Справа № 491/446/23
Провадження № 2-о/503/30/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Вдовиченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима, у порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Ананьївської міської ради Одеської області в особі виконавчого комітету, Суворовський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту батьківства,

встановив:

Заявник подала до суду вище вказану заяву посилаючись на ту обставину, що в період з жовтня 2017 року вона проживала однією сім`єю зі ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу. Від даних відносин у них народилась спільна дитина дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька якої були внесенні до актового запису про народження у відповідності до ч.1 ст. 135 СК України на підставі заяви матері. Заявник зазначає, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер (загинув внаслідок військових дій) в сел. Озарянівка Бахмутського району Донецької області. В свою чергу заінтересована особа ОСОБА_2 є матір`ю загиблого ОСОБА_3 . У зв`язку з чим та з метою призначення дитині соціальної допомоги внаслідок смерті її батька заявник на теперішній час змушена подати відповідну заяву до суду в порядку окремого провадження, в якій просить суд встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із внесенням відповідних змін до актового запису про народження останньої.

15.05.2023 року ухвалою суду (а.с.26-27) відкрито провадження за вказаною заявою та справу призначено до розгляду в порядку окремого провадження. Копію ухвали надіслано сторонам.

05.07.2023 року ухвалою суду (а.с.85-86, 88-90) у даній справі було призначено судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

19.09.2023 року на адресу суду надійшов висновок експерта № 1653-МГ від 12.09.2023 року (а.с.123-127).

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Цуркан О.О. не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце судового засідання були своєчасно повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.1 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України, про що свідчать довідки про доставку електронних листів (а.с.136-137 том 2) із судовими повістками про виклик для заявника та її представника, які 21.09.2023 року були отримані ними на їх електронні адреси, зокрема зазначену заявником у змісті своєї заяви поданої до суду в порядку окремого провадження по суті на виконання вимог щодо змісту відзиву на виконання вимог пункту 2 ч.3 ст. 178 та ч.3 ст. 294 ЦПК України, а адвокатом Цуркан О.О. у змісті своїх клопотань поданих до суду, в тому числі через систему «Електронний суд». Таке повідомлення відповідача відповідає правовій позиції висловленій Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в своїй постанові від 13 липня 2022 року у справі № 761/14537/15-ц (провадження № 61-3069св21). При цьому, адвокат Цуркан О.О. подав суду через систему «Електронний суд» клопотання від 26.09.2023 року про проведення судового засідання у даній справі, яке призначене на 17.10.2023 року, без її участі заявника та її представника, а також зазначив про зняття з розгляду клопотання про допит свідків, яке було заявлено у змісті самої заяви поданої до суду в порядку окремого провадження (а.с.5).

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином, у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.1, 13 ст. 128 ЦПК України та Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, про що свідчить довідка про доставку 21.09.2023 року судової повістки у вигляді повідомлення в додаток «Viber» на телефонний номер повідомлений нею у своєму поясненні до суду (а.с.74-75). При цьому, раніше ОСОБА_2 надіслала до суду поштою своє пояснення від 28.06.2023 року (а.с.74-75), в якому просила задовольнити заяву подану заявником, а також заявила клопотання про проведення розгляду даної справи без її участі.

Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Ананьївської міської ради Одеської області, в особі виконавчого комітету, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання заінтересована особа була своєчасно повідомлена належним чином, у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.1 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить довідка від 21.09.2023 року (а.с.138) про доставку електронного листа із судовою повісткою про виклик на офіційну електронну пошту цієї особи зазначену на її веб-сайті та у її клопотаннях до суду (а.с.101). При цьому, надіслав до суду поштою клопотання від 03.08.2023 року № 04-27/1854 (а.с.101-102) про розгляд даної справи без участі його представника, в якому також зазначив, що не заперечує проти задоволення вимоги заявника.

Представник заінтересованої особи Суворовського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання заінтересована особа була своєчасно повідомлена належним чином, у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.1 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить довідка від 21.09.2023 року (а.с.139) про доставку електронного листа із судовою повісткою про виклик на офіційну електронну пошту цієї особи зазначену на веб-сайті Мін`юста.

Представник заінтересованої особи Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання заінтересована особа була своєчасно повідомлена належним чином, у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.1 ст. 128 ЦПК України, про що свідчать довідки від 22.09.2023 року (а.с.142-143) про доставку електронних листів із судовою повісткою про виклик на офіційні електронні пошти цієї особи зазначені на веб-сайті Міноборони.

Згідно положень першого речення ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до положень ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Водночас із цим п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України передбачає, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_5 заявник ОСОБА_1 народила дитину дочку ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданого Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 30.11.2018 року (а.с.7) та копією актового запису про народження № 3572 від 30.11.2018 складеного Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.51).

При цьому, відомості про батька ОСОБА_4 були внесенні до актового запису про її народження на підставі заяви ОСОБА_1 , тобто у відповідності до ч.1 ст. 135 СК України, що в свою чергу підтверджує відповідний запис у самому зазначеному актовому записі, копія якого (а.с.51) була витребувана ухвалою суду від 15.05.2023 року (а.с.26-27) в порядку ч.2 ст. 294 ЦПК України та надана суду Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за № 1842/24.33-21 від 01.06.2023 року (а.с.50).

На протязі останніх п`яти років заявник ОСОБА_1 спільно проживала та вела спільне господарство із ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , згідно копії акту підтвердження спільного проживання та ведення спільного господарства від 22.02.2023 року (а.с.14).

Зазначені обставини також підтверджуються письмовими поясненнями заінтересованої особи ОСОБА_2 (а.с.74-75), яка згідно копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 06.07.2016 року за № 5 (а.с.77) є матір`ю ОСОБА_3 , в якому зазначала, що її син ОСОБА_3 із жовтня 2017 року проживав із ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу та в них ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась донька ОСОБА_4 .

Крім того, рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 17.05.2023 року у справі № 491/191/23, яке набрало законної сили 17.06.2023 року, встановлено факт проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в період з 01 жовтня 2017 року до дня смерті ОСОБА_3 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер (загинув), причина смерті вогнепальне поранення грудної клітини внаслідок військових дій, що підтверджується копією довідки про причину смерті (до форми № 106/о №7688) від 16.12.2022 року (а.с.15) та копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 , виданим Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) 10.01.2023 року (а.с.9).

Водночас додані до матеріалів справи фотознімки (а.с.17) суд не приймає як належний доказ, оскільки за відсутності у суду достовірних відомостей про зовнішній вигляд ОСОБА_3 за життя суд позбавлений можливості ототожнити зображену на них особу саме з особою загиблого ОСОБА_3 .

Нормативно-правове застосування

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).

Згідно ч.4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Положеннями частин 1-3 статті 13 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до пунктів 1 і 3 ч.2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Згідно ч.1-2 ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

При цьому, ч.3 ст. 128 СК України передбачає, серед осіб, матір.

Також, згідно абзаців третього - п`ятого пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи.

Абзацом першим і третім пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року № 3 роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок по застосуванню статті 130 СК України та вказано, що «закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України».

Однак, для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Враховуючи обставини справи, чутливість правовідносин, в яких виник спір, суд вважає, що встановлення факту кровного споріднення між батьком і дитиною не може вважатися об`єктивним за відсутності висновку судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-текст є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, параграф 34, від 07 травня 2009 року). Аналогічні висновки зроблені Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в своїх постановах у праві № 159/3926/18 (у ЄДРСР № 93053415) та у справі № 530/1231/16-ц (у ЄДРСР № 88016592).

При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що норма ч.2 ст. 128 СК України існує в редакції з часу набрання даним кодексом чинності, тобто ще з 01.01.2004 року, в той час як рішення у справі Калачова проти Російської Федерації № 3451/05 було ухвалено лише 07 травня 2009 року.

Відповідно до ч.4 і 8 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У разі невідповідності правового акта міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір України.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Висновки суду

щодо доведеності факту батьківства:

Як вже відзначалось вище, 05.07.2023 року ухвалою суду (а.с.85-86, 88-90) у даній справі було призначено судово-генетичну експертизу проведення якої доручено КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», а ухвалою суду від 16.08.2023 року (а.с.109-111) було уточнено зміст та обсяг проведення судово-генетичної експертизи. На вирішення експерта поставленні питання:

- чи є кровне споріднення між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- якщо кровне споріднення є, то чи є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- чи є кровне споріднення між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- якщо кровне споріднення є, то чи є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічною внучкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

19.09.2023 року на адресу суду від КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації із супровідним листом від 13.09.2023 року № 497 (а.с.123) надійшов висновок експерта № 1653-МГ (а.с.124-127), складений за результатом проведення експертизи в період 05.09.2023 року по 12.09.2023 року, згідно підсумків якого відповідно законам успадкування в генотипі дитини присутні тільки такі алелі, які виявляються у біологічної матері та біологічного батька. Молекулярно-генетичним аналізом встановлено: у дитини серед досліджених локусів не виявлено алелів умовно батьківського (нематеринського) походження, які б не виявлялись у припустимого батька. Таким чином встановлено, що загиблий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Вірогідність того, що загиблий ОСОБА_3 дійсно є біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вірогідність того, що загиблий ОСОБА_3 дійсно є біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999 %.

Ураховуючи зазначене суд вважає, що наявність кровного споріднення між загиблим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доведено належним, допустимим, достовірним і достатнім доказом, а саме висновком експерта за результатом проведення судово-генетичної експертизи, яка на сьогодні є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини.

У зв`язку з чим суд вважає, що заява в частині основної вимоги про встановлення факту батьківства є обґрунтованою, а тому в цій частині заява підлягає задоволенню, що надасть можливість заявнику підтвердити зв`язок народженої нею дитини із загиблим, як між дочкою та батьком, зокрема з метою призначення дитині соціальної допомоги внаслідок смерті її батька.

щодо вимоги про внесення до актового запису про народження відповідних відомостей про батька дитини:

Відповідно до ч.1 ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

У відповідності до положень підпункту 2.16.4 пункту 2.16 розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Крім того, відповідно до положень першого абзацу пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року № 3, резолютивна частина рішення щодо визнання батьківства (материнства) має містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Таким чином суд вважає необхідним навести у змісті резолютивної частини даного рішення також те, які зміни необхідно внести до актового запису про народження внаслідок задоволення позову в частині визнання батьківства.

Згідно ч.1-2 ст. 148 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ.

Заявник ОСОБА_1 в заяві порушила питання про зміну прізвища дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » саме у зв`язку з встановленням батьківства, в свою чергу спору між батьками щодо прізвища дитини не може існувати внаслідок смерті батька дитини.

У зв`язку з вище зазначеним суд, за умов задоволення основної вимоги про встановлення факту батьківства, вважає за можливе задовольнити також і похідну вимогу про внесення змін в актовий запис про народження дитини, яка не досягла віку семи років, щодо її прізвища.

- щодо судових витрат:

Заявнику ОСОБА_1 ухвалою суду від 15.05.2023 року (а.с.26-27) було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

29.09.2023 року представник заявника адвокат Цуркан О.О. надіслав до суду поштою квитанцію до платіжної інструкції № 42493783 виданої відділенням №1 АТ «ПУМБ» в м. Подільськ від 26.09.2023 року, згідно якої заявник ОСОБА_1 сплатила судовий збір в сумі 536,8 грн за подання до суду заяви про встановлення факту в порядку окремого провадження.

Згідно положень ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення (у справі окремого провадження) судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином суд вважає, що наразі питання щодо судових витрат у вигляді судового збору вже фактично не потребує вирішення судом при ухваленні даного рішення.

Керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 315, 319 ЦПК України, ст. 130 СК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; орган опіки та піклування Ананьївської міської ради Одеської області в особі виконавчого комітету; місцезнаходження: Одеська область, Подільський район, м. Ананьїв, вул. Незалежності, 51; ідентифікаційний код юридичної особи в ; Суворовський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса); місцезнаходження: м. Одеса, Десантний бульвар, 14; ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 37947480; Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки; місцезнаходження: м. Одеса, вул. Пироговська, 6; ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 08402040, про встановлення факту батьківства задовольнити.

Встановити факт батьківства громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер (загинув) ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Внести зміни до актового запису про народження № 3572, вчиненого (складеного) 30.11.2018 року Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а саме:

- у розділі «Відомості про дитину» в графі «Прізвище» записане прізвище « ОСОБА_5 » змінити на « ОСОБА_6 »;

- у розділі «Відомості про батька» в графі «Прізвище» записане прізвище « ОСОБА_5 » змінити на « ОСОБА_6 », в графі «Дата народження» зазначити « ІНФОРМАЦІЯ_9 », в графі місце проживання зазначити останнє відому адресу проживання загиблого « АДРЕСА_1 »;

- графу «17. Підстава запису відомостей про батька» доповнити зазначенням запису про встановлення факту батьківства на підставі рішення суду у даній справі із зазначенням дати набрання ним законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.В. Вороненко