Справа № 638/5380/23
Провадження № 2-к/638/1/23
УХВАЛА

Іменем України

29 червня 2023 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м.Харкова Тимченко А.М., розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова з клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Учкурганського міжрайонного суду у цивільних справах від 17.01.2023 року у справі № 2-1601-2107/3457, яким, як зазначає заявник, задоволено позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та стягнено з відповідача ОСОБА_4 заборгованості за аліментами на матеріальне забезпечення сина на імя ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки всіх видів доходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно з ч. 1 ст. 465 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Відповідно до ч. 2 ст. 466 ЦПК України до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); 3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи; 4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше); 5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником); 6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України (ч. 3 ст. 466 ЦПК України).

Відповідно до ст. 8 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 19.12.1992, укладеною у тому числі між Україною та Республікою Узбекистан, виконання рішення відбувається за клопотанням заінтересованої Сторони. До клопотання додаються: належним чином завірена копія рішення, про примусове виконання якого порушене клопотання; офіційний документ про те, що рішення набуло чинності, якщо це не випливає з тексту самого рішення; докази про повідомлення іншої Сторони про процес; виконавчий документ.

Відповідно до ч. 4 ст. 466 ЦПК України, суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

З матеріалів клопотання вбачається, що до нього надане рішення Учкурганського міжрайонного суду у цивільних справах від 17.01.2023 року у справі № 2-1601-2107/3457, яким задоволено позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_3 угли - ОСОБА_6 «Про направлення до України рішення Наманганського міського відділу Примусового виконавчого бюро про нарахування аліментів у відношенні відповідача ОСОБА_4 на підставі Мінської конвенції» та прийнято рішення про направлення до компетентних органів для виконання рішення Наманганського Примусового виконавчого бюро від 24.11.2022 року про нарахування заборгованості за аліментами у розмірі 275.434.635 сум, за неустойку 1.150.750.263 сум, загальна заборгованість - 1.426.184.897,9 сум в у відношенні відповідача ОСОБА_4 .

В той же час матеріали клопотання не містять копії належним чином оформленого рішення суду, про примусове виконання якого просить заявник та за яким Наманганським Примусовим виконавчим бюро від 24.11.2022 року видане рішення про нарахування заборгованості за аліментами у розмірі 275.434.635 сум, за неустойку 1.150.750.263 сум, загальна заборгованість - 1.426.184.897,9 сум в у відношенні відповідача ОСОБА_4 .

Відповідно до змісту рішення Учкурганського міжрайонного суду у цивільних справах від 17.01.2023 року у справі № 2-1601-2107/3457, яким задоволено позовну заяву «Про направлення до України рішення Наманганського міського відділу Примусового виконавчого бюро про нарахування аліментів у відношенні відповідача ОСОБА_4 на підставі Мінської конвенції», таким рішенням має бути рішення Наманганського міжрайонного суду у цивільних справах від 21.02.2002 за яким є виконавча справа № 432 Наманганського міжрайонного суду , відповідно до якої призначено стягнення аліментів у розмірі частки із щомісячного доходу відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 для матеріального забезпечення 1 дитини,, тобто ОСОБА_3 угли ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 462 ЦПК України в Україні визнаються та виконуються рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ).

Таким чином, заявником не надана до клопотання засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду (Наманганського міжрайонного суду у цивільних справах, за яким видано виконавчий документ Наманганського міжрайонного суду за № 432 від 21.02.2022), про примусове виконання якого подається клопотання, оскільки рішення Учкурганського міжрайонного суду у цивільних справах від 17.01.2023 року у справі № 2-1601-2107/3457, яким задоволено позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_3 угли - ОСОБА_6 «Про направлення до України рішення Наманганського міського відділу Примусового виконавчого бюро про нарахування аліментів у відношенні відповідача ОСОБА_4 на підставі Мінської конвенції», не є таким, про примусове виконання якого просить заявник.

Ураховуючи те, що заявником не додано до клопотання усі необхідні документи, зокрема, всупереч вимогам п. 2 ч. 1 ст. 466 ЦПК України не зазначено місце проживання (перебування) боржника, його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні станом на час звернення з клопотанням, всупереч положень п. 1 ч. 3 заявником не додана засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання , офіційній документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні, документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного, відповідно до ч.4 ст. 466 ЦПК України, слід залишити без розгляду та повернути заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст. 462, 465, 466 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду - залишити без розгляду та повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.М.Тимченко