Справа № 369/3388/23
Провадження № 2/369/3387/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2023 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №369/3388/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області, Білогородська сільська рада Бучанського району Київської області, про скасування державних актів про право власності на земельні ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із вищевказаним позовом.

Позивачем 14 вересня 2023 року подано до суду заяву за вхідн. №43360 про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначила, що після того, як відповідач дізнався про відкриття провадження, він почав вчиняти дії по оформленню спірної земельної ділянки, так, він звернувся до ДП «Науково-дослідний інститут землеустрою» з метою закріпленням межовими знаками в натурі (на місцевості) поворотних меж земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 12.06.2023 року позивач отримала лист-повідомлення від ДП «Науково-дослідний інститут землеустрою» з інформацією про виїзд їх представників для проведення робіт із закріпленням межовими знаками в натурі (на місцевості) поворотних меж вищевказаної земельної ділянки. У відповідь на нього я звернулась із зворотною заявою, в якій просила не здійснювати такий виїзд, оскільки правовстановлюючі документи на цю земельну ділянку є предметом даної цивільної справи та можуть бути скасованими за результатами рішення суду.

Не зважаючи на це 11.09.2023 року працівниками ДП «Науково-дослідний інститут землеустрою» було здійснено виїзд для проведення робіт із закріпленням межовими знаками в натурі (на місцевості) поворотних меж вищевказаної земельної ділянки, що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), а також моїми пояснення наданими інспектору СРПП ВП №4 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ст. лейтенанту поліції Бондаренку П.О від 11.09.2023 року.

Позивач вважає, що вищезазначені дії відповідача можуть істотно ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду у даній цивільній справі, оскільки її предметом є правовстановлюючі документи на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , розмір якої позивач оспорює в даній справі.

На думку позивача, документи на земельну ділянку, на підставі яких відповідач намагається вчиняти дії направлені на подальше оформлення земельної ділянки, є спірними та, відповідно, можуть бути скасованими за рішенням суду. Зважаючи на це, отримання відповідачем кадастрового номеру на цю земельну ділянку не лише унеможливить виконання рішення суду, а й зумовить необхідність повторного звернення до суду.

Позивачка зазначає, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

ОСОБА_1 просила заборонити ОСОБА_2 та підприємствам усіх форм власності (юридичним особам та фізичним особам-підприємцям) вчиняти будь-які дії, спрямовані на оформлення, переоформлення/виготовлення технічної документації із землеустрою щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:007:0728, що належна ОСОБА_2 на підставі Державного акту на землю серії ЗМ 001982 №2179/136 від 03 липня 1996 року, кадастровий номер земельної ділянки: :01:007:0728. за адресою: АДРЕСА_1 що до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 369/3388/23 за моїм позовом до ОСОБА_2 , третя особи - Гореницька сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, Управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області, про скасування державних актів.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали цивільної справи та заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Виходячи з зазначених норм чинного законодавства України, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 6 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до ч. 1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого королівства") положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

Між тим, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на те, що позивач просить забезпечити позов у визначений ним спосіб без надання жодних доказів того, що в разі невжиття заходів забезпечення може бути утрудненим та неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову, зважаючи на зміст позовних вимог.

Звертаючись в суд із заявою про забезпечення позову шляхом заборони особам вчиняти певні дії позивач не довів, що заявлені вимоги є співмірними даному виду забезпечення позову.

Таким чином, заявником не наведено і судом не встановлено, що невжиття таких заходів забезпечення позову про які ними заявлено може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду у цій справі, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Також зважаючи на наведені норми, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд насамперед має дослідити, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є така небезпека реальною, та чи співмірні запропоновані заходи забезпечення позову позовним вимогам. При цьому єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання або неможливості виконання рішення суду у справі.

Позивачем не надано суду доказів, підтверджуючих те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не надано доказів забезпечення позову, є співмірним із заявленими позивачем вимогам. Суд не вбачає необхідності у забезпеченні позову, так як доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а тому безпідставне вжиття заходів забезпечення позову порушить права інших осіб.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову за безпідставністю.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

За таких обставин, аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд приходить до висновку, що вказана заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки на даний час судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, а також заявником належним чином не обґрунтовано свої вимоги щодо забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 149-154, 157, 258, 261, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №369/3388/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області, Білогородська сільська рада Бучанського району Київської області, про скасування державних актів про право власності на земельні ділянки, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: І.О. Фінагеєва