Справа № 144/1369/23
Провадження № 2/144/389/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2023 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Германа О.С.,

секретаря судового засідання Пігулі А.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Теплицької селищної ради Гайсинського району про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Теплицької селищної ради Гайсинського району про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом, який розташований АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті мами - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Степанівка Гайсинського району Вінницької області, посилаючись на те, що 09 серпня 2002 року її батько- ОСОБА_4 придбав житловий будинок з господарчими будівлями за АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівля- продажу житлового будинку, на час придбання будинку батько позивача перебував у шлюбі з матір`ю позивача - ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, яке складається з частки господарськими будівлями за АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті батька - ОСОБА_4 на частки житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 . 07 вересня 2014 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Степанівка Теплицького району Вінницької області, померла ОСОБА_3 . Після її смерті позивач та ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом. ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Теплицької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про спадщину на житлового будинку після смерті ОСОБА_3 , однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями після смерті ОСОБА_3 в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на житловий будинок, тому, вона, як спадкоємець, не може реалізувати право на спадкування, що відкрилось внаслідок смерті її матері.

Від позивача ОСОБА_1 , надійшла заява про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 , надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Від представника відповідача голови Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області, Трамбовецького Р.І., надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги визнають.

Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Згідно з ч. ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. ст. 1218 та 1268 Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1226 ЦК України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Як встановлено матеріалами справи та не заперечується сторонами, позивач є спадкоємцем за заповітом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.(а.с. 19).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку господарчими будівлями за АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку (а.с.10), відповідно до якого відповідно до якого ОСОБА_4 29 серпня 2002 року придбав вище вказаний житловий будинок, перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 8) та свідоцтвом про право на спадщину за законом, відповідно до якого після смерті ОСОБА_4 його дружина ОСОБА_3 успадкувала житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 (а.с. 18).

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після померлої матері ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а.с.9). Крім неї спадкоємцем також є ОСОБА_2 , який спадщину не приймав та на неї не претендує.

За прийняттям спадщини позивач звернулася до Теплицької ДНК, однак постановою нотаріуса від 19.09.2023 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок та рекомендовано звернутись до суду (а.с. 25).

Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно зі ст. 355 ЦК України - майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Приписами ч. 2 ст. 370 ЦК України - визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 372 ЦК України - майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до пункту 3.4 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

П. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року N 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачає, що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Згідно із пунктом 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 р. частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини.

Статтею 81 ЦПК України - встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 368 ЦК України - спільна власність двох або більше осіб без визначення частки кожного з них в праві власності є спільною сумісною власністю.

На підставі ст. 370 ЦК України - частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 372 ЦК України - майно що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Обставини, які вказують на необхідність відходу від принципу рівності часток при визначенні їх розміру, судом не встановлені.

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 355, 370, 372, 1218, 1225, 1297 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 89, 200, 206, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя