Єдиний унікальний номер: 379/1280/23
Провадження № 2/379/278/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді - Музиченко О. О.,

за участю секретаря судового засідання - Бакал O.A.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

08.09.2023 позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 30.08.2022 між ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм»» (далі ТОВ «ФК «Інвеструм»») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний Договір № 22919-08/2022, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки, про що свідчить п. 7 Кредитного Договору. 31.01.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм»» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ»») було укладено Договір факторингу № 31012023, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ»» перейшло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором № 22919-08/2022 від 30.08.2022. Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ»» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 22919-08/2022 від 30.08.2022 в сумі 19 500,00 грн, з яких: 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 500,00 грн сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення позивача, відповідачка не виконала своїх зобов`язань та після відступлення права вимоги не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ»», ні на рахунки первісного кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ»» за кредитним договором № 22919-08/2022 від 30.08.2022 в сумі 19 500,00 грн, з яких: 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 500,00 грн сума заборгованості за відсотками. Вказану суму заборгованості та судові витрати в розмірі 2684,00 грн ТОВ «ФК «ЄАПБ»» просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на їхню користь.

11.09.2023 суд постановив ухвалу, якою прийняв цей позов до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначив судове засідання на 03.10.2023 (а.с.40, 41).

02.10.2023 до суду надійшло клопотання відповідачки ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, на підставі якого судове засідання було відкладено на 17.10.2023, яке також не відбулось і було відкладене на 30.10.2023 через неявку відповідачки та відсутність відомостей про вручення їй судової повістки (а.с.60-62).

Того ж дня 02.10.2023 до суду надійшов відзив відповідачки ОСОБА_1 на позовну заяву (а.с.51-59). Відзив мотивовано тим, що 31.01.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм»» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»») було укладено Договір факторингу № 31012023, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ»» перейшло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № 22919-08/2022 від 30.08.2022. Проте відповідачка вважає, що такий договір укладено з порушенням норм чинного законодавства, оскільки відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням ч.3 ст.512 та ст.1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор банк або інша фінансова установа. Відповідачка посилається на те, що позивачем до позову не надано доказів, які б підтверджували набуття позивачем статусу фінансової установи, не надано доказів отримання відповідної ліцензії та доказів того, що фактор включений до Державного реєстру фінансових установ. На підставі цього просила повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

10.10.2023 до суду через підсистему «Електронний суд» від ТОВ «ФК «ЄАПБ»» надійшла відповідь на відзив з додатками (а.с.69-99), мотивована тим, що 30.08.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 22919-08/2022 на суму 5 000,00 грн, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором W0812 (відповідно до п.п. 1.13. Договору). Електронний правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторін та його змісту, що передбачено положеннями Закону України «Про електронну комерцію». Зауважують, що умови договору передбачають строки нарахування процентів за користування кредитними коштами та їхній розмір. Згідно з умовами укладеного Кредитного договору, позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, сплатити проценти за користування кошами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. 31.01.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм»» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»» було укладено Договір факторингу № 31012023, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ»» перейшло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором № 22919-08/2022 від 30.08.2022. Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ»» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 22919-08/2022 від 30.08.2022 в сумі 19 500,00 грн. Відповідачка у своєму відзиві просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що позивачем не надано доказів набуття ТОВ «ФК «ЄАПБ»» статусу фінансової установи та доказів наявності відповідної ліцензії, проте, це твердження є помилковим, оскільки позивачем додано до позову всі необхідні докази на підтвердження них обставин. На підставі цього просили повністю задовольнити позов.

В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ»» не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належно. В прохальній частині позову просили провести розгляд справи без участі їхнього представника та у разі неявки відповідача в судове засідання - ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.3 на звороті).

21.09.2023 представник позивача ОСОБА_2 подала до суду клопотання, в якому просить розглянути дану справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує (а.с.47, 48).

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства. Рекомендоване поштове відправлення суду вручено ОСОБА_1 19.10.2023 особисто, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 123). Заяв чи клопотань від відповідачки до суду не надходило, про причини неявки в судове засідання вона суд не повідомила.

За наведених умов, згідно з приписами ст. 223 ЦПК України неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин.

Суд установив, що 30 серпня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм»» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 22919-08/2022, відповідно до умов якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 25 днів, тобто до 23.09.2022. Дата надання кредиту 30.08.2022. За користування кредитом клієнт сплачує Товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % (процентів) на добу (а.с.5, 6).

У пункті 1.8 Договору вказано, що невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщенні на сайтах Товариства https://www.bananacredit.com.ua.

Відповідно до п.5.2 Договору всі зміни і доповнення до цього Договору оформлюються шляхом підписання сторонами додатків і додаткових угод з використанням одноразового ідентифікатора відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п.6.1 Договору цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п.6.7 Договору підписанням цього Договору клієнт підтверджує, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства.

Клієнт підтвердив, що отримав від Товариства до укладення цього договору інформацію зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.6.8 Договору).

У розділі 7 Договору «Реквізити та підписи сторін» вказано ідентифікуючі відомості ТОВ «ФК «Інвеструм»», з електронним підписом директора Крутько М.О., а також ідентифікуючі відомості клієнта ОСОБА_1 , а саме: дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, телефон, рахунок позичальника та електронний підпис клієнта НОМЕР_1 (а.с.6 на звороті).

Даний Договір сторони уклали в електронному виді шляхом електронного підпису відповідача в договорі про надання кредиту.

Зазначені в преамбулі реквізити та підписи сторін цього Договору, є актуальними і правильними, оскільки не оспорюються сторонами.

Як убачається із вищезазначеного договору між позивачем та відповідачкою було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. Даним договором чітко визначені зобов`язання сторін.

30 серпня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм»» та ОСОБА_1 було укладено Додаток № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 22919-08/2022, що є невід`ємною частиною до Договору. Згідно Графіку розрахунків та орієнтовної сукупності вартості кредиту строк, на який надано кредит становить 25 днів, всього до оплати було розраховано 8 125,00 грн. з яких: 5 000,00 грн сума кредиту, 3 125,00 грн сума нарахованих процентів за користування кредитом (а.с.7 та на звороті).

31 січня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм»» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»» укладено договір факторингу № 31012023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм»» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ»» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ»» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм»» права вимоги боржників ТОВ «ФК «Інвеструм»», вказаних у Реєстрі боржників (а.с.9-11).

Відповідно до п.1.1 Договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку № 1, є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з п.1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Суд також установив, що 05.12.2007 ТОВ «ФК «ЄАПБ»» було зареєстровано як юридичну особу /номер запису в реєстрі 1 074 107 0008 028018/ з присвоєнням ідентифікаційного коду 35625014, що вбачається з копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 624024 (а.с.15).

23.03.2017 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, постановила видати ТОВ «ФК «ЄАПБ»» ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання послуг з факторингу, і надала доручення Департаменту регулювання та нагляду за наданням фінансових послуг фінансовими компаніями забезпечити внесення інформації про видачу ліцензії до Державного реєстру фінансових установ, що підтверджується копією розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 691 від 23.03.2017 (а.с.17).

27.12.2007 відповідно до розпорядження Комісії № 8462, ТОВ «ФК «ЄАПБ»» було зареєстровано як фінансову установу з видом фінансових послуг факторинг, які має право здійснювати фінансова компанія без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства, що вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, виданого 28.02.2012 Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг та копії додатку до даного свідоцтва виданого 03.07.2009 року(а.с.16).

Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 31012023 від 31.01.2023 Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 5577, після чого, з урахуванням пункту 1.2. Договору факторингу, від Клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.12).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 31012023 від 31.01.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ»» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 19 5,00 грн., з яких: 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 500,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.13).

Згідно з розрахунком заборгованості, доданим позивачем до позовної заяви, за період з 31.01.2023 по 31.07.2023 відповідачка має заборгованість в розмірі 19 500,00 грн., яка складається з: 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 500,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.14).

Всупереч умовам Кредитного договору, відповідачка не повернула наданий їй кредит у строки, передбачений Кредитним договором.

Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ст. 627 ЦК України та згідно зі ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються, Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За правилами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Статтею 640 ЦК України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частина 12 ст. 11 вказаного Закону передбачає, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Договір про надання фінансового кредиту № 22919-08/2022 від 30.08.2022 підписаний відповідачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Наведене узгоджується з правовим висновком, сформованим у постановах Верховного Суду від 12 січня 2021 року № 524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 23 березня 2020 року № 404/502/18.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Договором про надання фінансового кредиту № 22919-08/2022 від 30 серпня 2022 року сторони погодили розмір відсотків за користування кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За положенням ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За положеннями частин 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Верховний Суд України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 висловив таку правову позицію: «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в Договорі позики, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до суду разом з договором факторингу № 31012023 від 31 січня 2023 року було надано документи, які підтверджують заборгованість відповідачки за Договором про надання фінансового кредиту № 22919-08/2022 від 30 серпня 2022 року, а саме: копію Договору про надання фінансового кредиту № 22919-08/2022 від 30.08.2022, копію Додатку № 1 до Договору від 30 серпня 2022 року з Графіком платежів та орієнтовної сукупної вартості кредиту, копію Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу від 31.01.2023, копію витягу з Реєстру Боржників від 31 січня 20223 року, розрахунку заборгованості за даним договором.

Згідно з ч. 3 ст. 1079 ЦК України у договорах факторингу фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Як установлено судом, ТОВ «ФК «ЄАПБ»» зареєстроване як юридична особа, код 35625014, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія А01 № 624024, виданого 12.01.2010, а також відповіддю №295593 від 30.10.2023 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.15, 124-127).

Згідно розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №691 від 23.03.2017, ТОВ «ФК «ЄАПБ»» отримало ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання коштів у позику (а.с.17).

За даними свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 27.12.2007, виданого Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України, ТОВ «ФК «ЄАПБ»» зареєстровано як фінансову установу (а.с.16).

За змістом додатку до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи №183 серія ФК, ТОВ «ФК «ЄАПБ»» має право здійснювати фінансові послуги без отримання ліцензії: факторинг (а.с.16 на звороті).

Відтак, ТОВ «ФК «ЄАПБ»» дотримано вимоги Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та на підставі наданої документації доведено набуття права грошової вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № 22919-08/2022 від 30 серпня 2022 року.

Разом з тим, договір факторингу № 31012023 від 31 січня 2023 року, який було укладено між ТОВ «ФК «ЄАПБ»» та ТОВ «ФК «Інвеструм»», не визнавався недійсними у встановленому законом порядку, а отже, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності цього правочину.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже, з огляду на вищенаведені норми права, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши, що відповідачка ОСОБА_1 допустила невиконання взятих на себе зобов`язань за договором позики, право вимоги за якими згідно договору факторингу набув позивач, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення цього позову.

Вирішуючи згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, суд керується положенням ст. 141 ЦПК України, за яким судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як встановлено судом, позивач поніс судові витрати у виді судового збору за подання цієї позовної заяви в розмірі 2684,00 грн (а.с.1). Тому ця сума судового збору підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 16, 204, 207, 516, 517, 536, 626, 627, 629, 636, 638, 640, 642, 1048, 1054, 1077 Цивільного кодексу України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», Законом України «Про електронні довірчі послуги», ст.ст. 2, 5, 10, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» суму заборгованості за кредитним договором № 22919-08/2022 від 30 серпня 2022 року в розмірі 19 500 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, з яких: 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 500,00 грн сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання на нього апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, індекс 01032; .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 30 жовтня 2023 року.

Суддя Таращанського районного суду Київської області Ольга МУЗИЧЕНКО