закону, водночас покладання солідарного обов`язку на інших осіб, які не укладали договору, не є безспірним та підлягає встановленню з урахуванням принципу змагальності сторін.

Отже захист порушеного права заявника шляхом стягнення заборгованості з кількох боржників, у тому числі в солідарному порядку, має відбуватись виключно через пред`явлення позовної заяви.

Згідно п.1, п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Положеннями частини другої статті 165 ЦПК України закріплено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу.

Оскільки подана Комунальним підприємством "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради заява про видачу судового наказу в частині зазначення кола боржників не відповідає вимогам статті 163 ЦПК України, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1, пунктом 8 частини 1 статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 160-167, 259-261, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення - відмовити.

Відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. Й. Адамович