Справа № 624/836/23
№ провадження 2/624/213/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року Кегичівський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді Крапівки Т.В., за участю секретаря Лебідь Л.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в залі суду смт. Кегичівка, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання дітей

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про зміну розміру аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються з нього на підставі судового наказу Кегичівського районного суду Харківської області від 15.01.2016 на користь ОСОБА_3 та судового наказу Кегичівського районного суду Харківської області від 05.08.2019 на користь ОСОБА_2 до 16,5 % його доходу заробітку, щомісяця на кожну дитину.

Позовна заява обгрунтована тим, що згідно судового наказу Кегичівського районного суду Харківської області від 15.01.2016 було вирішено стягнути з позивача на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця починаючи з дня пред`явлення заяви, тобто з 11.01.2016 до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття. Згідно судового наказу Кегичівського районного суду Харківської області від 05.08.2019 було вирішено стягнути з позивача на користь ОСОБА_6 аліментів у розмірі 1/4 заробітку (доходу) ,але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця починаючи з дня пред`явлення заяви, починаючи з 04.06.2019, до досягнення дитиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і досягнення дитиною повноліття. Наразі обставини змінилися таким чином, що позивач є військовослужбовцем Збройних Сил України, що підтверджується довідкою №291 від 29.01.2023 та змінився сімейний стан. В зв`язку з виконанням обов`язків на військовій службі потребую особистих значних витрат та додаткових коштів на одяг, лікування після поранень та для нормального життя потребую вітамінів та мінералів у раціон харчування. В зв`язку з тим, що шлюбні стосунки не склалися, то проживаю з матір`ю - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка потребує постійного лікування та вживання медичних препаратів для підтримання нормальних функцій життя, оскільки хворіє цукровим діабетом, а також витрати на комунальні послуги, продукти харчування, будучи пенсіонером з низьким рівнем пенсійного забезпечення. З цього питання звертався до відповідачів в телефонному режимі, але підтримки та розуміння не отримав.

Провадження в справі ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 18.09.2023 було відкрито, справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні в судовому засіданні, з призначенням підготовчого засідання.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, у засідання не з`явились.

Представник позивача, адвокат Каніщева В.С., подала заяву про підтримання позовних вимог, розгляд справи без її та позивача участі. У зв`язку з наданою відповідачем ОСОБА_6 інформацією щодо зміни її прізвища на « ОСОБА_8 » просить прийняти уточнення до позову щодо зміни прізвища відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.ч. 3,4, ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

В підготовчому засіданні встановлено, що судовим наказом Кегичівського районного суду Харківської області від 15.01.2016 з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви, тобто з 11.01.2016 до досягнення дитиною повноліття.

Згідно судового наказу Кегичівського районного суду Харківської області від 05.08.2019 з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 04.06.2019 і до досягнення дитиною дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_6 , відповідно до копії паспорта та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом». Зазначене відповідає правовому висновку викладеному у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Аналогічні обставини викладені в п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі позов визнали.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому підстав для відмови у його прийнятті судом не вбачається.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову.

Разом з цим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 49, 200, 206, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання дітей задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , за судовим наказом Кегичівського районного суду Харківської області від 15.01.2016 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши їх у розмірі 16,5 % заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , за судовим наказом Кегичівського районного суду Харківської області від 05.08.2019 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши їх у розмірі 16,5 % заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Харківського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець смт. Кегичівка, Кегичівського району, Харківскої області, ІПН НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Пердставник позивача: ОСОБА_9 , ордер серії ВІ №1160237, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2656 від 26.03.2019, місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт № НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Суддя Т.В. Крапівка