Справа № 559/1004/15-ц
Провадження № 4-с/559/5/2023
У Х В А Л А

27 червня 2023 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

секретаря судового засідання Протас Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дубно цивільну справу за скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», заінтересована особа: ОСОБА_1 , на постанову старшого державного виконавця Дубенського відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Бабич Любов Павлівни про закінчення виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

В обгрунтування скарги представник АТ КБ «Приватбанк» посилається на те, що 11.04.2017 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області у справі №559/1004/15-ц було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 4960 доларів 80 центів США заборгованості по кредиту, 424 долари 62 центи США заборгованості за відсотками, 105 доларів 88 центів США заборгованості по комісії, 144 долари 78 центів США пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, а всього 5636 доларів 08 центів США, що за курсом 23,44 відповідно до службового розпорядження НБУ від 07.04.2015 року складає 132 109 гривень 71 копійок, а також судовий збір в розмірі 1389 гривні 65 копійок.

Задля примусового виконання вказаного вище рішення суду було відкрито виконавче провадження №55825027. 24.05.2023 AT КБ «ПРИВАТБАНК» ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №55825027 у Автоматизованій системі виконавчих проваджень, зокрема, з постановою старшого державного виконавця Дубенського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Львів) Бабич Любові Павлівни від 29.12.2021 про закінчення виконавчою провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». На адресу стягувача вказана постанова не надходила.

Закінчуючи виконавче провадження державний виконавець зазначила, що борг в сумі 133499,36 грн., сплачено в повному обсязі.

Із оскаржуваною постановою AT КБ «Приватбанк не згідний та вважає, що дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження не ґрунтуються на нормах закону з огляду на наступне.

У резолютивній частині рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області також зазначено про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у доларах США із зазначенням еквіваленту у гривнях за курсом НБУ на дату розрахунку, який було додано до позову (07.04.2015). Однак, державним виконавцем стягнення заборгованості було здійснено у гривнях виходячи з еквіваленту боргу у гривнях, який було зазначено у рішенні суду та виконавчому листі, а саме 133 499,36 грн. Державний виконавець була зобов`язана під час примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду, керуватися положеннями статті 49 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки між стягувачем та боржником існувало валютне грошове зобов`язання і заборгованість за кредитним договором була стягнута судом також в іноземній валюті,

У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням (п. 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц).

Закон України Про виконавче провадження прямо передбачає дії виконавця в разі стягнення боргу, що обліковується в іноземній валюті. Вказані вимоги Закону при стягненні боргу за виконавчим листом по справі №559/1004/15-ц державним виконавцем виконані не були, що спричинило збитки банку в розмірі курсової різниці 2015-2023 роки. Так, станом на момент здійснення розрахунку боргу банком (07.04.2015) курс долара США до гривні становив 23,44 грн. за 1 долар США, в той час, як станом на дату винесення постанови про закінчення виконавчого провадження (29.12.2021) - 27,22 грн. за 1 долар США (курсова різниця: 3,78 грн. за кожен недоотриманий банком долар США).

Зважаючи на вищевикладене, скаржник просить визнати незаконною постанову старшого державного виконавця Дубенського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бабич Любові Павлівни від 29.12.2021 про закінчення виконавчого провадження №55825027, скасувати вказану постанову та направити виконавчий лист №559/1004/15-ц від 27.07.2017 до Дубенського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) для подальшого стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 08.06.2023 року було прийнято скаргу до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Сторони в судове засідання не з`явились. Судом про розгляд скарги повідомлялись належним чином.

Представник скаржника АТ КБ «Приватбанк» Смочек В.В., згідно поданої заяви, просить розглянути справу без його участі.

Представник Дубенського відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явився, попередньо подавши заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі.

Начальник Дубенського ВДВС у Дубенському районі Рівненської області Мулик Г.П. подала до суду письмові пояснення, де зазначено, що 19.02.2018 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №55825027 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 133499, 36 грн. 29.12.2021 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №55825027 на підставі п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичною сплатою боргу у повному обсязі. Вищевказана постанова разом з оригіналом виконавчого документа була отримана наручно представником ПАТ КБ «Приватбанк» 11.01.2022, про що свідчить власноручний підпис представника банку. Отже, скаржником пропущені терміни звернення зі скаргою на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 29.12.2021 у ВП №55825027. Враховуючи наведене, а також те, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням норм чинного законодавства, просять відмовити у задоволенні скарги за безпідставністю.

Заінтересована особа: ОСОБА_1 також подав до суду письмові пояснення у яких зазначив, зокрема, що дійсно, рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 11 квітня 2017 року вирішено стягнути з нього на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 5636 доларів 08 центів США, що за курсом 23,44 відповідно до службового розпорядження НБУ від 07.04.2015 року складає 132 109 гривень 71 копійок.

Вказане рішення, щодо визначення заборгованості саме в гривнях, відповідало судовій практиці, наявній на той час. Скаржник (позивач) вказане рішення не оскаржував.

Визначену судом заборгованість він сплатив повністю. Жодних зауважень з приводу суми погашення банк до нього не мав. Як наслідок, 29 грудня 2021 року виконавче провадження №55825027 було закрите, про що було відомо скаржнику (позивачу).

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів (ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження»). Як наслідок, скарга подана з пропущенням строків оскарження рішення виконавця, повинна бути залишена без розгляду.

Суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.2ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положеннями ст. 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною 1ст. 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Верховний Суд у постанові від 21.06.2022 року, винесеній по справі № 2610/16140/2012 зазначив, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

У постанові від 07.07.2022 по справі № 712/12377/17 Верховний Суд зазначив, що згідно з частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Системний аналіз вказаних процесуальних норм свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод. За загальним правилом строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, або відсутні докази поважності причин пропуску такого строку, скарга залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. Відповідно до вимог ч. 4ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, суд зобов`язаний перевірити, чи дотримано заявником, встановлений статтею 449 ЦПК України десятиденний строк на звернення до суду з такою скаргою, а якщо не дотримано, то чи підтверджуються його доводи в заяві про поновлення пропущеного строку поважність причин такого пропуску.

Як зазначено начальником Дубенського ВДВС у Дубенському районі Рівненської області Мулик Г.П., що підтверджено наданими доказами, постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 29.12.2021 у ВП №55825027 разом з оригіналом виконавчого документа була отримана наручно представником ПАТ КБ «Приватбанк» 11.01.2022, про що свідчить власноручний підпис представника банку. Отже, скаржником пропущені терміни звернення зі скаргою на вказану постанову державного виконавця.

При зверненні до суду клопотання про поновлення строку для звернення зі скаргою скаржником не було подано.

Враховуючи викладене, суд вважає, що скарга підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», заінтересована особа: ОСОБА_1 , на постанову старшого державного виконавця Дубенського відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Бабич Любов Павлівни про закінчення виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: