Справа № 199/7052/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Хамула А.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення 3% річних від суми заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться вищевказана цивільна справа, яка призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовче засідання останній раз на 24 жовтня 2023 року.

04 жовтня 2023 року до початку підготовчого засідання у справі від представника позивача до суду надійшла заява про передачу справи за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва, що мотивоване необхідністю визначення підсудності справи на підставі ст.27 ч.2 ЦПК України за місцезнаходженням відповідача, а не на підставі ст.28 ч.5 ЦПК України, як вважає сторона позивача, оскільки на спірні правовідносини сторін не є споживчими внаслідок розірвання судовим рішенням депозитних договорів на заборгованість за якими позивач нараховує передбачені ст.625 ЦК України 3% річних, які і просить стягнути.

В підготовче засідання сторони, їх представники не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, від представника позивача до суду надійшла заява про проведення підготовчого засідання за його відсутності.

За таких обставин, керуючись положеннями ст.ст.197, 198 ЦПК України, суд вважає за можливе провести підготовче засідання за наведеної явки учасників розгляду справи та обставин з метою вирішення процесуального питання заяви представника відповідача про передачу справи на розгляд за підсудністю.

Ознайомившись із заявою представника відповідача, а також матеріалами цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, відповідно до ст.27 ч.2 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Винятком із вказаного загального правила є випадки підсудності за вибором позивача, виключна підсудність, підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також підсудність справ, у яких однією зі сторін є суд або суддя, що передбачені нормами ст.ст.26, 28-30 ЦПК України.

Відповідно до наявних матеріалів цивільної справи заяви, зокрема змісту позову та копій долучених до нього документів, які містять відомості про відповідача по справі, а також загальнодоступних відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань єдиним відповідачем по справі зазначено юридичну особу АТ КБ «ПриватБанк» (), місцезнаходження якого розташоване за адресою м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, що відповідно до адміністративного-територіального поділу м. Києва відноситься до Печерського району, а отже і до територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.

При цьому підстав для застосування положень ч.5 ст.28 ЦПК України, на які посилається сторона позивача, для визначення підсудності позову за зареєстрованим місцем проживання позивача не вбачається, оскільки з огляду на зміст та характер правовідносин сторін, виниклий між ними спір не є спором про захист прав споживачів. До такого висновку суд приходить, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи №199/7052/23, позивач просить стягнути з відповідача на підставі ст.625 ЦК України 3% річних, які нараховує за період з 24 лютого 2022 року по день ухвалення рішення на заборгованість за дев`ятнадцятьма депозитними договорами. При цьому як слідує зі змісту рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2020 року у справі №199/317/20, постанови Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2021 року по справі №199/317/20, постанови Верховного Суду від 22 червня 2022 року по справі №199/317/20, постанови Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року по справі №199/317/20, постанови Верховного Суду від 06 вересня 2023 року по справі №199/317/20 та в контексті норм ст.ст.271, 384 ЦПК України всі дев`ятнадцять депозитних договорів, укладених свого часу між сторонами та нарахування на заборгованість за якими на підставі ст.625 ЦК України 3% річних є предметом спору у справі, на момент звернення позивача до суду із даним позовом є розірваними.

В свою чергу, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 09 листопада 2021 року по справі №320/5115/17, після ухвалення рішення про розірвання договорів банківського вкладу (депозиту) та набрання ним законної сили між сторонами не існує споживчих правовідносин, а до грошового зобов`язання зі сплати коштів, наявність якого підтверджене судовим рішенням, застосовуються приписи ст.625 ЦК України у разі його невиконання. Тобто з моменту набрання рішенням законної сили на вказані правовідносини не поширюється дія Закону «Про захист прав споживачів».

Наведена правова позиція, в свою чергу, дає підстави суду для висновку, що і у даній цивільній справі спірні правовідносини сторін не є споживчими, а відтак і для визначення підсудності справи Амур-Нижньодніпровському районному суду м. Дніпропетровська не може застосовуватись норма ст.28 ч.5 ЦПК України, на яку послався позивач у тексті свого позову.

Згідно ст.31 ч.1 п.1 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Частиною 3 цієї ж статті визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю із вказаної підстави здійснюється на підставі ухвали суду.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та враховуючи, що з огляду на предмет та характер спірних правовідносин, а також суб`єктний склад сторін за позовом у справі відсутні підстави для застосування положень ст.ст.26, 28-30 ЦПК України при визначенні підсудності такого позову, а за загальними правилами підсудності (за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача), передбаченими ст.27 ЦПК України, позов не підсудний Амур-Нижньодніпровському районному суду м. Дніпропетровська, оскільки зазначене в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження єдиного відповідача за позовом знаходиться у Печерському районі м. Києва, що відноситься до територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви представника відповідача та необхідність направлення матеріалів даної цивільної справи до зазначеного суду на підставі ст.31 ч.1 п.1 ЦПК України для розгляду за підсудністю.

Нормою ст.32 ЦПК України встановлено, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст.31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.26-32, 258-261, 263, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача про передачу справи за підсудністю задовольнити.

Цивільну справу №199/7052/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення 3% річних від суми заборгованості передати на розгляд за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі постановлення ухвали без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя А.М. Авраменко