Справа № 439/1718/19 Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О.
Провадження № 22-ц/811/3034/20 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Марко О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 14 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, спільно нажитого в шлюбі,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив у порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки RENAULT MEGAN, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , в розмірі 99466 грн., залишивши автомобіль у власності відповідачки.

Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що станом на момент звернення до суду із вказаним позовом, на розгляді Бродівського районного суду Львівської області перебуває справа про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 09.10.2008 року відділом РАГС Бродівського РУЮ Львівської області, актовий запис №7. За період перебування у шлюбі, сторонами придбано автомобіль RENAULT MEGAN, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який за їхньою спільною домовленістю був зареєстрований за ОСОБА_2 . Вартість придбаного автомобіля станом на 13.11.2019 року становила 8200 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ є еквівалентним 198932 грн., відтак, вартість 1/2 частини автомобіля становить 99466 грн.

У січні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_1 із зустрічним позовом, в якому просила визнати за відповідачем право власності на майно, придбане за час шлюбу, а саме: телевізор, вартістю 3200 грн.; пральну машинку, вартістю 2900 грн.; холодильник, вартістю 3400 грн.; прихожу, вартістю 2300 грн.; шафу, вартістю 3600 грн.; душову кабіну, вартістю 5200 грн.; унітаз, вартістю 700 грн.; умивальник із дзеркалом, вартістю 1400 грн.; меблеву кухню, вартістю 1500 грн.; чайник, вартістю 300 грн.; пилосос, вартістю 1000 грн.; диван, вартістю 3400 грн.; бойлер, вартістю 1000 грн.; комод, вартістю 800 грн.; кухню, вартістю 500 грн.; вікна, вартістю 2000 грн.; роботи по проведенню газу в будинок, вартістю 5000 грн., а їй присудити грошову компенсацію вартості вказаного майна в розмірі 19100 грн.

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 14 вересня 2020 року первісний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки RENAULT MEGAN, універсал В, номер шасі НОМЕР_2 , 2011 року випуску, в розмірі 35000 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Рішення суду оскаржив позивач за первісним позовом ОСОБА_1 , просить його змінити в частині визначення розміру присудженої йому грошової компенсації вартості 1/2 частини спірного автомобіля, ухваливши в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідачки на його користь 99466 грн. грошової компенсації, в решті рішення суду залишити без змін.

Апелянт вважає, що суд, визначаючи вартість спірного автомобіля, безпідставно врахував договір купівлі-продажу транспортного засобу №6575/19/011900 від 20.12.2019 року та договір комісії №6575/19/011900 від 20.12.2019 року, оскільки зазначені письмові докази були подані з порушенням строків для їх подання, окрім того, йому не було надано копій цих доказів.

Звертає увагу, що спірний автомобіль відповідачка відчужила після відкриття провадження в даній справі, з метою приховання дійсної вартості автомобіля, до того ж, автомобіль відчужено на користь третьої особи ОСОБА_3 , який перебуває у родинних відносинах з відповідачкою і займається продажем автомобілів.

Апелянт наголошує на неправильному застосуванні судом першої інстанції норм матеріального права, оскільки при визначенні вартості автомобіля необхідно було враховувати середню ринкову вартість автомобіля, а не ту, що зазначена в договорі купівлі-продажу, яка, на переконання апелянта, є умисно заниженою, окрім того, в договорі купівлі-продажу автомобіля вказано ціну автомобіля за домовленістю сторін.

Також просить врахувати, що відповідачка визнала той факт, що автомобіль було придбано за 8200 доларів США.

Звертає увагу, що згідно рекламних оголошень в інтернеті, які він надав суду, середня ринкова вартість аналогічних автомобілів становить близько 8000 доларів США, окрім того, в якості порівняльного доказу до матеріалів справи був долучений розрахунок середньої ринкової вартості автомобіля марки RENAULT MEGAN, 2011 року випуску, з урахуванням вимог Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №40-3 від 10.04.2013 року, яка складає 154926 грн. 53 коп.

Відзиву на апеляційну скаргу від відповідачки не надійшло.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року призначено в даній справі судову автотоварознавчу експертизу, на час проведення якої провадження у справі було зупинено та поновлено ухвалою суду від 11 липня 2023 року.

У судове засідання апеляційного суду після поновлення провадження у справі та її відкладення ухвалою суду від 05 вересня 2023 року за клопотанням сторони позивача ОСОБА_1 , учасники справи повторно не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бернацький П.В. повторно подав клопотання про відкладення розгляду справи, повторно покликаючись на мобілізацію ОСОБА_1 до лав ЗСУ та на свою зайнятість в іншому судовому засіданні, однак, у задоволенні такого клопотання колегією суддів відмовлено, з урахуванням його повторності та не обов`язкової участі сторін під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, а також достатності виділеного судом часу для ознайомлення учасників справи з висновком експертизи, клопотань про відкладення розгляду справи від сторони відповідача та третьої особи не надходило, вказані учасники жодного разу не з`явились у судове засідання апеляційного суду, а тому справу вирішено розглядати у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 та ч.2 ст.372 ЦПК України.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, а також у зв`язку з перебуванням суддів у відрядженні в період з 23 по 27 жовтня 2023 року включно, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 17.10.2023 року, є дата складення повного судового рішення 30.10.2023 року, в перший робочий день після відрядження.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.10.2008 року, який розірвано рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 26.11.2019 року (а.с.6).

За час шлюбу подружжям за спільні кошти придбано автомобіль марки RENAULT MEGAN, універсал В, номер шасі НОМЕР_2 , 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який було зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 (а.с.7).

20.12.2019 року між ОСОБА_2 (комітент) та ПП «Автотрейдінг-Волинь» (комісіонер) укладено договір комісії №6575/19/011900 (а.с.59), на підставі якого та у відповідності до договору купівлі-продажу транспортного засобу 6575/19/011900 від 20.12.2019 року (а.с.57), ПП «Автотрейдінг-Волинь» продало ОСОБА_3 автомобіль марки RENAULT MEGAN, універсал В, номер шасі НОМЕР_2 , 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , за ціною 70000 грн., яка визначена за домовленістю сторін (п.3.1 договору).

Відповідно до статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Перелік об`єктів права спільної сумісної власності визначений статтею 61 СК України.

Відповідно до вимог статті 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Перелік майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка, визначений статтею 57 СК України, до якого, зокрема, входить: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до частини першої статті 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За правилами частини першої статті 69 та частини першої статті 70 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Отже, той з подружжя, хто вважає майно своїм особистим, повинен належними та допустимими доказами це довести.

Поділ майна подружжя з виплатою грошової компенсації за припинення частки регулюється статтею 364 ЦК України.

Відповідно до ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Ця норма не вимагає обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у справах за спорами, де про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач (висновок Верховного Суду у постанові від 06.11.2019 року (справа №465/2585/14)).

Згідно з пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Суд першої інстанції наведених вище норм матеріального права в повній мірі не врахував і, дійшовши правильного висновку про віднесення спірного автомобіля до об`єктів спільної сумісної власності сторін, як подружжя, безпідставно не призначив у даній справі експертизу для визначення дійсної вартості автомобіля на час розгляду справи у суді, клопотання про яку двічі заявляла сторона позивача ОСОБА_1 (а.с.51, 63).

Згідно з висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи №4412-Е від 11.05.2023 року, призначеної за клопотанням сторони позивача ОСОБА_1 ухвалою Львівського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року та проведеної Волинським відділенням Науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с.234-248), середня ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) аналогічної марки автомобіля RENAULT MEGAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2011 року випуску, типу універсал В, номер шасі НОМЕР_2 , на час проведення експертизи складає 246772 грн.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що саме в такому формулюванні було поставлено на вирішення експертизи питання визначення вартості автомобіля, враховуючи відсутність спірного автомобіля у сторін, оскільки автомобіль був відчужений відповідачкою ОСОБА_2 20.12.2019 року, невдовзі після відкриття провадження в даній справі, що унеможливлювало його огляд експертом.

Таким чином, аналізуючи висновок експерта, згідно з яким, вартість 1/2 частини автомобіля становить 123386 грн. і є більшою, ніж просив стягнути позивач, звертаючись до суду із вказаним позовом, та вимоги статей 13, 367 ЦПК України щодо обмеження предмету спору заявленими позивачем вимогами у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне врахувати висновок експерта, як належний доказ у справі на підтвердження заявленої позивачем вимоги про присудження йому грошової компенсації вартості 1/2 частини спірного автомобіля у розмірі 99466 грн., що відповідно, є підставою для задоволення вказаної вимоги позивача в повному обсязі.

Отже, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про присудження позивачу з відповідачки грошової компенсації вартості 1/2 частини спірного автомобіля у розмірі 99466 грн.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України та з урахуванням наслідків апеляційного розгляду даної справи, оскаржуване рішення суду в частині визначення розміру судового збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , необхідно змінити, збільшивши його до 994 грн. 70 коп.

Окрім того, у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги позивача, понесенні ним судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1492 грн. та по сплаті витрат на проведення експертизи в розмірі 5663 грн. 10 коп. підлягають стягненню з відповідачки ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1, 4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 14 вересня 2020 року в частині часткового задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення в порядку поділу спільного майна подружжя грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля марки RENAULT MEGAN, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким цю позовну вимогу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , в порядку поділу спільного майна подружжя, грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки RENAULT MEGAN, універсал В, номер шасі НОМЕР_2 , 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , в розмірі 99466 гривень.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 14 вересня 2020 року в частині визначення розміру судового збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , змінити, збільшивши його до 994 гривень 70 копійок.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1492 гривень та по сплаті витрат на проведення експертизи в розмірі 5663 гривень 10 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 30 жовтня 2023 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич