Єдиний унікальний номер № 175/4239/23
провадження 2/175/1102/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого

судді Васюченка О.Г.,

з секретарем Кульпіною Л.Г..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження у смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 серпня 2023 року звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позивач в своєму позові посилається на те, що 06 вересня 2003 року вона та відповідач зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області (актовий запис № 336 від 06 вересня 2003 року).

У подружжя є повнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З літа 2017 року позивач та відповідач припинили подружні стосунки. ОСОБА_2 залишив сім`ю, покинувши межі їхнього спільного місця проживання в місті Кам`янське Дніпропетровської області. З цього часу вони проживають окремо, мають окремий бюджет, спочатку мали зв`язок телефоном, останні два роки вони не спілкуються зовсім.

Позивач зазначає, що вони перестали розуміти один одного, знаходити спільну мову у вирішенні багатьох питань, в тому числі й сімейних. Кожен з них по різному розуміє виконання своїх подружніх прав та обов`язків, вони стали сторонніми людьми, які не можуть порозумітися між собою.

Вважає, що їхня сім`я розпалась і відновити наші подружні стосунки не можливо, так як кожен з них живе окремим життям, має окремий бюджет, не цікавиться життям один одного. Окреме проживання є ще одним підтвердженням відсутності існування сім`ї позивача та відповідача.

Позивач просила не надавати часу для примирення, оскільки це не відповідає та суперечитиме їхнім інтересам.

Позивач надала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі, справу розглянути без її участі.

Відповідач до суду не з`явився, про час та дату повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив відповідних заяв чи клопотань не надавав.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 06 вересня 2003 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області (актовий запис № 336 від 06 вересня 2003 року).

У подружжя є повнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Спільне життя з відповідачем не склалося та з літа 2017 року вони припинили подружні стосунки. Відповідач залишив сім`ю, покинувши межі спільного місця проживання в місті Кам`янське Дніпропетровської області. З цього часу вони проживають окремо, мають окремий бюджет, та останні два роки не спілкуються зовсім.

Позивач та відповідач перестали розуміти один одного, знаходити спільну мову у вирішенні багатьох питань, в тому числі й сімейних, кожен з подружжя по різному розуміє виконання своїх подружніх прав та обов`язків, вони стали сторонніми людьми, які не можуть порозумітися між собою. Сім`я остаточно розпалась і відновити подружні стосунки не можливо, так як кожен живе окремим життям, має окремий бюджет, не цікавиться життям один одного. Окреме проживання є ще одним підтвердженням відсутності існування сім`ї позивача та відповідача.

У відповідності до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги, що шлюбні відносини між подружжям припинились, відсутні будь-які взаємні сімейні права та обов`язки, фактично шлюб має лише формальний характер. Збереження сім`ї неможливо, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати. Прізвище позивача залишити « ОСОБА_4 » (на прохання позивача).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з відповідача понесені ним судові витрати: 1073 грн. 60 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 7, 110, 111, 112, 153, 157 СК України, ст. 4, 5, 18, 76-81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований 06 вересня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 336 розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 , яке було змінено нею після реєстрації шлюбу, не змінювати.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Г. Васюченко