Справа № 185/8488/22
Провадження № 2/185/486/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Падафи А.А., представника позивача, відповідача за зустрічним позовом - адвоката Шчекіч І.В., відповідача - позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , представника відповідача, позивача за зустрічним позовом адвоката Мицак Н.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу ЄУ № 185/8488/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна,-

В С Т А Н О В И В:

10.10.2022 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, в якому просить суд поділити майно, що є спільною сумісною власністю, набуте у зареєстрованому шлюбі, а саме визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право приватної власності за кожним на частину квартири АДРЕСА_1 , стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою від 25.11.2022 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі.

06.02.2023 відповідачем ОСОБА_1 подано зустрічний позов до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, в якому ОСОБА_1 просить суд поділити майно, що є спільною сумісною власністю, набуте у зареєстрованому шлюбі, а саме визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право приватної власності за кожним на частку пайових внесків в гаражному товаристві «Жигулі» на гаражі № НОМЕР_1 , розміром 4,0 м.*6,0 м, з підвалом та оглядовою ямою, по АДРЕСА_2 , вартістю 20 000 грн. кожен гараж.

15.02.2023 представником позивача подано уточнену позовну заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить поділити майно, що є спільною сумісною власністю, набуте у зареєстрованому шлюбі, а саме визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право приватної власності за кожним на частину квартири АДРЕСА_1 , залишити у власності ОСОБА_1 : диван, вартістю 15864 грн, шкаф - купе, вартістю 6600 грн, холодильник LG, вартістю 12999 грн, пральну машину, вартістю 13999 грн, диван сірий, вартістю 10000 грн, комод, вартістю, 3500 грн, кухонний стіл та 4 стільці, вартістю 2500 грн, шкаф-купе, вартістю 9000 грн, у власності ОСОБА_2 залишити пайові внески на гаражі № НОМЕР_1 у гаражному товаристві «Жигулі» в м. Павлограді Дніпропетровської області, стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою від 15.02.2023 прийнято до розгляду збільшені уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна, прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, перейдено від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у даній справі.

09.03.2023 представником відповідача подано уточнений зустрічний позов, в якому зазначено, що окрім майна, яке є предметом розгляду даної справи подружжям за час шлюбу, також було придбано інше спільне майно на суму 61 990 грн., проте, позовні вимоги за зустрічним позовом залишені в тому ж обсязі, а саме про поділ пайових внесків в гаражному товаристві «Жигулі» на гаражі № НОМЕР_1 , по частині за кожним з подружжя.

Ухвалою суду від 14.03.2023 витребувано докази у справі, а саме зобов`язано Гаражний кооператив «Жигулі» надати суду в строк до 01 травня 2023 року наступну інформацію: чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , членом гаражного кооперативу «Жигулі», якщо так, зазначити період часу з якого по який ОСОБА_2 є членом гаражного кооперативу «Жигулі», чи сплачувались внески ОСОБА_2 , якщо так, то зазначити розмір внесків та період їх сплати, та за які гаражі сплачувались внески ОСОБА_2

09.05.2023 закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті.

21.08.2023 представником відповідача подано зустрічний позов зі збільшеними позовними вимогами, яким до предмету розгляду даної справи включено інше спільне майно подружжя загальну на суму 61 990 грн., яке ОСОБА_1 також просить поділити та залишити у власності ОСОБА_2 .

Ухвалою від 24.08.2023 збільшені зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна від 21.08.2023 повернуті без розгляду, так як заява про збільшення зустрічних позовних вимог подана з порушенням строків, встановлених ст. 49 ЦПК України, після поновлення судового розгляду справи по суті, заяви про поновлення пропущеного строку та поважних причин його поновлення стороною відповідача, позивача за зустрічним позовом, не подано та не зазначено. Крім того, судом враховано, що майно, яке відповідач, позивач за зустрічним позовом, просить поділити в заяві про збільшення зустрічних позовних вимог, було зазначено в первісному зустрічному позові, як обґрунтування позиції та вимог сторони, та питання його розподілу в первісному зустрічному позові не ставилось.

Також, ухвалою від 24.08.2023 витребувано додаткові докази у справі, а саме, для встановлення обстави того, чи є ГТ «Жигулі» гаражним кооперативом та чи сплачувались саме пайові внески за спірні гаражі, в якому розмірі, та чи сплачені вони в повному обсязі, зобов`язано Гаражне товариство «Жигулі» надати суду в строк до 05.10.2023 наступну інформацію: чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , членом гаражного товариства «Жигулі», якщо так, зазначити період часу з якого по який ОСОБА_2 є членом гаражного товариства «Жигулі», та надати письмові докази зазначених обставин (завірену належним чином копію протоколу загальних зборів правління гаражного товариства «Жигулі» тощо), надати завірену належним чином копію протоколу загальних зборів правління гаражного товариства «Жигулі» про затвердження розміру пайового внеску, чи є ОСОБА_2 власником (володільцем) гаражів № НОМЕР_2 в Гаражному товаристві «Жигулі», якщо так, то зазначити та надати докази на якій правовій підставі (завірені належним чином копії договорів, витягів з реєстру, довідка про повну сплату пайових внесків, тощо), чи сплачені ОСОБА_2 саме пайові внески за гаражі № НОМЕР_2 в Гаражному товаристві «Жигулі», якщо так, то в якій період і в яких розмірах, чи сплачено пайові внески (пай) за гаражі № НОМЕР_2 в Гаражному товаристві «Жигулі» в повному розмірі, якщо так, то зазначити суму та дату внесення останнього пайового внеску, надати завірену належним чином копію статуту гаражного товариства «Жигулі».

В судовому засіданні представник позивача, відповідача за зустрічним позовом - адвокат Шчекіч І.В. уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, зустрічні позовні вимоги не визнала, дала пояснення відповідно до позову та уточненого позову, зазначила, що позивачем підтверджується та визнається, що майно, яке є предметом даного спору: квартира АДРЕСА_1 , диван, вартістю 15864 грн, шкаф - купе, вартістю 6600 грн, холодильник LG, вартістю 12999 грн, пральну машину, вартістю 13999 грн, диван сірий, вартістю 10000 грн, комод, вартістю, 3500 грн, кухонний стіл та 4 стільці, вартістю 2500 грн, шкаф-купе, вартістю 9000 грн, було придбано подружжям в період шлюбу, та є спільною сумісною власністю подружжя, просить його поділити, визнавши за кожним з подружжя право власності на частину спірної квартири, інше майно, меблі та побутову техніку, які перебувають у фактичному володінні ОСОБА_1 , просить поділити порівну між подружжям відповідно до його вартості, щодо спірних гаражів зазначила, що доказів придбання їх в період шлюбу не має, гаражі знаходяться у фактичному користуванні у ОСОБА_2 , він їх утримує, вона не знала на які цілі сплачувались внески ОСОБА_2 в ГТ «Жигулі», після отримання доказів, стало зрозуміло, що ці внески не є пайовими внесками, а сплачувались ОСОБА_2 товариству на утримання гаражів. В задоволенні зустрічного позову просить відмовити в повному обсязі.

Відповідач - позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , представник відповідача, позивача за зустрічним позовом адвокат Мицак Н.Т. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 визнали частково, зустрічний позов підтримали та просили задовольнити. Зазначили, що майно, яке є предметом даного спору: квартира АДРЕСА_1 , диван, вартістю 15864 грн, шкаф - купе, вартістю 6600 грн, холодильник LG, вартістю 12999 грн, пральну машину, вартістю 13999 грн, диван сірий, вартістю 10000 грн, комод, вартістю, 3500 грн, кухонний стіл та 4 стільці, вартістю 2500 грн, шкаф-купе, вартістю 9000 грн, було придбано подружжям в період шлюбу, та є спільною сумісною власністю подружжя. Також, зазначили, що в період шлюбу сторонами було придбано інше спільне майно на суму 61 990 грн, яке залишилось у фактичному володінні ОСОБА_2 . При поділи майна ОСОБА_1 просить врахувати, що меблі та побутова техніка залишились у фактичному володінні ОСОБА_1 та їх спільної дитини, яка проживає з нею, тому для належного догляду за дитиною їй необхідно залишити у власності більші за розміром шафу та диван, пральну машину, кухонний стіл зі стільцями. Просять поділити майно, яке є предметом даного спору наступним чином: визнати за кожним з подружжя право власності на частину спірної квартири, інше майно, меблі та побутову техніку, які перебувають у фактичному володінні ОСОБА_1 , просить поділити наступним чином: залишити у власності ОСОБА_2 : шкаф-купе, вартістю 6600 грн, холодильник LG, вартістю 12999 грн, диван сірий, вартістю 10000 грн, комод, залишити у власності ОСОБА_1 : шкаф-купе, вартістю 9000 грн, пральну машину, вартістю 13999 грн, диван, вартістю 15864 грн, кухонний стіл та 4 стільці, вартістю 2500 грн. Щодо спірних гаражів зазначили, що вони були придбані подружжям в період шлюбу, але будь яких доказів права власності на спірні гаражі, та придбання їх в період шлюбу, окрім довідки ГТ «Жигулі», надати вони не можуть, тому просять поділити їх визнавши за кожним з подружжя право власності на частину кожного з гаражів № НОМЕР_2 в Гаражному товаристві «Жигулі» відповідно до статуту ГТ «Жигулі».

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, вислухав сторін по справі, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 10 жовтня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб № НОМЕР_3 , виданою 10 жовтня 2015 року Виконавчим комітетом Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, який розірвано рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.11.2022. Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження № НОМЕР_4 від 23.07.2019.

Сторонами визнано, та підтверджується матеріалами справи, що в період шлюбу сторони набули у спільну сумісну власність наступне майно: квартира АДРЕСА_1 , диван, вартістю 15864 грн, шкаф - купе, вартістю 6600 грн, холодильник LG, вартістю 12999 грн, пральну машину, вартістю 13999 грн, диван сірий, вартістю 10000 грн, комод, вартістю, 3500 грн, кухонний стіл та 4 стільці, вартістю 2500 грн, шкаф-купе, вартістю 9000 грн. Сторонами також визнана та погоджена вартість зазначеного спірного майна, крім того, зазначена вартість майна підтверджується письмова доказами по справі (копіями чеків, квитанцій, накладаних, звіту про оцінку).

Зі змісту нормативних положень глав 7 та 8 СК України власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном.

Стаття 57 СК України дає визначення майна, яке належить до особистої приватної власності кожного з подружжя, зокрема, особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. У разі неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст.65 СК України).

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є:

1) час набуття такого майна;

2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття);

3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям.

Тлумачення статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, та підтверджений Верховним Судом в постанові від 18.06.2018 № 711/5108/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Отже, з урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що спірне майно: квартира АДРЕСА_1 , диван, вартістю 15864 грн, шкаф - купе, вартістю 6600 грн, холодильник LG, вартістю 12999 грн, пральну машину, вартістю 13999 грн, диван сірий, вартістю 10000 грн, комод, вартістю, 3500 грн, кухонний стіл та 4 стільці, вартістю 2500 грн, шкаф-купе, вартістю 9000 грн, є об`єктами спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , так як було придбано подружжям в період шлюбу, що підтверджується письмовими доказами та визнається сторонами.

Зазначене майно підлягає поділу між подружжям порівну з урахуванням рівності їх часток, так як обставин передбачених ч. 2, 3 ст. СК України сторонами не зазначено та відповідних доказів не надано. Так як майно є неподільним суд вважає необхідним присудити кожному з подружжя рівну кількість майна, з урахуванням його вартості.

При розподілі майна суд враховую позиції та інтереси сторін, те що майно знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_1 та неповнолітньої дитини подружжя, та для належного забезпечення життя та утримання дитини, ОСОБА_1 необхідні більші за розміром та відповідно вартістю диван та шафа, пральна машина. Залишити у власності ОСОБА_1 кухонний стіл та стільці суд не вбачає можливим, так як в такому разі значно порушується принцип рівності часток подружжя на значну суму в розмірі 8264 грн.

На підстав вищевикладеного суд вважає що спільне майно подружжя підлягає поділу наступним чином:

- визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на частину квартири АДРЕСА_1 , виділити у власність та визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на: шкаф-купе, вартістю 6600 грн, холодильник LG, вартістю 12999 грн, диван сірий, вартістю 10000 грн, комод, вартістю, 3500грн, кухонний стіл та 4 стільці, вартістю 2500 грн, на загальну суму 35599 грн, припинивши за ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на зазначене майно;

- визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на частину квартири АДРЕСА_1 , виділити у власність та визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на: шкаф-купе, вартістю 9000 грн, пральну машину, вартістю 13999 грн, диван, вартістю 15864 грн, на загальну суму 38863 грн, припинивши за ОСОБА_1 право спільної сумісної власності на зазначене майно.

Так як вартість присудженого майна ОСОБА_1 є більшою і становить 38863 грн., тоді як вартість майна присудженого ОСОБА_2 складає 35599 грн. Різниця у вартості присудженого сторонам майна становить 3264 грн. Враховуючи, що правилами встановленими ч. 1 ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, з метою дотримання рівності часток, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню компенсація різниці у вартості присудженого майна в сумі 3264 грн.

Щодо вимог сторін про поділ пайових внесків на гаражі АДРЕСА_3 у гаражному товаристві «Жигулі» в м. Павлограді Дніпропетровської області, слід зазначити наступне.

В довідці ГТ «Жигулі» б/н (а.с. 56), довідці б/н, наданої ГТ «Жигулі» на виконання ухвали суду про витребування доказів (а.с. 122), заяві голови ГТ «Жигулі» від 03.10.2023, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів, зазначено, що ОСОБА_2 купив та є власником гаражів № НОМЕР_1 , в 2017 році ОСОБА_2 вступив у гаражне товариство « ІНФОРМАЦІЯ_3 », та сплачував вступні внески на утримання товариства за гараж НОМЕР_5 за період з 2017-2022 на загальну суму 1700 грн, та за гараж 391 за 2022 рік на загальну суму 800 грн, збори про вступ в товариство не відбуваються, заява про вступ та вихід з товариства затверджується правлінням, згідно уставу вступні та цільові внески сплачуються на утримання товариства, пайові внески в ГТ «Жигулі» ніколи не сплачувалися.

Відповідно до копії статуту ГТ «Жигулі» № 26327997, затвердженого загальними зборами товариства 04.12.2016, протокол № 2, Гаражне Товариство «Жигулі» це товариство по експлуатації гаражів-стоянок, що знаходяться в приватній власності громадян, за напрямком діяльності обслуговуюче гаражне товариство.

Пленум Верховного Суду України у пункті 8 Постанови від 28 червня 1991 року № 5 «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов`язаних з діяльність гаражно-будівельних кооперативів» роз`яснив, що член гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом (стаття 15 Закону України «Про власність»). Внесені подружжям в період шлюбу пайові внески, а після повного внесення паю - наданий в користування гараж є спільною сумісною власністю подружжя. Оскільки гараж є неподільним майном, у разі спору між подружжям питання про залишення гаража одному з них і присудження грошової компенсації за частку в майні іншому розв`язується з урахуванням правил шлюбно-сімейного законодавства.

Отже, судом встановлено, що ГТ «Жигулі» не є гаражно-будівельним кооперативом, відповідно пайові внески за спірні гаражі сторонами не сплачувались.

Заяви та довідки ГТ «Жигулі» не є належними та допустимими доказами набуття права власності на спірні гаражі.

Будь яких доказів того на який правовій підставі ОСОБА_2 є власником (володільцем) гаражів № НОМЕР_2 в Гаражному товаристві «Жигулі», на виконання ухвали суду від 24.08.2023, суду ГТ «Жигулі», сторонами по справі не надано.

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовим і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 80 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, з урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що сторонами не надано суду належних та допустимих доказів того, що гаражі № НОМЕР_2 в Гаражному товаристві «Жигулі» є майном, яке було набуто сторонами в період шлюбу, доказів права власності на зазначено майно, чи доказів сплати пайових внесків за зазначені гаражі, тому первісні та зустрічні позовні вимоги в частині поділу гаражів (пайових внесків) № 431,391 в Гаражному товаристві «Жигулі» задоволенні не підлягають.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відсутність позиції відповідача по суті позову не є підставою для задоволення позовних вимог, якщо вони не обґрунтовані та доказово не підтверджені.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення первісного позову, та відмову у задоволенні зустрічного позову.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір та судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Представником ОСОБА_2 адвокатом Шчекіч І.В. надано детальний опис робіт (наданих послуг) на професійну правничу допомогу, акт здачі-приймання виконаних робіт/надання послуг № 1 до договору про надання правової допомоги № 278 від 24.09.2022 квитанції № 84 від 06.10.2022, № 103 від 17.08.2023 про сплату адвокату 5500 грн. (а.с. 21-23, 115,116).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Загальна ціна уточнених первісних позовних вимог складає 152312 грн., позовні вимоги задоволені частково на суму 110599 грн., що складає 73%.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог: судовій збір в розмірі 1111,88 грн., судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4015 грн., які підтверджуються відповідними доказами та є співрозмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Керуючись ст. 5, 12, 13, 81,89, 142, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна задовольнити частково, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна відмовити в повному обсязі.

Визнати майно: квартиру АДРЕСА_1 , диван, вартістю 15864 грн, шкаф - купе, вартістю 6600 грн, холодильник LG, вартістю 12999 грн, пральну машину, вартістю 13999 грн, диван сірий, вартістю 10000 грн, комод, вартістю, 3500 грн, кухонний стіл та 4 стільці, вартістю 2500 грн, шкаф-купе, вартістю 9000 грн, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Поділити спільне сумісне майно подружжя наступним чином:

- визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на частину квартири АДРЕСА_1 , виділити у власність та визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на: шкаф-купе, вартістю 6600 грн, холодильник LG, вартістю 12999 грн, диван сірий, вартістю 10000 грн, комод, вартістю, 3500грн, кухонний стіл та 4 стільці, вартістю 2500 грн, на загальну суму 35599 грн, припинивши за ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на зазначене майно;

- визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на частину квартири АДРЕСА_1 , виділити у власність та визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на: шкаф-купе, вартістю 9000 грн, пральну машину, вартістю 13999 грн, диван, вартістю 15864 грн, на загальну суму 38863 грн, припинивши за ОСОБА_1 право спільної сумісної власності на зазначене майно.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок компенсації різниці у вартості спільного майна подружжя грошову суму в розмірі 3264 (три тисячі двісті шістдесят чотири) грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1111 (одна тисяча сто одинадцять) грн. 88 коп. та 4015 (чотири тисячі п`ятнадцять) грн в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач-відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач-позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_5 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко