ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 629/425/20 Номер провадження 22-ц/814/1797/23Головуючий у 1-й інстанції Каращук Т.О. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Лобов О.А.,

секретар Владіміров Р.В.,

з участю представника АТ КБ «ПриватБанк» - адвоката Левицької А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у місті Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03 лютого 2021 року, постановлене суддею Каращук Т.О.,

по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

31.01.2020 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача, стягнення моральної та матеріальної шкоди.

В обґрунтування позову зазначає, що він є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк». У зв`язку з проведенням позачергових виборів народних депутатів України 21.07.2019 Політичною Партією «ПАТРІОТ» його було висунуто кандидатом у народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі №179, та постановою Центральної виборчої комісії №1284 від 25.06.2019 року зареєстровано кандидатом у народні депутати України. З метою забезпечення проведення своєї виборчої компанії, та маючи намір відкрити рахунок кандидата у народні депутати України, він, як постійний клієнт АТ КБ «ПриватБанк», 01.07.2019 року звернувся до банку, де вирішення даного питання доручили спеціалісту Кірічек В.М. Він надав спеціалісту паспорт громадянина України, посвідчення кандидата у народні депутати України та свою карту для виплат, за допомогою яких здійснили ідентифікацію, внесли зміни до персональних даних та направили запит до Головного офісу. В той же день відповіді він не отримав. 03.07.2019 року з банку зателефонували його падчерці ОСОБА_2 та попросили надати довідку про доходи з місця роботи та декларацію, обумовивши це тим, що ОСОБА_1 має намір відкрити рахунок кандидата у народні депутати України. Після цього він, позивач, зателефонував до Банку та уточнив інформацію, в чому полягає складність відкриття рахунку, на що йому було повідомлено про його ідентифікацію як публічної особи, на що він повідомив, що такою особою не є. Однак після цього йому знов телефонував представник банку та позивач знову вказав, що публічною особою він не є. 12.07.2019 позивачу зателефонували з банку та повідомили, що припиняють відносини з ним, мотивуючи це тим, що він як публічна особа не підтвердив банку легальність своїх доходів. З цього часу його рахунок заблоковано і він позбавлений можливості розпоряджатися належними йому коштами. Послуга, за якою він звертався до відповідача, надана йому не була, про причини відмови не повідомлено.

17.07.2019 року він звертався до Банку із заявою, в якій просив усунути порушення його прав як споживача, розблокувати можливість вільно користуватись належними йому коштами, за даними фактами провести перевірку та притягти до дисциплінарної відповідальності винних осіб, однак на дану заяву відповіді не отримав.

Зазначає, що на підставі тих же даних, що надавалися ним до ПриватБанку, йому відкрили рахунок в АТ «МЕГАБАНК».

Крім того, ним був укладений договір з ТОВ «Терра-Медіа» про розміщення реклами, однак здійснені ним через ПриватБанк платежі на рахунок ТОВ «Терра-Медіа» були повернуті, унаслідок чого Товариство відмовилося від розміщення матеріалів агітації та політичної реклами. Таким чином передвиборчу компанію було зірвано, а у вересні 2019 року заблоковано рахунки дружини позивача - ОСОБА_3 та кожного дня їй телефонували з банку і просили підтвердити легальність отримання нею грошових коштів на її рахунках.

Вважає, що відповідач порушив його права споживача, тому просить суд визнати незаконними дії відповідача щодо здійснення агресивної підприємницької практики, яка фактично містить елементи примусу, докучання та неналежного впливу у відношенні до нього з боку працівників відповідача, що своєю некомпетентністю та незаконними діями (принизливі докучливі телефонні дзвінки, безпідставне блокування можливості користуватись картковими рахунками) принизили його людську гідність, стали причиною зриву його передвиборної компанії, погіршення стану його здоров`я та спричинили йому значні моральні страждання. Просить зобов`язати відповідача відновити йому доступ до його рахунків, стягнути спричинену йому моральну шкоду у розмірі 500 000,00 грн.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03 лютого 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, стягнення матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково.

Визнано незаконними дії Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" щодо здійснення агресивної підприємницької практики, яка фактично містить елементи примусу, докучання та неналежного впливу у відношенні до ОСОБА_1 з боку працівників банку.

Зобов`язано Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" відновити ОСОБА_1 доступ до його рахунків.

Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на користь держави судовий збір у розмірі 1 816,00 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення вмотивовано тим, що банк діяв незаконно, а саме здійснював агресивну підприємницьку практику, яка фактично містить елементи примусу, оскільки ОСОБА_1 на момент звернення до відповідача для відкриття рахунку кандидата у народні депутати України не був публічним діячем, однак йому постійно телефонували для уточнення даної інформації, надання відомостей, та після цього заблокували рахунок з коштами та не надали послугу щодо відкриття рахунку. Тому доступ до рахунків позивача підлягає відновленню. В той же час, саме по собі не відкриття рахунку та телефонування не може свідчити про встановлений факт спричинення моральної шкоди позивачу, оскільки рахунок кандидата у народні депутати України ОСОБА_1 відкрив в іншому банку та прийняв участь у виборах, не розміщення ТОВ «Терра-Медіа» реклами не свідчить про зрив передвиборчої компанії, так як позивач міг звернутися до інших товариств. На підтвердження моральної шкоди не надано висновку експерта чи медичних довідок, тому вимоги в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Із рішенням в частині задоволення позовних вимог не погодився відповідач, подавши апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, просить рішення в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним дії АТ КБ «ПриватБанк» щодо здійснення агресивної підприємницької практики, яка фактично містить елементи примусу, докучання та неналежного впливу у відношенні до ОСОБА_1 з боку працівників банку та зобов`язання АТ КБ «ПриватБанк» відновити ОСОБА_1 доступ до його рахунків. В іншій частині рішення залишити без змін.

Зазначає, що після звернення 01.07.2019 ОСОБА_1 до відділення АТ КБ «ПриватБанк» в м.Лозова з метою відкриття рахунка кандидата в народні депутати України ним була підписана Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій він зазначив, що є діячем, що виконує функції держави. На підставі підписаної клієнтом Анкети-Заяви банк розпочав діяти у відповідності до Програми ідентифікації, верифікації та вивчення клієнтів АТ КБ «ПриватБанк», Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», оскільки банк є суб`єктом первинного фінансового моніторингу у відповідності до закону та зобов`язаний при зверненні клієнтів для отримання тих чи інших послуг діяти у відповідності до цього закону та в порядку, що ним передбачений. Відповідно до ст.7 вказаного Закону банк як суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а клієнт зобов`язаний подати інформацію та/або офіційні документи, необхідні для ідентифікації, верифікації, вивчення клієнта, уточнення інформації про клієнта. Однак позивач запрошувану інформацію не надав, в тому числі відмовився пояснити поповнення його карткового рахунку на суму 225 748,46 грн. третіми особами та не надав інформацію про джерела та розмір своїх доходів та близьких осіб. Тому банк вимушений був встановити клієнту ОСОБА_1 неприйнятно високий рівень ризику відповідно до Критеріїв ризику легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення, затверджених Наказом Міністра фінансів України №584 від 08.07.2016.

Посилаючись на норми ст.64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції, чинній на 01.07.2019), ст.10 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», доводить правомірність дій відносно позивача.

Заперечує кваліфікацію судом дій банку як здійснення агресивної підприємницької діяльності, оскільки в діях банку відсутні передбачені ч.ч.4,5 Закону України №Про захист прав споживачів» критерії для визначення такої діяльності. При цьому звертає увагу, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів примусу та тривалих докучань з боку відповідача для уточнення інформації та надання відомостей.

Вказує на відсутність в оскаржуваному рішенні посилання на конкретні докази, які б свідчили про елементи примусу, докучання та неналежного впливу у відношення до позивача з боку працівників банку, а також докази, які підтверджували б обмеження доступу до його рахунків та розпорядження грошовими коштами.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 29.03.2021 відкрито апеляційне провадження та ухвалою того ж суду від 15.04.2021 закінчено підготовчі дії і справу призначено до судового розгляду з повідомленням учасників справи.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 25.11.2022 справа прийнята до провадження та призначена до судового розгляду з повідомленням учасників справи.

У суді апеляційної інстанції представник відповідача - адвокат Левицька А.В. підтримала доводи апеляційної скарги, наполягаючи на задоволенні та скасуванні рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині з постановленням нового про відмову в позові.

Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи в апеляційній інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив такі обставини.

Постановою Центральної виборчої комісії від 25.06.2019 №1284 ОСОБА_1 зареєстрований кандидатом у народні депутати України (суб`єкт висування - Політична партія «ПАТРІОТ») по одномандатному виборчому округу №179 Харківської області./а.с.7/

01.07.2019 ОСОБА_1 звернувся до відділення АТ КБ «ПриватБанк» в м.Лозова з метою відкриття рахунка кандидата в народні депутати України.

01.07.2019 позивачем підписана Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Згідно з вказаною Анкети-Заяви ОСОБА_1 пройшов ідентифікацію та надав відомості про свою особу, зокрема, ним зазначено, що він є діячем, що виконує політичні функції/а.с.31-32/

На підставі даної заяви Банк почав опрацьовувати справу клієнта у відповідності до Програми ідентифікації, верифікації та вивчення клієнтів АТ КБ «ПриватБанк», ЗУ «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» , п.п. 48,49 розділу V Постанови НБУ від 26.06.2015 року №417 «Про здійснення банками фінансового моніторингу».

При перевірці встановлено, що ОСОБА_1 є в.о. голови Харківської обласної організації Політичної партії «ПАТРІОТ», який відповідно до Статуту партії, є політичним діячем. /а.с.33-40/

Як вказує в позові ОСОБА_1 , для ідентифікації своєї особи він надав спеціалісту банку паспорт громадянина України, посвідчення кандидата у народні депутати України та свою карту для виплат, за допомогою яких здійснили ідентифікацію, внесли зміни до персональних даних та направили запит до Головного офісу. В той же день відповіді не отримав. Згодом представники АТ КБ «ПриватБанк» дійшли висновку, що позивач є публічною особою, у зв`язку з цим телефонували йому для уточнення інформації, чи є він публічною особою та звідки кошти на його рахунку, просили надати довідку про доходи та декларацію його падчереці.

Викладене не заперечувалось відповідачем.

12.07.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» припинив відносини зі ОСОБА_1 , мотивуючи це тим, що він, як публічна особа, не підтвердив банку легальність своїх доходів.

17.07.2019 року ОСОБА_1 направив до Банку заяву про усунення порушення його прав як споживача, розблокувати можливість вільно користуватись належними йому коштами, за даними фактами провести перевірку та притягти до дисциплінарної відповідальності винних осіб, однак на дану заяву відповіді не отримав./а.с.8/

03.07.2019 ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок як кандидату у народні депутати України в АТ «МЕГАБАНК»./а.с.9-11/

Позивач уклав договір з ТОВ «Терра-Медіа» про розміщення реклами. Здійснені кандидатом платежі з рахунку, відкритому у «МЕГАБАНК», на рахунок ТОВ «Терра-Медіа», відкритим у АТ КБ «ПриватБанк», були повернуті, про що свідчить копія довідки АТ «МЕГАБАНК»./а.с.16/

Згідно Статуту Політичної Партії «Патріот» особи, які виконують обов`язки голів територіальних партійних організацій, входять до складу Політичної Ради Партії, яка є керівним органом партії./а.с.33-39/

Як убачається з копії протоколу засідання Президії політради Партії від 12.08.2020 року та детальної інформацію на безкоштовний запит з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 набув статус виконуючого обов`язки Голови Харківської обласної організації Політичної Партії «Патріот» 24.08.2020 року./а.с.95-97/

Частково задовольняючи позовні вимоги та визнаючи дії банку неправомірними і зобов`язуючи здійснити дії по відновленню позивачу доступу до рахунків, суд першої інстанції виходив з того, що для відкриття рахунку в АТ КБ «ПриватБанк» позивач звернувся 01.07.2021 року та підписав анкету-заяву, тобто до того, як став виконуючим обов`язки Голови Харківської обласної організації Політичної Партії «Патріот». Таким чином доказів того, що на момент звернення до АТ КБ «ПриватБанк» 01.07.2019 ОСОБА_1 публічним діячем - не надано. Тому суд визнав незаконними дії відповідача щодо здійснення агресивної підприємницької практики, яка фактично містить елементи примусу. Зважаючи на вказане, доступ до рахунків позивача підлягає відновленню.

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції в оскаржуваній частині рішення не погоджується, оскільки вони прийняті з порушенням норм матеріального і процесуального справа та не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч.ч.1-2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації(відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (далі - Закон) дія цього Закону поширюється на громадян України, іноземців та осіб без громадянства, фізичних осіб-підприємців, а також на юридичних осіб, їх філії, представництва та інші відокремлені підрозділи, що забезпечують проведення фінансових операцій на території України та за її межами відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Виконання Закону не є порушенням Закону України «Про захист персональних даних в частині обробки персональних даних. Обробка персональних даних відповідно до вимог цього Закону здійснюється без отримання згоди суб`єкта персональних даних.

Згідно п.1 ч.2 ст.5 Закону банки віднесено до суб`єктів первинного фінансового моніторингу .

Отже, АТ КБ «ПриватБанк» є суб`єктом первинного фінансового моніторингу у відповідності до закону та зобов`язаний при зверненні клієнтів для отримання тих чи інших банківських послуг діяти у відповідності до цього закону та в порядку, що ним передбачений.

Відповідно до ст.6 Закону суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний здійснювати ідентифікацію, верифікацію клієнта (представника клієнта), вивчення клієнта та уточнення інформації про клієнта у випадках, встановлених законом, забезпечувати виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу до початку, в процесі. В день виникнення підозри, після їх проведення або під час спроби їх проведення чи після відмови клієнта від їх проведення, зокрема з використанням засобів автоматизації.

Відповідно до ст.7 Закону суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а клієнт, представник клієнта зобов`язані подати інформацію та/або офіційні документи, необхідну (необхідні) для ідентифікації, верифікації, вивчення клієнта, уточнення інформації про клієнта, а також для виконання таким суб`єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Аналогічні положення щодо права банку витребувати у клієнта документи і відомості, необхідні для здійснення ідентифікації, верифікації клієнта містить ст.64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» ( в редакції, чинній на 01.07.2019).

Діючи в межах та в порядку, встановленими нормами чинного законодавства, а саме Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». П.п.48,49 розділу V Постанови НБУ від 26.06.2015 №417 «Про здійснення банками фінансового моніторингу», «Програми ідентифікації, верифікації та вивчення клієнтів банку», затвердженої наказом №PR/18-2019-6757350 від 19.04.2019 банком було розпочато процедуру ідентифікації, верифікації та вивчення клієнта ОСОБА_1 .

З огляду на викладені норми закону вимоги банку до ОСОБА_1 про надання інформації про джерела та розмір своїх доходів та близьких людей - є правомірними.

Оскільки ОСОБА_1 запрошувану інформацію банку не надав та відмовився пояснити поповнення за 2018-2019 його карткового рахунку на суму 225 748,46 грн. третіми особами, тобто відмовився співпрацювати з банком в процесі проведення перевірки, банк обґрунтовано встановив клієнту ОСОБА_1 неприйнятно високий рівень ризику відповідно до Критеріїв ризику легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищенням, затверджених Наказом Міністерства фінансів України №584 від 08.07.2016.

Суд першої інстанції помилково не врахував викладені положення закону та обставини , за яких банк відмовив відкрити позивачу, як кандидату в народні депутати, відповідний рахунок та зробив помилковий висновок, що дії банку є незаконними, банк здійснює агресивну підприємницьку практику, яка фактично містить елементи примусу, докучання та неналежного впливу відносно ОСОБА_1 .

При цьому міськрайонний суд не врахував положення ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої нечесна підприємницька практика включає:

1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції;

2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції.

При встановленні того, чи містить підприємницька практика елементи примусу, докучання або неналежного впливу, до уваги береться:

1) час, характер та повторюваність пропозицій щодо придбання продукції;

2) вживання образливих або загрозливих висловів;

3) використання тяжкої для споживача обставини, про яку продавцю або виконавцю було відомо, для впливу на рішення споживача;

4) встановлення обтяжливих або непропорційних позадоговірних перешкод для здійснення споживачем своїх прав за договором, включаючи положення про право споживача розірвати договір або замінити продукцію чи укласти договір з іншим суб`єктом господарювання;

5) загроза здійснити незаконні або неправомірні дії.

Як агресивні забороняються такі форми підприємницької практики:

1) створення враження, що споживач не може залишити приміщення продавця (виконавця) без укладення договору або здійснення оплати;

2) здійснення тривалих та/або періодичних візитів до житла споживача, незважаючи на вимогу споживача про припинення таких дій або залишення житла;

3) здійснення постійних телефонних, факсимільних, електронних або інших повідомлень без згоди на це споживача;

4) вимога оплати продукції, поставленої продавцем (виконавцем), якщо споживач не давав прямої та недвозначної згоди на її придбання.

Перелік форм агресивної підприємницької практики не є вичерпним.

Суд першої інстанції, задовольнивши частково позовні вимоги, зробив хибні висновки, не звернувши увагу, що докази здійснення банком відносно позивача нечесної чи агресивної підприємницької діяльності, елементів примусу, докучання та неналежного впливу до ОСОБА_1 з боку працівників банку - відсутні. Вимоги банку щодо надання інформації про доходи позивача та доходи близьких людей при перевірці клієнта для відкриття рахунку кандидата в народні депутати були правомірними та не можуть бути кваліфіковані як порушення прав ОСОБА_1 , як споживача банківських послуг, оскільки такі вимоги банку, як суб`єкта первинного фінансового моніторингу, відповідали вимогам Закону.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач сам указав у заяві-анкеті при зверненні до банку, що він є публічною особою (діяч, що виконує політичні функції). Між тим, суд першої інстанції цій обставині не дав належної оцінки, та зробив висновок, що на момент звернення позивач не був публічною особою. При цьому суд у порушення вимог ст.ст.12,81 ЦПК України безпідставно звільнив позивача від спростування ним же повідомленої банку обставини, що він на момент звернення за відкриттям рахунку не був публічним діячем. Тоді як банк, одержавши заяву, в якій позивач заявив про свою публічність, зобов`язаний був діяти відповідно до Закону.

Щодо задоволення позовних вимог в частині зобов`язання АТ КБ «ПриватБанк» відновити позивачу доступ до його рахунків, то апеляційний суд звертає увагу, що у матеріалах справи також відсутні належні та допустимі докази такого обмеження.

Надана позивачем довідка АТ «МЕГАБАНК» про те, що здійснені грошові перекази коштів з рахунку ОСОБА_1 , відкритому в цьому банку, на поточний рахунок «Терра-Медіа», розміщений в АТ КБ «ПриватБанк», повернуті на рахунок позивача в АТ «МЕГАБАНК» не підтверджують обмеження позивача в доступі саме до його рахунків в АТ КБ «Приватбанк». Тому висновок районного суду щодо обмеження доступу позивача до його рахунків ґрунтується на припущення та є помилковим.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог - скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в цих вимогах.

Керуючись ст.ст. 367, 376 п.п.3,4, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03 лютого 2021 року в частині задоволення позовних вимог - скасувати, ухваливши в цій частині нове рішення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання незаконним дій АТ КБ «ПриватБанк» щодо здійснення агресивної підприємницької практики, яка фактично містить елементи примусу, докучання та неналежного впливу у відношенні до ОСОБА_1 з боку працівників банку та зобов`язання АТ КБ «ПриватБанк» відновити ОСОБА_1 доступ до його рахунків.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17.10.2023.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.А. Лобов