Справа №601/569/23
Провадження № 2/601/275/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Клим Т.П.,

при секретарі судового засідання Коляді О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Кременецької міської ради, третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним,

за участю учасників судового процесу:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 ,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Кременецької міської ради, третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про визнання недійсним заповіту за реєстровим номером №127 посвідчений 30.11.2016 Горинською сільською радою Кременецького району Тернопільської області від імені ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ..

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 травня 2020 року Приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Осієвською О.М. була заведена спадкова справа 41/2020 після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач тривалий час здійснював догляд за ОСОБА_6 та здійснив її поховання.

Вказує, що 23 листопада 1995 року ОСОБА_6 склала заповіт згідно якого все своє майно заповіла своєму чоловікові (перебував у громадянському шлюбі) ОСОБА_4 .. Позивачу стало відомо, що 30 листопада 2016 року за реєстровим номером №127 Горинською сільською радою Кременецького району був посвідчений заповіт від імені ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Оскільки він здійснював постійний догляд за ОСОБА_6 , то йому достовірно відомо, що станом на час складення заповіту (30.11.2016) Горинською сільською радою у неї не було документа (паспорта) який посвідчував її особу. До того ж вона ніколи не проживала на території Горинської сільської ради, а постійно проживала в м. Почаїв де є наявні нотаріальні контори. При розмові із ОСОБА_4 він також підтвердив факт відсутності в ОСОБА_6 паспорта. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла. Позивач здійснив поховання ОСОБА_6 і поніс певні витрати, а тому має право на їх компенсацію від спадкоємців.

Оскільки при зверненні до приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) Осієвської О.М., де була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_6 , йому стало відомо про наявність заповіту від 30.11.2016 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , у позивача виникли сумніви у його законності. Тим більше, що вказаним заповітом було позбавлено права на спадщину іншого спадкоємця ОСОБА_4 , який за попередньою домовленістю заздалегідь погодився компенсувати позивачу витрати пов`язані із похованням ОСОБА_6 .. Вважає заповіт таким, що не відповідає волі спадкодавця і посвідчений неуповноваженою установою без документів, які підтверджували особу спадкодавця.

Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 12квітня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 04 травня 2023 року клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено. Підготовче судове засідання відкладено.

09 травня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Гурника В.О.. В відзиві представник зазначає, що позивач, просить складений заповіт від 30 листопада 2016 року №127 визнати недійсним та застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину.

З даними твердженнями відповідачка ОСОБА_3 погодитися не може, оскільки спадкодавець - ОСОБА_6 була особою з повною цивільною дієздатністю, яка особисто підписала заповіт, що оскаржується позивачем. Спірний заповіт посвідчений секретарем Горинської сільської ради З.В. Палямар у встановленому законодавством порядку та відповідає остатній волі ОСОБА_6 .. Спадкодавець на момент підписання оспорюваного заповіту усвідомлювалазначення своїх дій та керувати ними, на неї не чинився тиск з боку відповідачів та іншихосіб. Дієздатність ОСОБА_6 під час складання заповіту перевірено уповноваженою на те особою - секретарем Горинської сільської ради - З.В. Палямар, вона власноручно підписала заповіт та ця обставина позивачем не оспорюється.

Вважає, що заповіт відповідає вимогам закону щодо його форми та порядку укладення, особу заповідача встановлено із зазначенням у заповіті дати та місця народження ОСОБА_6 , заповіт підписаний особисто заповідачем, зазначено місце складення заповіту, вказано місце його посвідчення, посвідчений уповноваженою на те особою, яка перевірила дієздатність заповідача і з`ясувала її дійсну волю щодо розпорядження майном на випадок смерті, а тому відсутні правові підстави для задоволення даного позову.В позовній заяві як підставу для визнання заповіту недійсним позивач вказує на відсутність зазначення у заповіті паспорта громадянина України, як документа, що засвідчує особу.Однак, у заповіті від 23 листопада 1995 року також відсутнє посилання на паспортний документ, що засвідчує особу ОСОБА_6 .. Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог у позивача немає, а тому просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 травня 2023 року клопотання представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Гурника В.О. про витребування доказів, а саме спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_6 задоволено.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 травня 2023 року клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено частково. Витребувано оригінал книги реєстрації заповіту за реєстровим №127 від імені ОСОБА_6 .. В іншій частині клопотання відмовлено.

08 червня 2023 року на адресу суду від відповідачки ОСОБА_2 надійшло клопотання. В даному клопотанні зазначає, що відсутні підстави для задоволення даного позову. Відповідно до вимог закону кошти, які були витрачені на поховання та лікування передсмертної хвороби, виплачується за рахунок спадщини покійного. Виплачує компенсацію той, хто прийняв спадок, ну а якщо спадок прийнято не було, то обов`язок відшкодувати витрати, витрачені на поховання, лягає на виконавця заповіту.

Людина яка понесла матеріальні витрати у зв`язку з доглядом за покійним та її похованням повинна з усіма наявними рахунками та чеками звернутися з письмовою заявою до нотаріуса. Матеріальні вимоги на витрати з організації похорону не повинні перевищувати вартості спадщини покійного. Після розгляду заяви постанова нотаріуса передається спадкоємцям або виконавцям заповіту. Якщо у спадкоємців або виконавців заповіту не вистачає власних коштів для відшкодування третій особі, яка понесла витрати на поховання, вони зобов`язані продати майно (спадщину) та виплатити компенсацію. Таким чином, складений заповіт від 30 листопада 2016 року ОСОБА_6 ніяким чином не порушує та не оспорює права та інтереси позивача, який не відноситься до спадкоємців ні за законом ні за заповітом, а тому до даного заповіту позивач немає ніякого відношення. Вважає, що позивач вибрав не вірний спосіб захисту своїх прав та інтересів, а тому у задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 08 червня 2023 року продовжено строк розгляду справи на 30 днів, підготовче судове засідання відкладено.

19 червня 2023 року на адресу суду від ОСОБА_4 надійшла заява в якій він зазначив, що з 1991 року проживав з ОСОБА_6 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в громадянському шлюбі. В 1995 році за спільні кошти вони придбали 1/3 частину житлового будинку в АДРЕСА_2 (згодом 86), договір дарування оформлено на ОСОБА_6 .. 23.11.1995 ОСОБА_6 на його користь посвідчила заповіт, згідно якого 1/3 частину будинку заповіла йому. В 2008 році вони з дружиною по релігійних переконаннях спалили паспорти та інші документи, відмовились від пенсії, електропостачання та газопостачання, користувались свічками, опалювали будинок та готували їжу на дровах.

Вважає заповіт від 2016 року на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підробленим. Просить суд задоволити позовні вимоги.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 червня 2023 року клопотання позивача про виклик свідків задоволено, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити у задоволені позову. Пояснила, що здійснювала догляд за ОСОБА_6 . Коли вона хворіла вона з чоловіком її везли на лікування в Тернопіль. Документи завжди були при ній, оскільки вона переживала, що її співжитель ОСОБА_4 може їх спалити. В день коли складався заповіт везли ОСОБА_6 з лікарні по дорозі була Горинська сільська рада. Вирішили заповіт складати в сільській раді, оскільки там було дешевше. Зазначила, що вони теж брали участь у похованні ОСОБА_6 ..

Представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Гурник В.О. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов.

Представник Кременецької міської ради в судове засідання не з`явився. На адресу суду від міського голови надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. Попередньо у поданій заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності. На адресу суду надав заяву в якій зазначив, що 23 листопада 1995 року ОСОБА_6 склала заповіт згідно якого все своє майно заповіла йому. В 2008 році паспорт ОСОБА_6 та його був спалений по релігійних переконаннях. Вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області, актовий запис №42.

Відповідно до довідки про причину смерті ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті хронічна серцева недостатність.

Згідно заповіту від 23 листопада 1995 року ОСОБА_6 заповіла належну їй на праві приватної власності одну третю жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 , а також інше майно ОСОБА_4 .. Заповіт посвідчено ОСОБА_7 , зареєстровано в реєстрі за №1250.

Згідно заповіту від 30 листопада 2016 року ОСОБА_6 все своє рухоме і нерухоме майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що за законом матиму право заповіла в рівних частинах ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .. Заповіт посвідчено секретарем Горинської сільської ради Кременецького району Тернопільської області Палямар З.В., зареєстровано в реєстрі за №127.

З довідки №42 від 16.03.2020, виданої ОСОБА_1 виконавчим комітетом Почаївської міської ради, вбачається, що документи на померлу ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , здані в міську раду для реєстрації актового запису про смерть.

З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 18.03.2020 вбачається, що ОСОБА_1 доглядав сусідів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , всі витрати по похованні ОСОБА_6 взяв на себе ОСОБА_1 .. В даний час позивач доглядає ОСОБА_4 .

Відповідно до листа №307/01-16 від 26.08.2020 приватного нотаріуса Осієвської О.М., 26.05.2020 була заведена спадкова справа 41/2020 до майна померлої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 подала заяву про відмову від спадщини в користь ОСОБА_3 .. ОСОБА_3 подала заяву про прийняття спадщини за заповітом з урахуванням частки від якої відмовилась ОСОБА_2 .. 26.08.2020 звернувся ОСОБА_1 з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, надав нотаріусу документи, що підтверджують факт смерті спадкодавця, акт обстеження матеріально побутових умов проживання та квитанції про оплату поховання. Оскільки, ОСОБА_1 не надано документів, що підтверджують родинні відносини з померлою ОСОБА_6 , йому рекомендовано звернутись до суду.

З товарного чеку про оплату готівкою від 16.03.2020 вбачається, що ОСОБА_1 сплатив 1690 грн. за товари для поховання.

З відповіді Кременецької міської ради на звернення ОСОБА_1 від 04.08.2022 зазначено, що згідно журналу реєстрації нотаріальних дій інформація про документ, який посвідчує особу спадкодавця ОСОБА_6 відсутня, заповіт від 30.11.2016 за реєстровим №127 посвідчено Горинською сільською радою Кременецького району.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснила, що працювала на час складання заповіту в Горинській сільській раді, бачила як в сільську раду зайшла старша жінка з відповідачем по справі ОСОБА_2 та її чоловіком, запам`ятала її оскільки вона розмовляла російською мовою. Запитала чи можна зробити заповіт, на що відповіла що можна. Дала документи паспорт і документи, що посвідчують право власності, ОСОБА_6 розповідала, що приїхала з сусідами які за нею дуже добре доглядають. Після чого ОСОБА_8 вийшла з приміщення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 сказав, що відповідач є колишньою дружиною ОСОБА_2 .. Вказав, що з дружиною допомагали ОСОБА_6 по господарству. В день складання заповіту мала при собі паспорт та документи на будинок. Він був присутнім при складанні заповіту. Коли вона померла її співмешканець ОСОБА_4 не пускав нікого до хати, після чого він викликав поліцію і на час поховань ОСОБА_4 був у психлікарні, після похорону його відпустили.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1277 ЦК України).

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.ч.2,5ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт, або внести до заповіту зміни.

Відповідно до приписів ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому (ч.1ст.1236 ЦК України).

Так, згідно із ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4ст. 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині тертій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись при свідках.

Стаття 1257 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Таке ж положення міститься і у частині 3 статті 203 ЦК України.

Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

Із змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі.

Форма заповіту передбачає обов`язковість його посвідчення нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 ЦК України (частина третя статті 1247 ЦК України).

Порядок посвідчення заповітів посадовими особами органів місцевого самоврядування визначений Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 №3306/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 за №1298/20036.

За змістом статті 37 Закону України «Про нотаріат», пункту 1.2. розділу І Порядку, право посвідчувати заповіти у сільських населених пунктах надано уповноваженим посадовим особам органів місцевого самоврядування.

Розділ ІІІ Порядку вчинення окремих видів нотаріальних дій посадовими особами, органами місцевого самоврядування затвердженого наказом Міністерства юстиції України 11.11.2011 №3306/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 за №1298/20036, у тому числі встановлює порядок посвідчення заповіту, внесення змін до нього та його скасування.

Пунктом 1.4 Порядку передбачено, що при посвідченні заповіту посадова особа орган місцевого самоврядування встановлює особу заповідача та визначає обсяг його цивільної дієздатності. Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складання заповіту. Дати та місяця народження заповідувача та підписано особисто заповідачем.

Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний у голос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті і перед його підписом.

Крім того, згідно до п. 2.14 розділу ІІ Загальні правила вчинення нотаріальних дій Порядку вчинення окремих видів нотаріальних дій посадовими особами, органами місцевого самоврядування затвердженого наказом Міністерства юстиції України 11.11.2011 №3306/5, документи, на підставі яких встановлюється особа громадянина, його представника, повертаються особам, що їх подали. У реєстрі для реєстрації нотаріальних дій записуються назва документа, серія, номер, дата його видачі і найменування установи, яка його видала.

З тексту спірного заповіту вбачається, що він містить відомості про особу заповідача, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, дату, місяць, рік та місце народження, ідентифікаційний код та місце проживання. Заповіт було посвідчено секретарем Горинської сільської ради Кременецького району Тернопільської області Палямар З.В. і підписано у приміщенні селищної ради в двох примірниках з зазначенням часу складання, текст прочитано вголос заповідачем та підписаний ним особисто. Заповіт посвідчено посадовою особою, яка наділена відповідними повноваженнями та засвідчено гербовою печаткою. Особу ОСОБА_6 встановлено, дієздатність перевірено.

Сама по собі відсутність вказівки у в тексті заповіту даних паспорта за наявності в посвідчувальному написі, що особу заповідача встановлено, дієздатність перевірено, не є істотним порушенням порядку вчинення нотаріальної дії, не свідчить про дефект форми заповіту та не має наслідком його недійсність.

Управління державної міграційної служби на запит суду надало копію заяви ОСОБА_6 про видачу паспорта від 03.05.2006.

В судовому засіданні ОСОБА_8 , допитана як свідок підтвердила, що при складані заповіту ОСОБА_6 мала при собі паспорт.

Судом на підставі показів свідка ОСОБА_8 та ОСОБА_9 встановлено, що при складані заповіту ОСОБА_6 мала при собі паспорт.

Щодо тверджень позивача, що в 2008 році паспорт ОСОБА_6 був спалений по релігійних переконаннях та при складанні заповіту відбулось порушення порядку у зв`язку з не встановленням особи, не підтверджується належними та допустимими доказами.

Наведені обставини дають суду підстави, що оспорюваний заповіт було складно та посвідчено посадовою особою органу місцевого самоврядування відповідно до правил встановлених чинним цивільним законодавством.

Доводи представника позивача щодо відсутності волевиявлення заповідача під час складання заповіту не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з цим, позивачем всупереч частини 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України не було надано до суду беззаперечних доказів того, що померла ОСОБА_6 на момент складання заповіту була будь яким чином обмежена у реалізації своїх цивільних прав, в тому числі і щодо складання заповіту.

Доводи позивача щодо нікчемності оспорюваного заповіту не містять доказів відсутності вільного волевиявлення заповідача на складання заповіту і порушення визначених законом умов його складання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати складений Горинською сільською радою заповіт недійсним, оскільки позивач не надав суду жодного належного та допустимого доказу порушення вимог чинного законодавства при його складанні чи посвідченні, з огляду на вищенаведене суд відмовляє в позові.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 202, 215, 1216,1233,1247,1251,1257 ЦК України, ст. ст.12, 81, 258,259,263-265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Повний текст рішення складено 17 жовтня 2023 року.

Головуючий: