Справа №489/1313/21
Провадження №2/489/129/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Назаровою С.Д.,

за участю: позивача ОСОБА_1 , представниці позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сірякова Олена Вікторівна про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом

встановив.

Позивачі звернулися до суду з позовом, яким просили: встановити факт родинних відносин між померлою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та померлою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як рідними сестрами та відповідно між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 як рідною тіткою та племінницею; встановити факт родинних відносин між померлою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та померлим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 як рідними сестрою та братом, та відповідно між померлою ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , ОСОБА_4 як рідними тітками та племінниками; визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1 по 1/3 частки за кожним, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на квартиру АДРЕСА_1 . Заповіт померлою не складався. У встановленому законом порядку, позивачі звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 . Проте, їм було відмовлено, з підстав відсутності документу, що підтверджує родинні відносини, а саме відсутнє свідоцтво про народження померлої та свідоцтво про народження матері позивача ОСОБА_1 , а також відсутні правовстановлюючі документи на квартиру. В подальшому з`ясувалося, що з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 звернулася сусідка померлої ОСОБА_3 , яка вважає, що вона постійно проживала на протязі п`яти років з померлою. Разом з тим, вказана особа ніколи з померлою не проживала. Після смерті свого чоловіка, ОСОБА_6 вела аскетичний спосіб життя, була віруючою людиною та постійно відвідувала кафедральний собор. У ОСОБА_6 дітей не було, були сестра ОСОБА_7 та брат ОСОБА_8 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 та її сестра ОСОБА_7 народилися у довоєнні часи Другої Світової Війни, частина архіву не збереглася та наразі відсутні свідоцтва про їх народження, що підтверджується довідками із органів РАЦСу. Коли ОСОБА_1 перебувала на ізоляції під час карантинних обмеженнях, померла ОСОБА_6 , її похованням займалася ОСОБА_3 , яка забрала всі документи на квартиру та не віддає.

Від відповідачки ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_6 . Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . З огляду на те, що померла більше 5 років проживала разом з нею в її квартирі однією сім`єю. Вона доглядала ОСОБА_6 , піклувалася про її здоров`я, допомагала їй та підтримувала, а також взяла на себе всі витрати на поховання, і зважаючи на відсутність іншої спадкоємців, у встановлений законом строк, звернулася до нотаріальної контори з метою заведення спадкової справи та отримання спадщини. Проте, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , та запропоновано звернутися до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. З ОСОБА_6 вона познайомилася у вересні 2010 року, вони періодично спілкувалися на різні теми та допомагали по господарству. Після смерті чоловіка ОСОБА_6 , остання, через деякий час, переїхала проживати до неї. За весь час їхнього спільного проживання, померла жодного разу не повідомляла її про те, що у неї є будь-які родичі, а навпаки, стверджувала, що вона залишилася одна. Факт перебування померлої з сім`єю в Австрії не підтверджено жодним доказом, проте, є довідки, які підтверджують факт перебування покійної ОСОБА_6 разом з матір`ю на примусових роботах у Німеччині . наявність інших дітей в них не зазначено. Яким чином, «племінники» не знають де ж насправді, під час війни, перебували їх батьки та можлива тітка, а особливо позивачка, яку померла виховувала як рідну доньку. Надані позивачами докази щодо встановлення факту родинних відносин, підтверджують лише стосовно ОСОБА_8 , 1929 року народження, свідоцтвом про народження, якого видано з великим пропуском строку після досягнення останнього повноліття, у 1953 році. Долучені до матеріалів позовної заяви документи, не доводять факту родинних відносин позивачки зі спадкодавицею ОСОБА_6 . У спадкоємців відсутні будь-які правові підстави заявляти до суду вимогу про визнання права власності на квартиру, яка належала спадкодавці, оскільки у спадкоємців наявна можливість оформлення права на спадщину у нотаріальному порядку.

Від представниці позивачки надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що доводи відповідачки, зазначені у відзиві, є такими, що не відповідають дійсності. На сьогоднішній день відсутні докази, які підтверджують факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 , тому всі доводи, про які зазначає відповідачка є лише припущеннями. Що стосується посилання відповідачки на те, що померла не перебувала в Австрії, а перебувала в Німеччині, про що не знають її племінники, свідчить про неуважне вивчення позовної заяви відповідачкою. Так, у позові зазначено, що під час війни, ОСОБА_9 із дітьми, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були направлені в концтабір до Австрії. А батько ОСОБА_13 до Німеччини. В подальшому сімя возз`єдналася та проживали в Німеччині, а після закінчення війни, повернулися до України. Що стосується наданих фотокарток, які на думку відповідачки, нічого не підтверджують та на яких зображено невстановлені особи, то це свідчить про те, що відповідачка ніколи не проживала зх. Померлою, не цікавилася її життям, не бачила її сімейних альбомів та не пам`ятає чоловіка померлої, якого вона не впізнає на фото. А також не впізнає на фото саму померлу. ОСОБА_6 була замкнутою, а під час карантину нікого не впускала до своєї квартири. Позивачка спілкувалася з померлою лише у себе вдома, після служби у церкві в кафедральному соборі. Відповідачка ніколи не проживала з ОСОБА_6 та не допомагала їй. Крім того, відповідачка зазначає, що вона проживала з померлою та утримувала її, при цьому суду не надає довідку про доходи. Також, відповідачка не підтверджує, що померла хворіла та потребувала догляду. З реєстру судових справ містяться рішення про стягнення заборгованості з померлої за несплату за комунальні послуги та банками. Ймовірно бажаючи отримати спадщину, одинокої на думку відповідачки, сусідки, відповідачка бажала відновити свої матеріальне становище та свою платоспроможність, однак не розраховувала на наявність родичів, оскільки померла була віруючою особою та дотримувалася заповіді мовчання. Для того, щоб отримати дублікати правовстановлюючих документів на квартиру, необхідно мати хоча б копії таких документів. У позивачів їх немає.

Ухвалою суду від 17.03.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.03.2021, витребувано докази.

Ухвалою суду від 02.11.2021, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 14.02.2022, відмовлено у проведенні судового засідання в режимі відео конференції.

У судовому засіданні позивач та її представниці підтримали позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_3 заперечувала проти позову.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 . Після її смерті відкрилась спадщина що складається з квартири АДРЕСА_1 .

Позивачі у встановленому порядку звернулись до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.02.2021 та 01.03.2021 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутності документу, що підтверджує факт родинних відносин та правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Також з заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_3 , як особа що проживала впродовж п`яти років зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Факт, про встановлення якого просять позивачі, має для них юридичне значення, оскільки надає правові підстави для спадкування та від його встановлення залежить виникнення прав позивачів.

Пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від31березня 1995року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно положень ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі показань свідків, письмових доказів, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивачі зазначають, що ОСОБА_14 , 1927 року народження, ОСОБА_8 , 1929 року народження та ОСОБА_15 , 1936 року народження є рідними дітьми ОСОБА_13 та ОСОБА_9 .

Відповідно до довідки з Державного архіву Миколаївської області від 29.09.2020 за вих. № Б-1179/03-05, книги підвідділів РАЦС сільських Рад Привільнянського району Миколаївської області із записами про народження за 1927-1928 рр. до архіву на зберігання не надходили, тому підтвердити факт народження ОСОБА_14 , неможливо.

Згідно довідки з Державного архіву Миколаївської області від 29.09.2020 за вих. № Б-693/03-06, у книгах підвідділів РАЦС сільських Рад Привільнянського району Миколаївської області із записами про народження за 1937р, які здані на зберігання до держархіву області не в повному обсязі, відомостей народження ОСОБА_15 немає. Книги підвідділів РАЦС сільських Рад Привільнянського району Миколаївської області із записами про народження за 1936 рік до архіву на зберігання не надходили.

Відповідно до довідки з Державного архіву Миколаївської області від 06.10.2020 за вих. № Б-722/03-06, у книгах підвідділів РАЦС сільських Рад Привільнянського району Миколаївської області із записами про народження за 1936-1937 рр., які здані на зберігання до держархіву області не в повному обсязі, відомостей народження ОСОБА_15 у селах Новопавлівка, Новополтавка немає.

З свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_14 , зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є рідною донькою ОСОБА_17 та ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, сформованого 29.09.2020, ОСОБА_16 зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_18 ».

ОСОБА_18 зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідним сином ОСОБА_13 та ОСОБА_9 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 є рідними дітьми ОСОБА_8 та ОСОБА_19 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5 .

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_10 .

ОСОБА_15 , 1936 року народження зареєструвала шлюб з ОСОБА_20 та змінила прізвище на « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_7 .

Позивачі зазначають, що факт родинних відносин їх батьків зі спадкодавицею підтверджується, зокрема фотознімками, які долучені до матеріалів справи (а.с. 33-37).

Свідок ОСОБА_21 суду пояснив наступне. Позивачка є його сусідкою, знає її все життя. У неї була тітка ОСОБА_22 , він знав її. Часто бачив ОСОБА_23 у церкві на вул. Лягіна. Йому відомо що вони між собою родички. Він дружив з ОСОБА_24 , який є сином ОСОБА_25 . ОСОБА_26 завжди називав ОСОБА_23 бабусею. Багато років поспіль він ходив з ОСОБА_27 до церкви та вона казала що вона є бабусею ОСОБА_24 . Вони з ОСОБА_28 мешкають у будинку де загальний двір, тому коли він гуляв він бачив сім`ю у тому числі і ОСОБА_23 . В останнє бачив її до ОСОБА_29 .

Свідок ОСОБА_30 пояснила, що знає позивачку з 1982 року. Була знайома з тьотею ОСОБА_31 ) Знає що вона була рідною тіткою ОСОБА_32 . Віра з чоловіком дядею ОСОБА_33 часто приходила до ОСОБА_32 , майже кожного дня. ОСОБА_34 ходила до церкви на вул. Лягіна, працювала там. ОСОБА_35 завжди називала ОСОБА_36 тьотею. Віра жила за ринком «Колос», ОСОБА_35 часто відвідувала її. Також вона знає родичей з ОСОБА_37 .

Обидва свідки продивились фото надані позивачкою, впізнали на них позивачку, її тітку ОСОБА_23 та інших родичей.

При цьому ОСОБА_3 оглядаючи фотокартки не змогла впізнати на них жодної особи включаючи померлу ОСОБА_6 .

Досліджені у судовому засіданні докази (пояснення сторін, свідків, фотознімки) у їх сукупності підтверджують факт родинних відносин позивачів зі спадкодавицею, відповідно вимога щодо встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги про визнання права власності на спадкове майно, суд дійшов наступного.

Положеннями статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ч. 1 ст. 1221 цього Кодексу, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно із ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності з ст. 1262 Цивільного кодексу України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька так і з боку матері.

За приписами ч. 3 ст. 1266 Цивільного кодексу України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_6 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 на підставі дублікату свідоцтва про право власності від 23.12.1997 та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.2018, виданого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Середа О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1047.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 , вбачається, що ОСОБА_20 помер ІНФОРМАЦІЯ_11 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9 . Після її смерті відкрила спадщина, зокрема, на квартиру АДРЕСА_1 .

Позивачі зазначають, що ОСОБА_6 дітей не було, заповіту вона не складала.

14 серпня 2020 року ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Сірякової О.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якою вона проживала однією сім`єю більше п`яти років.

Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Сіряковою О.В. на адресу ОСОБА_3 04.03.2020 за вих. № 288/01-16, направлено листа, відповідно до якого ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з тим, що документально не підтверджено факт проживає ОСОБА_3 зі спадкодавицею.

01 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Сірякової О.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_5 звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Сірякової О.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Сірякової О.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Постановами приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Сірякової О.В. ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв`язку з тим, що останніми не подані документи, які підтверджують родинні відносини спадкоємців з померлою ОСОБА_6 ; відсутні документи, які підтверджують право власності на майно, що належало померлій; не наданий звіт про оцінку майна, яке спадкується.

Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 36/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 .

За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що спадкодавець заповіту не залишила і позивачі є спадкоємцями третьої черги за правом представлення (ч.3 ст. 1266 ЦК України) за законом.

ОСОБА_3 не є спадкоємцем, оскільки на час розгляду справи вона не надала суду відомостей щодо наявності судового рішення про встановлення факту проживання не менш п`яти років зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Враховуючи наведене та те, що позивачі позбавлені можливості оформити спадкові права в досудовому порядку у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документі, суд приходить до висновку про правомірність позову, в частині визнання права власності в порядку спадкування.

Згідно приписів статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сірякова Олена Вікторівна про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між померлою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 та померлою ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_13 як рідними сестрами.

Встановити факт родинних відносин між померлою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 та померлим ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_14 як рідними сестрою та братом.

Встановити факт родинних відносин між померлою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_16 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_17 як рідною тіткою та племінниками.

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 по 1/3 частині за кожним.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 2724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) гривни по 908 (дев`ятсот) гривен на кожного.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_11 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , РНКОПП НОМЕР_12 .

Відповідач: Миколаївська міська рада, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сірякова Олена Вікторівна, юридична адреса: АДРЕСА_6 .

Повний текст рішення складено «02» жовтня 2023.

Суддя Н.О. Рум`янцева