№ справи687/998/23
№2/687/289/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року смт.Чемерівці Чемеровецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого - судді Борсука В.О., розглянув цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська Торгово-Інвестиційна компанія», третя сторона без заявлення самостійних вимог: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв Іван Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

07.09.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна компанія», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В., приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв І.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 20.02.2018 року між ним та ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна компанія» був укладений кредитний договір №48. 20.12.2019 року приватним нотаріусом Баршацьким І.В. видано виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №8680, про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача коштів в розмірі 5554 грн. 61 коп.. Так, 30.01.2020 року на підставі вищевказаного оскаржуваного виконавчого напису, приватним нотаріусом Терлеєвим І.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3 від 30.01.2020 року.

Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, оскільки кредитний договір є не нотаріально посвідчений, а тому він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Крім того, просить стягнути на його користь з відповідача судові витрати.

11.09.2023 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Представником відповідача відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, знаходить позов підлягаючим до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно витребуваного судом виконавчого провадження НОМЕР_3 від 30.01.2020 року в якому міститься копія договору позики №48 від 20.02.2018 року укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна компанія», відповідно до умов якого ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна компанія» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 3000,00 грн. на строк 27 календарних днів під 305,41% річних.

Так, 20.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером 8680, про стягнення з ОСОБА_1 який є боржником за договором № 48 від 20.02.2018 року, укладеним з ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна компанія» у розмірі: 4154,61 грн. - сума заборгованості, що складається з: 3000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 00,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією; 612,70 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн. - строкова заборгованість за сумою кредиту; 0,00 грн. - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 541,91 грн. - строкова заборгованість за штрафами і пенями; за вчинення напису - 1400,00 грн.. Загальна заборгованість боржника становить 5554,61 грн.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.01.2020 року, приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Терлеєвим І.М. відкрито виконавче провадження НОМЕР_3 на підставі виконавчого напису від 20.12.2019 року №8680 про стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 5554,61 грн..

Згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 02.03.2020 року, приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Терлеєвим І.М. звернуто стягнення на доходи боржника у виконавчому провадженні НОМЕР_3.

Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 вказаного Закону визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктами 3.2, 3.5, п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

В постановах Верховного Суду від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс 17 та від 06 травня 2020 року у справі № 320/7932/16-ц, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 р. по справі № 305/2082/14-ц, яка відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 викладено наступний правовий висновок.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Саме тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 вказував, що укладений кредитний договір, на якому було вчинено оспорюваний виконавчий напис нотаріально не посвідчений.

За таких обставин з огляду на вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності доказів про безспірність заборгованості, а також вчинення виконавчого напису на нотаріально не посвідченому договорі, у суду є достатньо підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, а саме в частині: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.».

В той же час, вказаний кредитний договір був укладений без дотримання встановленої законодавством нотаріальної форми, тобто з порушенням вимог чинного законодавства України.

На сьогоднішній день редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Встановлені судом обставини у цій справі свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 20.12.2019 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Отже, відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердження безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого, а тому він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу варто зазначити, що відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно ч.ч. 3,4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно акту прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №30-08-23/1 від 30.08.2023 року та детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката становить - 6000,00 грн..

За відсутності клопотання іншої сторони про зменшення розміру витрат на правничу допомогу в суду відсутні правові підстави для зменшення належно підтвердженого розміру таких витрат з власної ініціативи (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.12.2020 року у справі №676/5537/19).

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 6000 грн., оскільки дані витрати підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п.п. 13 п. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд рахує за необхідне звільнити позивача від сплати судового збору, оскільки ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 12.09.2018 року.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 81, 95, 133, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №8680 від 20.12.2019 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська Торгово-Інвестиційна компанія» коштів в сумі 5554,61 гривень, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору в межах виконавчого провадження НОМЕР_3, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Терлеєвим Іваном Миколайовичем.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська Торгово-Інвестиційна компанія» на користь держави 1073,60 грн. судового збору та за заяву про забезпечення позову 536,80 грн., що разом становить 1610 грн. 40 коп..

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська Торгово-Інвестиційна компанія» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 6000 грн..

В решті частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , житель АДРЕСА_1 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська Торгово-Інвестиційна компанія», місце знаходження проспект Берестейський, буд. 26 офіс 129, м. Київ, е-mail: , .

Третя сторона без заявлення самостійних вимог: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, місце знаходження вул. Рейтерська/пров.Георгіївський, буд. 6-3, літ. А, кімната 4-5 м. Київ, 01034.

Третя сторона без заявлення самостійних вимог: Приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв Іван Миколайович, місце знаходження вул. Михайла Грушевського, буд. 87 кабінет 405 м. Хмельницький, е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суддя Борсук В.О.