Єдиний унікальний номер 722/928/21
Номер провадження 2/722/3/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Унгуряна С.В.

секретаря судових засідань Ткач Н.П.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення протиправних дій, усунення їх негативних наслідків та відновлення пошкодженого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 02.08.2021 року звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 про припинення протиправних дій, усунення їх негативних наслідків та відновлення пошкодженого майна.

На обгрунтування заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_4 посилався на те, що він є власником домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №229627580 від 26.10.2020 року. Земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0020, площею 0,25 га, на якій розташоване домогосподарство, належить йому на праві власності, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №249933782 від 25.03.2021 року.

На належній йому земельній ділянці ним та його дружиною ОСОБА_5 за власні кошти та власними силами протягом квітня-травня 2020 року було побудовано підвальне приміщення (підземний погреб) площею 127,6 кв.м., яке використовується його дружиною у підприємницькій діяльності для зберігання саджанців, що вирощуються на продаж, та вирощеної сільськогосподарської продукції.

Власником сусіднього домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 є відповідач ОСОБА_2 . Право власності відповідача на сусідню земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0355 та розташовані на ній житловий будинок та господарські споруди підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №234914002 від 01.12.2020 року.

Будівництво підвалу (підземного сховища) було закінчено в травні 2020 року. Відповідно до п.6 Постанови КМУ від 07.06.2018 року №406 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» дозвільна документація на зведення не вимагається. Відстань від стіни підвалу до межі з земельною ділянкою відповідача 2м.

Приблизно 5-6 років до цього відповідач ОСОБА_2 розпочав на межі їх земельних ділянок будівництво вигрібної ями для забезпечення збору стічних вод та каналізації від свого будинку. Стіна цієї вигрібної ями розташована на відстані 0,5-0,8м. до межі з належною йому земельною ділянкою та на відстані 3,70м. від стіни свого житлового будинку. Вигрібна яма була виконана з каменю черепашнику без проведення робіт по її гідроізоляції.

В період будівництва ОСОБА_2 вигрібної ями він неодноразово звертався до відповідача з приводу неправильного вибору ним місця розташування вигрібної ями, але відповідач не реагував на його зауваження.

Вже наприкінці травня 2020 року, після рясних дощів, внаслідок затікання води з вигрібної ями відповідача, почалось просідання ґрунту біля стіни належного йому підвалу та відмокання стіни підвалу. Він звертався до відповідача, показував йому наслідки невірного розташування вигрібної ями, на що відповідач обіцяв викачати яму та зробити її гідроізоляцію, але так і не виконав обіцянок.

На початку жовтня 2020 року були складні погодні умови, декілька днів поспіль йшли затяжні рясні дощі, внаслідок чого споруджена відповідачем вигрібна яма збирала стічні води понад розрахунковий обсяг та випускала їх безпосередньо під стіни та монолітні опори його підземного сховища, що призвело до їх підмиву та руйнування належного йому заглибленого підвалу. Було знищено залізобетонний армований ригель довжиною 11м., внаслідок чого відбулось обрушення 5-ти залізобетонних плит перекриття, під завалами опинилась товарна партія саджанців, що готувалась його дружиною для доставки на виконання господарського договору.

08.10.2020 року за його зверненням комісією, що була створена Вашківецькою сільською радою за участю сусідів, в присутності його та відповідача було проведено обстеження зруйнованої підвальної споруди, про що складено письмовий акт від 08.10.2020 року, яким зафіксовано, що станом на 08.10.2020 року належна йому підвальна споруда перебуває в аварійному стані, пошкоджено плити перекриття, обвалилась одна капітальна стіна. Підвальна споруда потребує термінового капітального ремонту та укріплення зсувів ґрунту з боку домогосподарства ОСОБА_2 .

За його заявою та заявою його дружини 11.11.2020 року зазначеною вище комісією було проведено додаткове обстеження стану зруйнованого підвального приміщення, про що був складений акт від 11.11.2020 року, згідно якого зафіксовано, що в зруйнованому підвальному приміщенні знаходяться саджанці плодових дерев, на які відбувся обвал стіни підвалу та плит перекриття.

З метою встановлення обсягу майнової шкоди, якої було йому заподіяно внаслідок руйнування заглибленого підвального приміщення, його представник звернувся до ТОВ «Західно-український експертно-консультативний центр» із заявою про проведення судової будівельно-технічної, оціночної експертизи.

Експертом ТОВ «Західно-український експертно-консультативний центр» 08.12.2020 року було проведено обстеження належного йому підвалу та за наслідками проведеної експертизи складений висновок будівельно-технічної експертизи №547 від 16.12.2020року.

Відповідно до даних експертизи відповідачем ОСОБА_2 при облаштуванні вигрібної ями на власній земельній ділянці було порушено існуючі санітарно-будівельні норми, що стало причиною порушення гідробалансу на земельних ділянках, що межують, внаслідок збору стічних вод, яке спричинило підмив стічними водами несучих конструкцій належного йому заглибленого підвалу та його руйнування.

Експертом було встановлено, що при влаштуванні вигрібної ями відповідачем було порушено норми п.2.21, п.2.22 «Державних санітарних норм та правил утримання території населених місць» (затверджено наказом МОЗ України від 17.03.2011 року №145, п.3.10., 10.8.4 ДБН В.2.5.-75:2013 «Каналізація. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування.» (затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.04.2013 року №14), ДБН В.2.5.-64:2012 «Внутрішній водопровід та каналізація.», п.6.1.41 ДБН Б 2.2.-12:2019.

Так, відповідно до п.1.1. «Державних санітарних норм та правил утримання території населених місць» та п.3.10. ДБН В.2.5.-75:2013 «Каналізація. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування.» вигрібна яма повинна бути виконана з водотривкого матеріалу, водонепроникна та мати щільно прилягаючу кришку.

Згідно п.2.2 «Державних санітарних норм та правил утримання території населених місць» вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок..., стіг житлових та громадських будівель і споруд на відстань не менше 20м., при цьому слід враховувати напрямок схилу ділянки.

Згідно примітки 4 таблиці 6.7. ДБН Б 2.2.-12:2019 вигрібні ями дворових вбиралень повинні бути виконані з конструкцій, що запобігають фільтрації фекальних стоків у ґрунт. Пунктом 6.1.41, таблиці 6.7. вказаного ДБН дворові збиральні та очисні споруди каналізації повинні знаходитись у глибіні двору не ближче 20м. від вікон житлових будинків.

Як встановлено експертом, вигрібна яма, що розташована відповідачем на належній йому земельній ділянці на території будинковолодіння АДРЕСА_2 , знаходиться на відстані всього 2,80 м. від стін належної йому підвальної споруди (люк), стіна вигрібної ями розташована на відстані 0,50м. від межі з його земельною ділянкою, що свідчить про недотримання відповідачем вимог санітарно-будівельних норм при її розміщенні.

Експертом встановлено, що вигрібна яма збудована без забезпечення заходів її герметизації, відведення стоків з ями відбувалось через кладку стін під стіни збудованого заглибленого підвалу та території належного йому домоволодіння АДРЕСА_1 , в підвалі на стінах виникли тріщини, просідання фундаменту та наявність води в підвалі призвели до руйнування ригеля та плит перекриття. За висновком експерта для відновлення його порушених прав та усунення небезпеки, що створює, побудована з порушенням санітарно-будівельних норм вигрібна яма, необхідно відповідачу її ліквідувати та побудувати нову, з дотриманням державних будівельних норм.

Експертом також встановлено, що причиною руйнування належного йому підвального приміщення було влаштування відповідачем вигрібної ями з порушенням Державних будівельних та санітарних норм, що призвело до порушення відводу стічних вод з вигрібної ями, підмивання стічними водами капітальних стін підвальної споруди та зсуви ґрунту внаслідок порушення гідробалансу грунтів.

Крім цього, експертом встановлено, що саме внаслідок влаштування відповідачем вигрібної ями без дотримання Державних будівельних та санітарних норм був порушений відвід стічних вод з вигрібної ями, експертом при огляді зафіксовані видимі зсуви ґрунту через підмивання стічними водами з суміжного домоволодіння, що загрожує руйнацією всієї підвальної споруди та обвалу решти бетонних плит перекриття. Станом на дату обстеження підвалу експертом зафіксовано пошкодження з/бетонних плит розмірами 8,40х1,20 в кількості 5 штук, залізобетонного ригеля довжиною 11м.п., пошкодження несучої стіни з каменю черепашнику підвалу та наявності води в підвалі.

Таким чином, влаштування відповідачем вигрібної ями з порушенням державних будівельних та санітарних норм та правил, та руйнування належної йому підвальної споруди знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку.

Експертом станом на день проведення експертизи була встановлена також кошторисна вартість робіт та матеріалів, необхідних для відновлення усунення пошкоджень підвалу у сумі 115372,40 грн., а саме: демонтаж пошкоджених багатопустотних з/бетонних плит розмірами 8,40x1,20м - 5 шт.; демонтаж з/бетонного армованого ригеля довжиною 11м.п.; демонтаж стіни підвалу з каменю-черепашнику; водовідлив з підвалу; улаштування стіни підвалу з каменю-черепашнику; улаштування з/бетонного ригеля; влаштування з/бетонних плит розмірами 8,40x1,20 - 5 шт.

З урахуванням зносу конструктивних елементів експертом визначена вартість заподіяної йому шкоди в сумі 103091,27 грн.

Враховуючи те, що між ним та відповідачем неодноразово відбувались розмови, під час облаштування ним на власній земельній ділянці вигрібної ями, про те, що він розміщує її з порушенням санітарних та будівельних норм, без врахування ухилу земельної ділянки, відповідач був безумовно обізнаний про існуючі будівельні обмеження та стандарти для влаштування вигрібної ями, ризики, які пов`язані з їх порушенням, але свідомо нехтував виконанням таких норм та стандартів, що призвело до негативних наслідків у вигляді руйнування його підвального приміщення.

Вважає, що в порушення вимог ст.103 ЗК України, розташування відповідачем на власній земельній ділянки вигрібної ями з грубим порушенням державних будівельних та санітарних норм призвело до неприпустимого впливу на сусідню, належну йому земельну ділянку, він втратив можливість здійснювати будівництво будинків та інших споруд на належній йому земельній ділянці, експлуатувати існуючі господарські споруди на належній йому земельній ділянці, що є перепоною для використання ним земельної ділянки за її цільовим призначенням та обмеженням належних йому майнових прав.

Крім цього, посилаючись на вимоги ст.ст.104, 152 ЗК України та ст.1166 ЦК України та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, вважає, що саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

При цьому, зазначав, що відповідач був обізнаний про неправомірність своїх дій щодо розміщення вигрібної ями без дотримання будівельних та санітарних стандартів та норм, свідомо йшов на їх порушення, припускав можливість настання негативних наслідків для нього, як власника сусідньої земельної ділянки, та навмисно не вчиняв жодних дій, спрямованих на унеможливлення настання негативних наслідків своїх дій.

В добровільному порядку здійснити демонтаж побудованої із порушеннями ДБН вигрібної ями та за власний кошт відновити належне йому заглиблене підвальне приміщення відповідач відмовляється. Ним було спрямовано відповідачу відповідну письмову вимогу, яка залишена ним без реагування.

Ухилення відповідача від вчинення дій, спрямованих на припинення порушення його прав, шляхом демонтажу та перенесення і влаштування вигрібної ями з дотриманням санітарних та будівельних норм та відновлення власними силами та за власний кошт його зруйновано заглибленого підвалу примушує його захищати свої права в судовому порядку.

З огляду на викладені обставини та вимоги закону, а також з підстав, передбачених ст.ст.13, 15, 16, 20, 22, 1166, 1192 ЦК України позивач ОСОБА_4 просив ухвалити рішення, яким захистити та відновити його порушені права на використання належної йому на праві власності земельної ділянки у наступний спосіб:

- зобов`язати відповідача ОСОБА_2 припинити протиправні дії, що полягають в облаштуванні та експлуатації на належній йому земельній ділянці кадастровий номер :01:001:0355 вигрібної ями з порушенням нормативів, що встановлені п.2.21, п.2.22 «Державних санітарних норм та правил утримання території населених місць» (затверджено наказом МОЗ України від 17.03.2011 року №145), п.3.10., 10.8.4 ДБН В.2.5.-75:2013 «Каналізація. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування.» (затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.04.2013 року №14), ДБН В.2.5.-64:2012 «Внутрішній водопровод та каналізація.», п.6.1.41 ДБН Б 2.2.-12:2019;

- з метою припинення наведених вище протиправних дій та усунення їх негативних наслідків, зобов`язати відповідача ОСОБА_2 у строк не пізніше 30 днів з дня набрання судовим рішенням законної сили за власний рахунок перенести вигрібну яму, що розташована на належній йому земельній ділянці на території будинковолодіння АДРЕСА_1 , у глибину належної йому земельної ділянки на відстань не ближче 20м. від вікон житлових будинків, з виконанням вигрібної ями з водотривкого водонепроникного матеріалу, з щільно прилягаючою кришкою відповідно до норм п.1.1., 2.21, п. 2.22 «Державних санітарних норм та правил утримання території населених місць» (затверджено наказом МОЗ України від 17.03.2011 року №145), п.3.10., 10.8.4 ДБН В.2.5.-75:2013 «Каналізація. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування.» (затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 08.04.2013 року №14), ДБН В.2.5.-64:2012 «Внутрішній водопровод та каналізація.», п. 6.1.41 ДБН Б 2.2.-12:2019;

- з метою захисту його майнових прав та відшкодування шкоди в сумі 103091,27 грн., що заподіяна належному йому майну (підвальному приміщенню) внаслідок порушення відповідачем будівельних норм та правил щодо розміщення та облаштування вигрібної ями на суміжній земельній ділянці, зобов`язати відповідача ОСОБА_2 у строк не пізніше 30 днів з дня набрання судовим рішенням законної сили за власний рахунок придбати необхідні будівельні матеріали та виконати роботи з відновлення належного йому пошкодженого підвального приміщення в обсягах, що визначено локальним кошторисом на будівельні роботи №2-1-1, виконаним судовим експертом СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» при проведенні будівельно-технічної експертизи №547 від 16.12.2020року, в тому числі: демонтаж пошкоджених багатопустотних з/бетонних плит розмірами 8,40x1,20м - 5 шт.; демонтаж з/бетонного армованого ригеля довжиною 11 м.п.; демонтаж стіни підвалу з каменю-черепашнику; улаштування водовідливу з підвалу; улаштування стіни підвалу з каменю-черепашнику; улаштування з/бетонного ригеля армованого довжиною 11 м.п.; придбання та влаштування з/бетонних плит, розмірами 8,40x1,20 - 5 шт.; проведення необхідних земляних та інших робіт.

21.11.2022 року позивач ОСОБА_4 подав до суду заяву про збільшення позовних вимог та підстав позову, у якій посилався на те, що при ознайомленні з висновком судової будівельно-технічної експертизи №СУ-19/102-21/18163-БТ від 13.10.2022 року, який було виготовлено на підставі ухвали суду від 23.11.2021 року, постановленої за клопотанням представника відповідача, позивачу стало відомо про те, що згідно проведеного експертом кошторисного розрахунку вартість ремонтно-відновлювальних робіт станом на час проведення дослідження становить 347147 грн.

За висновком будівельно-технічної експертизи №547 від 16.12.2020 року попередньо проведеної на замовлення позивача, на час її проведення вартість відновлювальних робіт була визначена в сумі 103091,27 грн.

Крім цього, зі змісту дослідницької частини висновку експерта №СУ-19/102-21/18163-БТ позивачу стало відомо про встановлені експертом факти відсутності люфт-клозету та наявність в житловому будинку АДРЕСА_3 , туалету, тобто введення водопроводу в будинок та обладнання внутрішньобудинкової каналізації.

За таких обставин, вважає, що при розміщенні та використанні відповідачем вигрібної ями порушено норми п.10.8.4 ДБН В.2.5-75:2013 та п.6.1.42 ДБН Б.2.2-12:2019, які містять пряму заборону відведення стічних вод у вигрібні ями за наявності введення водопроводу в будинок.

Отже, експертом по суті встановлено існування постійно діючого фактору щоденного прибуття стічних вод з вигрібної ями, що розташована із порушенням будівельних та санітарних нормативів на межі земельної ділянки позивача.

Постановою КМУ від 06.08.2014 року №409 встановлено єдині для України соціальні норми споживання житлово-комунальних послуг. Так, середнім соціальним нормативом водовідведення на одну особу на місяць визначено 3,6 куб.м. Розраховуючи фактичний обсяг водовідведення з будинку АДРЕСА_2 з наведеного вище соціального нормативу на кількість членів сім`ї відповідача, які проживають в будинку (8 осіб, 6 з яких діти), вбачається, що щомісяця у вигрібну яму, яка не має герметичності, не відповідає вимогам п.10.8.3 ,10.8.4 ДБН В.2.5-75:2013 надходить за мінімальними нормативами біля 30 куб.м. стічних вод з будинку відповідача і потрапляє в землю безпосередньо біля стіни підвального приміщення і підмиває ґрунт.

Крім цього, зі змісту висновку експерта №СУ-19/102-21/18163-БТ позивачу стало відомо про існування, крім встановленої із порушенням будівельних норм вигрібної ями, ще одного чинника, який вплинув на руйнування підвалу, а саме порушення відповідачем вимог п.6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 - відсутність інженерно-технічних заходів щодо водовідведення з покрівлі будинку літ.Ж по АДРЕСА_2 , а також з прилеглої до цього будинку території, що сприяє потраплянню стічних вод на суміжну земельну ділянку домоволодіння АДРЕСА_1 .

За приписами ч.1 ст.270 ЦК України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на недоторканість особистого сімейного життя.

Відповідно до п.«а» ч.1 ст.9 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» кожний громадян України має право на безпечне для його життя і здоров`я навколишнє природне середовище.

Згідно до ст.15 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» підприємства, установи, організації та громадяни при розробленні і використанні нових технологій, проектуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції та технічному переобладнанні підприємств, виробничих об`єктів і споруд будь-якого призначення, плануванні та забудові населених пунктів, курортів, проектуванні і будівництві каналізаційних, очисних, гідротехнічних споруд, інших об`єктів зобов`язані дотримувати вимог санітарного законодавства.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» державні санітарні норми та правила, санітарно- гігієнічні та санітарно-протиепідемічні правила і норми, санітарно- епідеміологічні правила і норми, протиепідемічні правила і норми, гігієнічні та протиепідемічні правила і норми, державні санітарно-епідеміологічні нормативи, санітарні регламенти (далі - санітарні норми) -обов`язкові для виконання нормативно-правові акти центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, що встановлюють медичні вимоги безпеки щодо середовища життєдіяльності та окремих його факторів, недотримання яких створює загрозу здоров' ю і життю людини та майбутніх поколінь, а також загрозу виникнення і розповсюдження інфекційних хвороб та масових неінфекційних захворювань (отруєнь) серед населення. Державні санітарні норми та правила утримання територій населених місць, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, затверджені наказом МОЗ України №145 від 17.03.2011 року.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.43,49 ЦПК України, позивач ОСОБА_4 просив ухвалити рішення, яким захистити та відновити його порушені права на використання належної йому на праві власності земельної ділянки у наступний спосіб:

- зобов`язати відповідача ОСОБА_2 припинити протиправні дії, що полягають в облаштуванні та експлуатації на належній йому земельній ділянці кадастровий номер :01:001:0355 вигрібної ями з порушенням нормативів, що встановлені п.2.21, п.2.22 «Державних санітарних норм та правил утримання території населених місць» (затверджено наказом МОЗ України від 17.03.2011 року №145), п.3.10., 10.8.4 ДБН В.2.5.-75:2013 «Каналізація. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування.» (затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.04.2013 року №14), ДБН В.2.5.-64:2012 «Внутрішній водопровод та каналізація.», п.6.1.41 ДБН Б 2.2.-12:2019, існуючу вигрібну яму засипати;

- з метою припинення наведених вище протиправних дій та усунення їх негативних наслідків, зобов`язати відповідача ОСОБА_2 у строк не пізніше 30 днів з дня набрання судовим рішенням законної сили за власний кошт перенести вигрібну яму, що розташована відповідачем на належній йому земельній ділянці на території будинковолодіння АДРЕСА_1 у глибину належної йому земельної ділянки на відстань не ближче 20м. від вікон житлових будинків, з виконанням вигрібної ями з водотривкого водонепроникного матеріалу, з щільно прилягаючою кришкою відповідно до норм п.1.1., 2.21, п.2.22 «Державних санітарних норм та правил утримання території населених місць» (затверджено наказом МОЗ України від 17.03.2011 року №145), п.3.10., 10.8.4 ДБН В.2.5.-75:2013 «Каналізація. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування.» (затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.04.2013 року №14), ДБН В.2.5.-64:2012 «Внутрішній водопровод та каналізація.», п.6.1.41,6.1.42 ДБН Б 2.2.-12:2019;

- зобов`язати відповідача ОСОБА_2 у строк не пізніше 30 днів з дня набрання судовим рішенням законної сили за власний кошт усунути порушення вимог п.6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 шляхом виконання інженерно-технічних заходів щодо водовідведення з покрівлі будинку літ.Ж по АДРЕСА_2 , а також з прилеглої до цього будинку території, з метою запобігання потраплянню стічних вод на суміжну земельну ділянку домоволодіння АДРЕСА_1 ;

- з метою захисту його майнових прав та відшкодування шкоди в сумі 347147,0 грн., що заподіяна належному йому майну (підвальному приміщенню), внаслідок порушення відповідачем будівельних норм та правил щодо розміщення та облаштування вигрібної ями на суміжній земельній ділянці, зобов`язати відповідача ОСОБА_2 у строк не пізніше 30 днів з дня набрання судовим рішенням законної сили за власний кошт придбати необхідні будівельні матеріали та виконати роботи з відновлення належного йому пошкодженого підвального приміщення, в обсягах, що визначено локальним кошторисом на будівельні роботи №2-1-1, виконаним судовим експертом СП «Західно-український експертно-консультативний центр» при проведенні будівельно-технічної експертизи №547 від 16.12.2020 року, в тому числі: демонтаж пошкоджених багатопустотних з/бетонних плит розмірами 8,40x1,20м - 5 шт.; демонтаж з/бетонного армованого ригеля довжиною 11 м.п.; демонтаж стіни підвалу з каменю-черепашнику; улаштування водовідливу з підвалу; улаштування стіни підвалу з каменю -черепашнику; улаштування з/бетонного ригеля армованого довжиною 11 м.п.; придбання та влаштування з/бетонних плит розмірами 8,40x1,20 - 5 шт.; проведення необхідних земляних та інших робіт.

Позивач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позов із урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог та підстав позову підтримали та з наведених у них підстав, а також підстав, зазначених представником позивача у письмовому виступі в судових дебатах, просили задовольнити позовні вимоги в повному об`ємі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні, позов не визнали та з підстав, викладених представником відповідача у письмовому виступі в судових дебатах, просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

За клопотанням представника позивача ОСОБА_1 під час розгляду справи по суті судом допитано в якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Так, свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 проживають в домогосподарстві, яке її чоловік отримав у спадщину від свого батька та яке межує з домогосподарством відповідача ОСОБА_2 . Їхні з відповідачем домогосподарства розташовані на схилі, однак будинок відповідача розташований значно вище за рівнем відносно їхнього будинку. Приблизно 7-8 років тому відповідач побудував вигрібну яму на відстані приблизно 50 см. від межі їх земельних ділянок, незважаючи на те, що вона неодноразово його просила цього не робити і відступити на більшу відстань, однак сусіди проігнорували її прохання та всерівно побудували вигрібну яму майже на межі. Навесні 2020 року вона разом зі своїм чоловіком вирішили збудувати в своєму господарстві погріб для зберігання саджанців та вирощеної сільськогосподарської продукції з метою їх подальшого продажу. Коли вирили котлован під погріб по всій його площині було сухо та не було виявлено ґрунтових вод. Однак, зі сторони вигрібної ями, яка розташована у відповідача, земля постійно обвалювалась, оскільки була мокра і не трималась стіна. Вже тоді було зрозуміло, що зі сторони вигрібної ями сусідів буде підтікати вода. У будівництві їм допомагали їхні друзі та знайомі, а також люди з досвідом у будівництві. В травні місяці того ж року погріб вже було накрито плитами. В цей період в їхній місцевості йшли сильні опади і вся вода з їхнього подвір`я, а особливо з даху будинку, який відповідач побудував на відстані приблизно 1,20 м. від межі, текла їм в підвал. В результаті цього у стіні їхнього погребу з`явились тріщини, через які протікала вода. Саме після цього вона та її чоловік просили сусідів вжити необхідних заходів та встановити на будинку ринви для водовідведення. Дружина відповідача обіцяла, що вони з чоловіком знайдуть час та висушать вигрібну яму і заштукатурять її, щоб вона не протікала, а також обіцяли встановити на будинку тимчасові відливи, оскільки будинок ще був не добудований. Через 4 місця після їхньої розмови, сусіди не вжили жодних заходів, про які обіцяли, а лише забетонували прибудинкову територію, в результаті чого з їхнього подвір`я ще більше стікала вода в їх погреб і зрештою відбувся частковий обвал підвальної будівлі. Після цього вона звернулась в сільську раду, щоб комісією було зафіксовано частковий обвал будівлі. Крім цього, вона разом зі своїм чоловіком письмовим листом звертались до відповідача з пропозицією добровільно відшкодувати завдану шкоду, однак він проігнорував дане звернення.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що приблизно на початку жовтня 2020 року до неї зателефонував Вашковецький сільський голова ОСОБА_9 та повідомив, що до сільської ради із заявою звернувся житель с.Шишківці ОСОБА_4 , в якій просив створити комісію для обстеження стану новозбудованої підвальної споруди в його домогосподарстві. Оскільки вона на той час являлась депутатом та була закріплена за вулицею, де проживають ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , то вона обов`язково мала входити до складу комісії. Створивши комісію в складі Вашковецького сільського голови Романенка В.В. та членів комісії, до складу якої також увійшла вона, ними було оглянуто домогосподарство позивача та відповідача, а саме новозбудовану підвальну споруду та прилеглу до неї територію, яка межує з домогосподарством ОСОБА_2 , яке розташоване вище за рівнем ніж позивача. Комісією виявлено, що новозбудована споруда частково обвалилась внаслідок зсуву ґрунту зі сторони відповідача. В стіні даної споруди саме з того боку, яка обвалилась, були наявні тріщини, з яких просочувалась вода. Комісія прийшла до спільного висновку, що новозбудована підвальна споруда підлягає термінового капітального ремонту, оскільки перебуває в аварійному стані і для того, щоб встановити причини її часткового руйнування, необхідно залучити спеціалістів в галузі будівництва.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що у нього є великий досвід у будівництві, однак у нього не має будівельної освіти. Він допомагав будувати підвальне приміщення у домогосподарстві ОСОБА_4 та з самого початку, коли розпочалось будівництво, а саме коли ще не було каменю, він бачив як перший раз відбувся обвал в котловані зі сторони домогосподарства ОСОБА_2 . Частковий обвал відбувся внаслідок того, що ґрунтова маса набрала вологи та відбувся зсув. Він не бачив стіну септика зі сторони домогосподарства ОСОБА_2 , де відбувся обвал, однак з тієї сторони де розташована у відповідача вигрібна яма, підтікала брудна каламутна вода, що навіть набиралась калюжа. Після першого обвалу, вживались заходи для укріплення стіни де частково відбувся обвал, а саме заливали стіну бетоном висотою 1,40м. та довжиною 4м., а також армували приблизно 40-60 см.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що у нього не має будівельної освіти, проте по професії він каменщик, а тому допомагав будувати підвальне приміщення у домогосподарстві ОСОБА_4 , а саме виконував роботи з кладки стіни з каменю висотою 40 см. Фундаменту не було. Також разом із ним допомагав по будівництву ОСОБА_8 . Він (свідок) приступив до виконання робіт вже після того, як відбувся перший обвал в котловані та він особисто бачив, що зсув ґрунту відбувся зі сторони домогосподарства ОСОБА_2 , як раз у тому місці, де у нього розташований септик, який знаходиться на відстані приблизно 3-4 метра від межі. Він бачив частину голої стіни септика довжиною приблизно 1м., з якої було підтікання води. На його думку, частковий обвал підвалу міг відбутись внаслідок того, що ґрунт набрав вологи.

Заслухавши вступні слова сторін та їх представників, показання свідків та роз`яснення судових експертів, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 є власником домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке йому належить на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 26.10.2020 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Твердушкіним Р.Д. та зареєстрованого в реєстрі за №1301 (а.с.30-32 Т.1). Вказане домогосподарство розташоване на належній позивачу ОСОБА_4 на праві власності земельній ділянці, площею 0,25 га, кадастровий номер :01:001:0020 (а.с.21-24 Т.1).

Як вбачається із копії технічного паспорта, належне на праві власності позивачу ОСОБА_4 домогосподарство складається з: житлового будинку літ. «А», літньої кухні літ. «Б», сарая літ. «В», вбиральні літ. «Г», підвалу літ. «Пд», воріт-огорожі №1-2, колодязя №3 та вигрібної ями №4 (а.с.25-29 Т.1).

Власником сусіднього домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , є відповідач ОСОБА_2 , яке йому належить на праві приватної власності на підставі договору довічного утримання від 11.07.2016 року. Вказане домогосподарство розташоване на належній відповідачу ОСОБА_2 на праві власності земельній ділянці, площею 0,25 га, кадастровий номер :01:001:0355 (а.с.33-35 Т.1).

Як вбачається із копії технічного паспорта, належне на праві власності відповідачу ОСОБА_2 домогосподарство складається з: житлового будинку літ. «Ж», ганку літ. «ж», літньої кухні літ. «Б», сарая літ. «З», гаража літ. «К», підвалу літ. «Пд», хвіртки та воріт №1, огорожі №2 та криниці №3 (а.с.36-42 Т.1).

Крім вказаних будівель та споруд, на території домогосподарства відповідача ОСОБА_2 знаходиться вигрібна яма, споруджена ним з каменю черепашника. Відповідно до технічного паспорта вказана вигрібна яма не значиться у складі домогосподарства, однак відповідачем в судовому засіданні визнана обставина щодо фактичної наявності зазначеної вигрібної ями з каменю черепашника на території належного йому домогосподарства.

Як встановлено судом, на початку жовтня 2020 року відбулося руйнування частини підвалу літ. Пд», розташованого на території домогосподарства позивача ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме бокової частини підвалу, яка знаходиться зі сторони суміжної земельної ділянки, що перебуває у власності відповідача ОСОБА_2 .

Вказані обставини під час судового розгляду визнані сторонами у справі та ними не оспорюються.

Крім цього, факт руйнування частини підвалу та характер таких руйнувань підтверджується також актами обстеження стану підвальної споруди, складених 08.10.2020 року та 11.11.2020 року комісією по розгляду звернень громадян з питань дотримання правил добросусідства Вашковецької сільської ради (а.с.43-45 Т.1), долученими представником позивача до матеріалів справи фотознімками та відеозаписами частково зруйнованого підвалу (а.с.188-193 Т.2), а також протоколом огляду доказів за їх місцезнаходженням від 19.07.2023 року (а.с.222-226 Т.2).

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач та його представник посилалися на висновки будівельно-технічної експертизи №547 від 16.12.2020 року (а.с.49-66 Т.1) та додаткової будівельно-технічної експертизи №49 від 21.04.2023 року (а.с.150-168 Т.2), подані ними до суду відповідно до вимог ст.106 ЦПК України, згідно яких вигрібна яма на території будинковолодіння по АДРЕСА_2 , яка споруджена з порушенням вимог будівельних норм та санітарних норм і правил, та постійний випуск стічних каналізаційних вод у вказану вигрібну яму, а також неорганізоване водовідведення дощових вод з дахів будинків та з території будинковолодіння АДРЕСА_2 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із руйнуванням підвалу літ. «Пд» сусіднього будинковолодіння по АДРЕСА_1 , яке належить позивачу.

Відповідно до частин 1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Оцінюючи вищевказані висновки будівельно-технічних експертиз в сукупності з іншими доказами, наявними у матеріалах справи, суд виходить з наступного.

Так, у технічному паспорті на домогосподарство АДРЕСА_1 , міститься характеристика спірного підвалу та опис його основних конструктивних елементів, зокрема: літера «Пд»; рік забудови «2020»; фундамент «камінь черепашник»; стіни «камінь черепашник»; перекриття «залізобетонні плити»; висота «3,50м»; площа- «127,60 кв.м.» (а.с.29 Т.1).

Як вбачається із змісту п.1 розділу ІІ «Дослідження» висновку будівельно-технічної експертизи №547 від 16.12.2020 року, експертом ОСОБА_11 було встановлено, що досліджений підвал збудований зі слідуючих конструкцій: фундаменти з каменю черепашнику; стіни з каменю черепашнику; перекриття плити багатопустотні марки ПТК (а.с.51 Т.1).

Тобто, експертом під час проведення дослідження були встановлені конструктивні елементи спірного підвалу, в тому числі вид його фундаменту, які є аналогічні конструктивним елементам підвалу, в тому числі виду його фундаменту, які зазначені у технічному паспорті, виготовленому КП «Сокирянське РБТІ».

Натомість, як вбачається із змісту п.1 розділу ІІ «Дослідження» та п.1 розділу ІІІ «Висновки» висновку додаткової будівельно-технічної експертизи №49 від 21.04.2023 року, експерт ОСОБА_11 зазначає про наявність під несучими стінами, на які спиралися залізобетонні плити перекриття, улаштованих залізобетонних фундаментів висотою 1,50м. над землею та заглиблених у грунт на глибину 0,5м.(а.с.152 Т.2), а також робить висновок про те, що спірний підвал літ. «Пд» відповідає нормативно-правовим актам у галузі будівництва і в тому числі наявності бетонного фундаменту (а.с.158-159 Т2).

Поряд з цим, експерт Юзвенко Р.В., надаючи в суді роз`яснення висновку у відповідності до вимог ч.2 ст.239 ЦПК України, зазначила, що під час проведення дослідження вона лише частково спостерігала наявність бетонного фундамента під підвалом зі сторони домогосподарства відповідача, а саме в тому місці, де відбувся обвал.

Крім цього, в ході огляду судом підвалу літ. «Пд» за місцем його знаходження, який здійснювався відповідно до ухвали суду від 04.07.2023 року, експерт Юзвенко Р.В. зазначила, що фундамент під підвалом (висотою 1,50м. над землею та заглиблений в землю на 20-30 см.) наявний лише під тією його частиною, над якою знаходяться залізобетонні плити перекриття довжиною 8м., а під іншою частиною підвалу фундамент відсутній. При цьому, експерт ОСОБА_11 зазначила, що заміри фундаменту в глибину на час проведення дослідження вона не здійснювала, оскільки в підвалі знаходилась вода.

Таким чином, з огляду на викладені вище обставини, суд приходить до висновку, що як долучені до справи представником позивача висновки будівельно-технічних експертиз суперечать один одному, так і надані в суді експертом Юзвенко Р.В. щодо них роз`яснення суперечать цим же висновкам експертиз, у зв`язку з чим викликають сумніви у їх правильності, в тому числі щодо перебування встановлених експертом порушень відповідачем будівельних норм та санітарних норм і правил у причинно-наслідковому зв`язку із руйнуванням підвалу літ. «Пд».

Крім того, суд вважає, що поданий до суду представником позивача висновок додаткової будівельно-технічної експертизи №49 від 21.04.2023 року суперечить також іншим матеріалам справи. При цьому, суд виходить з наступного.

Так, як було встановлено судом, фундамент, на якому було зведено спірний підвал літ. «Пд», згідно технічного паспорта складається з каменю черепашнику (а.с.29 Т.1).

Із долучених до справи представником позивача фотознімків, на яких зафіксовано процес будівництва підвалу, судом встановлено, що будівництво спірного підвалу від початкового етапу і до його завершення здійснювалося з каменю черепашника та без укладки заглибленого залізобетонного фундаменту під його стінами (а.с.100 Т.1, а.с.188 Т.2).

Свідок ОСОБА_7 , який безпосередньо приймав участь на початковому етапі будівництва підвалу, під час допиту в суді також підтвердив обставини щодо відсутності фундаменту під стінами підвалу.

Крім цього, обставини щодо відсутності фундамента у спірному підвалі підтверджуються також висновком судової будівельно-технічної експертизи №СЕ-19/102-21/18163-БТ від 13.10.2022 року (а.с.4-28 Т.2) та роз`ясненнями даного висновку, наданими в суді експертом Корчинським О.А. в порядку, передбаченому ч.2 ст.239 ЦПК України.

Відсутність фундаменту у спірному підвалі була встановлена судом також і в ході огляду 19.07.2023 року доказів за їх місцезнаходженням, що вбачається із відеозапису, доданого до протоколу, який виготовлено за результатами вчинення судом вказаної процесуальної дії (а.с.222-226 Т.2).

При цьому, суд не бере до уваги роз`яснення висновку експертизи, надані експертом Юзвенко Р.В. в судовому засіданні та під час огляду доказів за їх місцезнаходженням щодо часткової наявності бетонного фундамента під підвалом, а саме в тому місці, де відбувся обвал, оскільки вони суперечать встановленим вище судом фактичним обставинам та спростовуються іншими дослідженими судом доказами. Зокрема, показаннями свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні підтвердив, що після першого обвалу, вживались заходи для укріплення стіни, де частково відбувся обвал, а саме заливали стіну бетоном висотою 1,40м. та довжиною 4м., а також армували приблизно 40-60 см. Вказані показання свідка також узгоджуються із долученими до справи представником позивача фотознімками (а.с.189-190 Т.2), з яких вбачається, що на місці зруйнованої стіни підвалу з каменю черепашника позивачем виконувалися будівельні роботи по її укріпленню шляхом спорудження бетонованої стіни, яка, як вбачається із матеріалів справи, експертом Юзвенко Р.В. була помилково визначена у її висновках як залізобетонний фундамент.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до обгрунтованого висновку про те, що виготовлені експертом Юзвенко Р.В. висновки будівельно-технічних експертиз №547 від 16.12.2020 року та №49 від 21.04.2023 року суперечать іншим матеріалам справи, а відповідно викликають сумніви у їх правильності, у зв`язку з чим суд їх відхиляє.

Разом з тим, вирішуючи наявний між сторонами спір, суд враховує висновок судової будівельно-технічної експертизи №СЕ-19/102-21/18163-БТ від 13.10.2022 року (а.с.4-28 Т.2), висновки якого, на переконання суду, є обгрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами.

Зокрема, за наслідками проведеної судової будівельно-технічної експертизи експерт дійшов наступних висновків:

Згідно п.1 Висновків, на підставі проведеного дослідження, з урахуванням наданих матеріалів було встановлено, що будівля підвалу літ. «Пд», яка розташована у складі домоволодіння АДРЕСА_1 , не відповідає вимогам нормативних документів (актів) у галузі будівництва з підстав, викладених у дослідницькій частині висновку.

Згідно п.2 Висновків, на підставі проведеного дослідження, з урахуванням наданих матеріалів було встановлено, що вигрібна яма, яка розташована у складі домоволодіння АДРЕСА_2 , не відповідає вимогам нормативних документів (актів) у галузі будівництва з підстав, викладених у дослідницькій частині висновку.

Згідно п.5 Висновків, на підставі проведеного дослідження, з урахуванням наданих матеріалів було встановлено, що руйнування та пошкодження, що наявні (були наявні станом на час проведення натурного обстеження) в конструктивних елементах будівлі підвалу літ. «Пд», що у складі домоволодіння АДРЕСА_1 , виникли з наступних технічних причин:

- недолік проектування підвалу літ. «Пд», а саме не передбачений фундамент з підошвою, який заглиблений та передає навантаження від конструкцій, що розташовані вище (стін, перекриттів) на основу; не передбачено гідроізоляцію поверхонь, що стикаються з грунтом;

- недолік процесу будівництва підвалу літ. «Пд», а саме: не забезпечено унеможливлення потрапляння атмосферних вод на основу та під стіни підвалу, не забезпечено заходів щодо унеможливлення обвалу (зсуву) земляних укосів;

- не забезпечено відведення стічних вод (дощової води, талого снігу тощо) з даху будинку літ. «Ж» та території сусіднього домоволодіння АДРЕСА_2 .

Згідно п.6 Висновків, на підставі проведеного дослідження, з урахуванням наданих матеріалів було встановлено, що руйнування та пошкодження, що наявні (були наявні станом на час проведення натурного обстеження) в конструктивних елементах будівлі підвалу літ. «Пд» (стінах, перекритті, стовпах, балці), що у складі домоволодіння АДРЕСА_1 , не знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з розташуванням вигрібної ями, розташованій у складі домоволодіння АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 03.12.2019 року у справі №686/26653/18, провадження №61-12277св19, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами.

При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди).

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20.01.2021 року в справі №197/1330/14-ц, у якій вказано, що причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оскільки на підставі досліджених доказів судом було встановлено те, що руйнування та пошкодження в конструктивних елементах будівлі підвалу літ. «Пд», яка розташована у складі домоволодіння АДРЕСА_1 , є наслідком саме протиправних діянь як позивача ОСОБА_4 , яким не передбачено фундамент з підошвою, який заглиблений та передає навантаження від конструкцій, що розташовані вище (стін, перекриттів) на основу; не передбачено гідроізоляцію поверхонь, що стикаються з грунтом; не забезпечено унеможливлення потрапляння атмосферних вод на основу та під стіни підвалу, не забезпечено заходів щодо унеможливлення обвалу (зсуву) земляних укосів, так і відповідача ОСОБА_2 , яким не забезпечено відведення стічних вод (дощової води, талого снігу тощо) з даху власного будинку та території власного домоволодіння, суд вважає, що за таких обставин позивачем ОСОБА_4 не доведено наявності саме безпосереднього причинного зв`язку між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, тобто не доведено того, що саме конкретна поведінка відповідача ОСОБА_2 без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог в повному об`ємі.

У відповідності до вимог частин 1 та 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача;

Оскільки у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено в повному об`ємі, суд вважає, що понесені у справі судові витрати на оплату судового збору, професійної правничої допомоги та проведення експертизи слід покласти на позивача.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

До закінчення судових дебатів у справі представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив, що усі докази, які підтверджують розмір понесених відповідачем витрат, пов?язаних з розглядом справи, будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне для вирішення питання про витрати відповідача, пов?язані з розглядом справи, призначити судове засідання, надавши представнику відповідача строк п`ять днів з дня ухвалення рішення суду для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.16, 1166 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 48, 51, 76-82, 83, 89, 106, 110, 141, 158, 175, 246, 258-259, 268, 273, 280-284, 354-356 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення протиправних дій, усунення їх негативних наслідків та відновлення пошкодженого майна відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В.Унгурян

Повне судове рішення складено 02.10.2023 року