31.10.2023 Справа № 756/9594/23
Ун. № 756/9594/23
Пр. № 2/756/4284/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.,

секретаря Любін А.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

27.07.2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 22.07.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який згодом було збільшено до 25 000.00 грн.

Відповідачка свої зобов`язання по поверненню суми кредиту не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 08.05.2023 року становить 81 557,86 грн.

Посилаючись на наведене, просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі 81 557,86 грн.

У відзиві на позовну заяву представник відповідачки заперечив проти позовних вимог в повному обсязі, зазначив, що позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н 22.07.2010 року, відповідач належним чином виконував умови кредитного договору в період по 04.03.2011 року, що підтверджується розрахунком заборгованості. Саме 04.03.2011 року у графі «залишок простроченої заборгованості» з`являється сума 704,01 грн., що свідчить про прострочення сплати за кредитом. Вважає, що саме 04.03.2011 року є датою, коли позивач дізнався недотримання боржником строку погашення чергового платежу, а отже датою початку перебігу строку позовної давності. Згідно цього ж розрахунку, останній платіж за кредитом відповідач здійснив 21.03.2014 року - сума 488,09 грн.

Крім того, у виписці, наданій позивачем за 01.11.2020 відображена транзакція «поповнення карти, перевод коштів» на суму 2 575 722, 00 грн., що є введенням суду в оману, оскільки відповідачка ніколи не здійснювала такої операції. Зазначає, що вказана транзакція є службовою проводкою банку, якою останній списав неправомірно нараховані відсотки.

Позивач при визначені розміру вказаної заборгованості застосовує ставки процентів, пені, штрафів визначені Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами. Дані на підтвердження належного укладання кредитного договору, Умови та Правила надання банківських послуг у вигляді витягу, на час укладання договору для ознайомлення не надавалися, про що свідчить відсутність підпису у них відповідача, з цих підстав вважає необґрунтованими вимоги позивача про стягнення заборгованості за процентами.

В зв`язку з вищезазначеним просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском позивачем позовної давності.

У відповіді на відзив представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, зазначив, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.

У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку www.privatbank.ua; https://client-bank.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що Відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в заяві про приєднання.

Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку, Договорі банківського обслуговування в цілому. Отже, враховуючи вищевикладене, заява про приєднення до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг.

Зазначає, що в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, який задля придбання, припинення або зміна цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві. На підставі поданої Заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг Відповідачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 (п.п.1.1.1.90, 2.1.1.11 Умов) - ключем до карткового рахунку є пластикова Картка (п. 1.1.1.62 Умов), яку отримав відповідач та мобільний телефон, який вказав Відповідач (п. 1.1.1.15 та п.1.1.1.16 Умов) в Заяві.

Підписавши Анкету-Заяву ОСОБА_1 підтвердила, що вона була ознайомлена з умовами кредитування та погодилася з ними, що засвідчила власним підписом.

Погашаючи заборгованість по кредиту відповідачка прийняла умови договору та погодилася з ними.

Вважає, що сторонами при укладенні договору було обговорені усі істотні умови.

Щодо строків позовної давності, представник позивача зазначає, що відповідно до п.1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років.

Звернув увагу суду, що даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Безпосередньо в загально-прийнятих договорах істотні умови мають чіткий строк виконання та точний щомісячний платіж визначений чітко в грошових одиницях - ануітет, тощо. Відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки.

Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця, тобто строк випущеної картки до останнього дня 05.2018 року. Позивач же звернувся до суду з позовом до відповідача 24.07.2023 року - до спливу строку позовної давності. Вважає, що у зв`язку з цим, обставини, на які відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду.

Зауважує, що згідно виписки по рахунку, відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором. В зв`язку з вищезазначеним, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності її учасників.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

22.07.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який згодом було збільшено до 25 000.00 грн.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, ОСОБА_1 станом на 08.05.2023 року має заборгованість по тілу кредиту у розмірі 24 947,37грн, заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 56 610,49 грн.

Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг позивача заповнена ОСОБА_1 22.07.2010, в якій остання зазначила особистим підписом про згоду з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, які викладені на сайті позивача, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг.

Разом з тим дана анкета-заява не містить відображення волевиявлення відповідача щодо оформлення певної картки Банку на відповідних умовах, а також суми кредитного ліміту, строку дії картки (ас. 16).

До позовної заяви позивачем надано Довідку про умови кредитування з використанням картки «Універсальна GOLD FIFA» підписану ОСОБА_1 09.08.2010 року, однак дана довідка взагалі не містить умов щодо наявності тарифу, яким обумовлено сплату відсотків за користування ним у розмірі, нарахованому позивачем (а.с. 17).

Витяг з Умов і правил надання банківських послуг також не містить підпису відповідача щодо ознайомлення з ними, а також конкретних умов надання послуг щодо користування карткою ПриватБанку відповідачу (відсотки, строк, сума кредитного ліміту).

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Витягом з Тарифів та Витягом з Умов ознайомилася ОСОБА_1 і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Оцінивши всі зібрані у справі докази, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів досягнення між позивачем та ОСОБА_1 згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, зокрема щодо суми кредиту, розміру та порядку сплати процентів за користування ним, строку дії договору. Підписання однієї анкети-заяви з відміткою про ознайомлення з Умовами та Правилами кредитування не може свідчити про зворотнє, оскільки вказані Умови та Правила не містять підпису ОСОБА_1 , тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 22.07.2010 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові Верховного Суду від 03.07.2019 (14-131цс19),обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Аналогічна правова позиція про неможливість вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, однак щодо Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) та, зокрема пункту 5.5 цих Умов, яким установлено позовну давність тривалістю в п`ять років, оскільки такі не містять підпису позичальника, а також через те, що у заяві останнього домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає, викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-2320цс16 кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Якщо сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальника, у якій указано, що вона разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам і тарифами складає між сторонами кредитний договір, то зазначені Умови і тарифи повинні містити підпис позичальника про ознайомлення з ними.

Аналогічна позиція висловлена в правовому висновку, що викладений в постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року (№ 61-787св18).

Згідно із ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог ст. 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, враховуючи відсутність належних доказів щодо досягнення згоди сторонами кредитного договору щодо всіх істотних умов на момент його укладання (22.07.2010), суд вважає правильним стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість по тілу кредиту у розмірі 24 947,37 грн.

У частині стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом, пені та штрафам суд вважає правильним відмовити оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів того, що кредитний договір з ОСОБА_1 укладено саме на цих умовах.

Щодо застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Спеціальна позовна давність визначена ст. 258 цього Кодексу.

До вимог про стягнення заборгованості за кредитом застосовується загальна позовна давність.

30 березня 2020 року був прийнятий Закон України № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким доповнений Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України п. 12, яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Вказаний Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року.

Крім того 15.03.2022 року був прийнятий Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», відповідно до якого "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено зокрема пунктом 19 такого змісту: у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Статтею 261 ЦК України встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відтак, як вбачається з матеріалів справи, строк дії картки до останнього дня травня 2018 року, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду 24.07.2023 року, тобто в межах строку позовної давності.

Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 820,99 грн.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 9-14, 19, 23, 27, 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 435 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», заборгованість за договором про надання банківських послуг від 22.07.2010 року у розмірі:

24 947 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот сорок сім) гривень 37 копійок - заборгованості за тілом кредиту

820 (вісімсот двадцять) гривень 99 копійок - судового збору.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , місцезнаходження: м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 31.10.2023.

Суддя А.М. Майбоженко