Справа № 564/1545/23
09 жовтня 2023 року м. Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Цвіркун О.С.
з участю секретаря судового засідання Забейди А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту непроживання відповідача із спадкодавцем на час відкриття спадщини,
ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту непроживання відповідача із спадкодавцем на час відкриття спадщини, в якій просив суд встановити факт непроживання відповідачки разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , 1932 року народження та після її смерті залишилося спадкове майно. Зазначає, що на час смерті його баби ОСОБА_3 у будинку де вона проживала були зареєстровані його брат ОСОБА_4 та його мати ОСОБА_5 дочка ОСОБА_3 .
Вказує, що з метою оформлення спадщини після смерті баби ОСОБА_3 , позивач звернувся до нотаріуса, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва на спадкове майно. Причиною відмови є реєстрація за місцем проживання з померлою на день її смерті дочки, ОСОБА_5 , яка відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги. Вказує, що він від народження проживає у будинку своєї баби ОСОБА_3 , а його мати відповідачка по справі у 2005 році зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 і проживала разом з ним за адресою АДРЕСА_2 до його смерті.
Зазначає, що факт непроживання відповідачки за місцем реєстрації можуть підтвердити свідки, а також це встановлено рішенням Костопільського районного суду Рівненської області №2-1059/2009 від 17.12.2009.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, останній звернувся до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує, надає згоду на прийняття заочного рішення по справі.
Відповідачка повторно в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі.
Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.11).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства (а.с.23-28).
Згідно довідки №519/09-06 від 20.04.2023, виданої виконавчим комітетом Костопільської міської ради, що в будинку АДРЕСА_1 , на момент смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) була зареєстрована ОСОБА_3 , 1932 року народження, з 14.10.1972 до 17.07.2018. Станом на 28.03.2018 разом з нею були зареєстровані: ОСОБА_1 , 1995 року народження, ОСОБА_4 , 1996 року народження, ОСОБА_5 , 1973 року народження (а.с.15).
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
За ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Судом встановлено, що 26.04.2023 позивач звернувся до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Скоропад В.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_3 (а.с.53).
Встановлено, що нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що належало ОСОБА_3 на день смерті, оскільки за місцем проживання померлої зареєстрована її дочка ОСОБА_5 , яка відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги, що підтверджується постановою №233/02-31 від 26.04.2023 (а.с.13).
Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування» роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Відповідно до пленуму Верховного Суду України в п. 3,23 Постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК.
Судом встановлено, що встановлення факту непроживання відповідачки ОСОБА_2 разом з спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1 , необхідно позивачу для оформлення спадщини після смерті баби ОСОБА_3 .
Встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 мати позивача, у 1990 році вийшла заміж та змінила дошлюбне прізвище на ОСОБА_9 , у 1995 році зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 та змінила прізвище на ОСОБА_11 . Від шлюбу народила двох дітей ОСОБА_12 1995 року народження та ОСОБА_13 1996 року народження. 11.05.2005 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , який проживав в АДРЕСА_2 . Після реєстрації шлюбу у 2005 році почала проживати у будинку чоловіка ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується матеріалами спадкової справи №92/2023 (а.с.52-73).
Судом встановлено, що рішенням Костопільського районного суду Рівненської області №2-1059/2009 від 17.12.2009, ОСОБА_14 позбавлено батьківських прав щодо неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.16).
Окрім того, вказаним рішенням встановлено, що ОСОБА_14 з дітьми не проживає близько 4 років.
В судовому засіданні були допитані свідки.
Так, свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що є сусідом позивача ОСОБА_1 та знає його від народження. У будинку за адресою АДРЕСА_1 проживав позивач, його мати відповідачка по справі, батько, а також батьки відповідачки ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ). Пояснив, що відповідачка неодноразово виходила заміж, останній раз у 2005 році і відтоді почала проживати разом з чоловіком по АДРЕСА_1 . Відповідачку було позбавлено батьківських прав, а вихованням позивача займалися дід та баба (батьки відповідачки). Зазначив, що відповідачку останній раз бачив на похоронах діда (батька відповідачки).
Свідок ОСОБА_16 , в судовому засіданні показала, що є сусідкою позивача, та знає його від народження, відповідачку останній раз бачила на похоронах діда (батька відповідачки) у 2014 році і років 5 до цього вона вже не проживала за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) на похоронах баби (матері відповідачки) присутня не була.
Положеннями ч.ч. 1,6 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Згідно з вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально- медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги.
Таким чином оскільки, відповідачка ОСОБА_2 будучи зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , фактично з 2005 року там не проживала, і як наслідок на день смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживала за зазначеною адресою, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 про встановлення факту непроживання відповідача із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає до задоволення.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 81, 141, 142, 258, 264, 265, 268, 273, 280-282 ЦПК України,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту непроживання відповідача із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовільнити.
Встановити факт непроживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 , паспорт громадянки України серії НОМЕР_4 , виданий Костопільським РС УДМС Ураїни в Рівненській області, 12.06.2013.

Повне судове рішення складено 17.10.2023.

СуддяО. С. Цвіркун