Справа №705/5798/23
2/705/2428/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2023 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Є ГРОШІ КОМ» про визнання недійсним кредитного договору,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ`ФК «Є ГРОШІ КОМ» про визнання недійсним кредитного договору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.08.2023 о 14.30 год. на її телефон зателефонувала невідома особа, яка представилася співробітником компанії «Київстар» та запропонувала створити електронну сім-карту (Єсімку), пояснивши її переваги. Під час розмови вказана особа, зловживаючи її довірою, дізналася пароль від додатку «Київстар», повідомила, що все пройшло успішно та завершила розмову, після чого мобільний телефон був заблокований, вона не мала можливості приймати вхідні дзвінки та здійснювати вихідні дзвінки, інтернет з`єднання також було відсутнє. Через кілька годин вона дізналася, що з її кредитної карти були списані кошти в сумі 39717 грн. і на її ім`я було оформлено два кредитних договори з ТОВ «№СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Є ГРОШІ КОМ». В цей час вона перебувала на роботі, а грошові кошти знімалися в банкоматах м. Кривий Ріг, що підтверджується відповідними квитанціями. Одразу вона звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з питанням щодо списання коштів з її картки без її згоди, заблокувала свої карти та залишила заяву на гарячій лінії АТ КБ «ПриватБанк» з приводу шахрайських дій вчинених відносно неї. Також, 14.08.2023 на її ім`я було оформлено кредит в сумі 2000 грн. у ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ». Вона звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим було відкрито кримінальне провадження №0001367, відомості по якому внесені до ЄРДР 14.08.2023 за ч. 4 ст. 190 КК України. Позивач зазначає, що вказані кредитні договори були укладені без її згоди та відому, тому вона звернулася з даним позовом до суду та просить визнати недійсним Договір позики EGROSHICOM2965687, укладений 14.08.2023 між ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ» та ОСОБА_1 на суму 2000 грн.

Ухвалою судді від 03.11.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями.

За вх. № 28601 від 29.11.2023 від директора ТОВ «ФК «Є ГРОШІКОМ» Яновської І. надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до чинного законодавства та п. 1.2 Договору позики, позика надавалась особисто ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ», а саме за умови ідентифікації та верифікації позичальника та використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно ЗУ «Про електронну комерцію». Тобто, для отримання позики ОСОБА_1 самостійно здійснила реєстрацію на Сайті Компанії, за наслідком чого отримала облікові дані (логін та пароль) для особистого кабінету клієнта, де подала електронну заявку на отримання кредиту. При цьому, ОСОБА_1 надала згоду на укладення Договору шляхом направлення повідомлення Компанії, яке підписується шляхом введення у спеціальному полі під акцептом, який містить усі істотні умови Договору одноразового ідентифікатора та натискання кнопки підписання Договору. Вказана кнопка є активною після введення коректного одноразового ідентифікатора, зазначений ідентифікатор генерується СМС-повідомленням, укладення Договору без зазначення коректного СМС-ідентифікатора, отриманого позичальником, є неможливим. Введення одноразового ідентифікатора вважається проставленням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором в Договорі його сторонами. 14.08.2023 між відповідачем та позивачем був укладений договір позики №-2965687, який був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації позичальника на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору, зокрема СМС-повідомлення із кодом, що зазначений у тексті договору у розділі «Реквізити та підписи сторін». Тобто, Договір є укладеним саме з позивачем, оскільки вона ввела у відповідне поле на сайті відповідача отриманий нею одноразовий ідентифікатор у вигляді СМС-повідомлення. За допомогою платіжної системи було здійснено перерахування грошових коштів з транзитного рахунку Товариства на номер банківської картки, який був зазначений клієнтом у заявці на отримання кредиту. Як вбачається із позовної заяви, позивач не повідомляла невідомій особі дані свого рахунку і це свідчить про те, що вона особисто зазначила в заявці на отримання кредиту номер своєї банківської картки, на яку Товариством було перераховано грошові кошти. Укладення договору позики без прийняття пропозиції з боку позивача було б неможливим, позивач ініціювала укладення такого договору, оформивши заявку на сайті відповідача, підписавши договір з використанням аналогового підпису. При зверненні позивача до відповідача із заявою у вересні 2023 року про отримання копії договору позики, нею не було повідомлено про вчинення відносно неї шахрайських дій з приводу укладення договору позики.

Крім того, у відзиві зазначено, що ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ» не є належним відповідачем у даній справі та у даних правовідносинах, оскільки відповідно до Договору про надання фінансових послуг факторингу №2023-10-3К від 10.10.2023, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитпромінвест» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Є ГРОШІ КОМ» уклали Договір про надання фінансових послуг з факторингу, за умовами якого ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ» передало ТОВ «Кредитпромінвест» і дане товариство прийняло та зобов`язалося оплатити права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ» за основними договорами, укладеними між боржниками та первісним кредитором. Тому, представник ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ» вважає, що в даному випадку ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ» не повинно відповідати за пред`явленим позовом, оскільки обов`язок виконати вимоги позичальника належить іншій особі, тобто належному відповідачу ТОВ «Кредитпромінвест».

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про відмову у задоволенні позову на підставі наступного.

Звертаючись з даним позовом до суду, відповідачем у даній справі позивач зазначила Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Є ГРОШІ КОМ», оскільки вона вважає недійсним та просить скасувати Договір позики EGROSHICOM2965687, укладений 14.08.2023 між нею та ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ».

Представник відповідача вважає, що в даному випадку ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ» не може відповідати за пред`явленим позовом, оскільки обов`язок виконати вимоги позичальника належить ТОВ «Кредитпромінвест», посилаючись на те, що відповідно до Договору про надання фінансових послуг факторингу №2023-10-3К від 10.10.2023, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитпромінвест» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Є ГРОШІ КОМ» уклали Договір про надання фінансових послуг з факторингу, за умовами якого ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ» передало ТОВ «Кредитпромінвест» і дане товариство прийняло та зобов`язалося оплатити права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ» за основними договорами, укладеними між боржниками та первісним кредитором.

Проте, суд критично відноситься до зазначеної позиції представника ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ», оскільки на підтвердження зазначеного представником надано лише копію Договору про надання фінансових послуг факторингу №2023-10-3К від 10.10.2023, з якого неможливо встановити, чи ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ» передало свої справа вимоги за Договір позики EGROSHICOM2965687, укладеним 14.08.2023 між ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ» та ОСОБА_1 на суму 2000 грн. До вказаного Договору факторингу не долучено ні Акту прийому-передачі прав вимоги, тобто додатку до договору, ні відповідного підтвердження виконання грошових зобов`язань за отримання прав вимоги. Тому, суд не вбачає достатніх доказів щодо визначення належним відповідачем ТОВ «Кредитпромінвест» у даних правовідносинах.

Крім того, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 14.08.2023 звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно неї, у зв`язку з тим, що 14.08.2023 о 14.30 год. на її телефон зателефонувала невідома особа, яка представилася співробітником компанії «Київстар» та запропонувала створити електронну сім-карту (Єсімку), пояснивши її переваги. Під час розмови вказана особа, зловживаючи її довірою дізналася пароль від додатку «Київстар», повідомила, що все пройшло успішно та завершила розмову, після чого мобільний телефон був заблокований, вона не мала можливості приймати вхідні дзвінки та здійснювати вихідні дзвінки, інтернет з`єднання також було відсутнє. Через кілька годин вона дізналася, що з її кредитної карти були списані кошти в сумі 39717 грн. і на її ім`я було оформлено два кредитних договори з ТОВ «№СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Є ГРОШІ КОМ». В цей час вона перебувала на роботі, а грошові кошти знімалися в банкоматах м. Кривий Ріг, що підтверджується відповідними квитанціями. Одразу вона звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з питанням щодо списання коштів з її картки без її згоди, заблокувала свої карти та залишила заяву на гарячій лінії АТ КБ «ПриватБанк» з приводу шахрайських дій вчинених відносно неї. Також, 14.08.2023 на її ім`я було оформлено кредит в сумі 2000 грн. та отриманий у ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ».

На підставі звернення ОСОБА_1 , Уманським РУП ГУНП в Черкаській області було відкрито кримінальне провадження №0001367, відомості по якому внесені до ЄРДР 14.08.2023 за ч. 4 ст. 190 КК України.

Станом на день розгляду справи не надано доказів завершення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні чи встановлення вини будь якої особи у вчиненні даного кримінального правопорушення відносно ОСОБА_1 .

З наданих відповідачем доказів вбачається, що позика надавалась особисто ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ», а саме за умови ідентифікації та верифікації позичальника та використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно ЗУ «Про електронну комерцію».

Для отримання позики ОСОБА_1 самостійно здійснила реєстрацію на Сайті Компанії, за наслідком чого отримала облікові дані (логін та пароль) для особистого кабінету клієнта, де подала електронну заявку на отримання кредиту. ОСОБА_1 надала згоду на укладення Договору шляхом направлення повідомлення Компанії, яке підписується шляхом введення у спеціальному полі під акцептом, який містить усі істотні умови Договору одноразового ідентифікатора та натискання кнопки підписання Договору. Вказана кнопка є активною після введення коректного одноразового ідентифікатора, зазначений ідентифікатор генерується СМС-повідомленням, укладення Договору без зазначення коректного СМС-ідентифікатора, отриманого позичальником, є неможливим. Введення одноразового ідентифікатора вважається проставленням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором в Договорі його сторонами.

14.08.2023 між відповідачем та позивачем був укладений договір позики №-2965687, який був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації позичальника на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору, зокрема СМС-повідомлення із кодом, що зазначений у тексті договору у розділі «Реквізити та підписи сторін».

Договір вважається укладеним саме з позивачем, оскільки вона ввела у відповідне поле на сайті відповідача отриманий нею одноразовий ідентифікатор у вигляді СМС-повідомлення. За допомогою платіжної системи було здійснено перерахування грошових коштів з транзитного рахунку Товариства на номер банківської картки, який був зазначений клієнтом у заявці на отримання кредиту.

Відповідач звертає увагу на те, що позивач не повідомляла невідомій особі дані свого рахунку і це свідчить про те, що вона особисто зазначила в заявці на отримання кредиту номер своєї банківської картки, на яку Товариством було перераховано грошові кошти.

Позивач, у свою чергу, дані відомості не спростувала.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України«Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 626 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оспорюваний договір позики підписаний позивачем за допомогою електронного підпису, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, позивачем таких доказів не надано, що в силу положень статей 12,81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.

Судом також враховуються висновки Верховного Суду у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19);від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження№ 61-7203 св 20); від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.

Сам по собі факт внесення до ЄРДР відомостей за фактом шахрайства не підтверджує наведених у позовній заяві обставин, що свідчать про недійсність спірного правочину. До того ж, відомості внесені в ЄРДР 14.08.2023 не містять інформації за якою можна було б ідентифікувати, що факт шахрайських дій вчинений шляхом таємного доступу до мобільного номеру телефону, на якому містилися персональні дані позивача, що в подальшому були використані невідомою особою для отримання кредитних коштів.

Суд також звертає увагу й на непослідовність позиції позивача, яка одночасно заявляє, що договір нею не укладався, а потім, що кошти їй не передавалися і одночасно просить визнати договір недійсним. Але недійсним можна визнати лише укладений договір.

З огляду на викладене, у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі.

Оскільки, у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставіст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 133, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. 11, 203,204, 205, 207, 215, 229-233, 626, 639,1054 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Є ГРОШІ КОМ» про визнання недійсним кредитного договору - відмовити.

Копію рішення направити сторонам.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.Л. Гудзенко