Справа 191/2053/23
Провадження 2/206/860/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Малихіної В.В.,

за участю секретаря судового засідання Погребній А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційної суми та трьох відсотків річних, -

за участю

представника позивача ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

20.06.2023 року на адресу Самарського районного суду м. Дніпропетровська, надійшли матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення інфляційної суми та трьох відсотків річних, на підставі ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.05.2023 року про направлення справи за підсудністю.

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 є колишньою дружиною позивача, шлюб з якою розірвано рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2016 року. Після розірвання шлюбу відповідачка змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Рішенням Самарського районного суду від 22.07.2020 року, що набрало чинності 29.06.2021 року було поділено нажите майно між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , а саме: виділено ОСОБА_1 та визнано за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 ; виділено ОСОБА_9 на праві власності квартиру АДРЕСА_2 .

Крім того, цим же рішенням з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 стягнуто в рахунок компенсації вартості частини спільного майна 87120,50 грн., а також судові витрати зі сплаченого судового збору, в розмірі 4725,34 грн. та за висновком судової експертизи 9403,20 грн., а всього 101249,04 грн.

Виконавче провадження щодо стягнення на користь ОСОБА_1 грошових коштів знаходиться у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича.

Станом на 01.03.2023 року відповідачка сплатила 19.12.2022 року 8090,91 грн.; 05.01.2023 року 8636,37 грн.; 17.02.2023 року 8636,37 грн., що підтверджується довідкою приватного виконавця Лисенка Ю.О.

Розрахунок інфляційної суми за період з 01 липня 2021 року по 28.02.2022 року:

-з 01.07.2021 р. по 31.12.2021 р. 103,4%;

-з 01.01.2022 р. по 31.12.2022 р. - 126,6%;

-січень 2023 100,8% та лютий 2023 100,7%.

Інфляційна сума за цей період складає:

-за період з 01.07.2021 по грудень 2022 (103,4% х 126,6%) 130,9 %, тобто, 101249,04 х 130,9% =132534.99 101249,04 = 31285,95 грн.;

-за січень 2023 р. інфляція склала 100,8%, тобто, 101249,04 - 8090,91 - 8636,37 = 84521,76 х 100,8% = 85197,93 84521,76 = 676,17 грн.;

-за лютий 2023 р. інфляція склала 100,7 %, тобто, 84521,76-8636,37 = 75885,39 х 100,7%= 76416,59 - 75885,39 = 531,19 грн.

Всього інфляційна сума з урахуванням сплачених сум станом на 01.03.2023 року складає 32493,31 грн.

Розрахунок 3% річних за період з 29.06.2021 року по 28.02.2023 року з урахуванням сплачених сум:

-з 29.06.2021 по 18.12.2022 724 дні (101249,04 х 3% : 365 х 724) 6025,01 грн.;

-з 20.12.2022 по 04.01.2023 16 днів (101249,04-8090,941= 93158,13х3%:365х16) 122,51 грн.;

-за період з 06.01.2023 по 16.02.2023 42 дні (93158,13 8636,37 = 84521,76 х 3% : 365 х 42) 291,77 грн.;

-за період з 18.02.2023 по 28.02.2023 11 днів (84158.13 - 8636,37= 75885,39 х 3% : 365 х 11) 68,61 грн.;

Всього 3% річних станом на 01.03.2023 року складає 6507,90 грн.

Всього підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача 39001,21 грн. у зв`язку з чим ОСОБА_1 змушений звернутися до суду з вимогою ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки на його користь інфляційну суму та 3% річних.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2023 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

09.08.2023 року під час судового засідання представник відповідачки надала суду відзив на позовну заяву, в котрому зазначає, що позовні вимоги викладені в позові є незаконними та не обґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню, у зв`язку з чим просила відмовити в повному обсязі в задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити посилаючись на ст. 18 ЦПК України, в якій йдеться про обов`язковість виконання судових рішень.

Відповідачка у судовому засіданні повідомила, що відносно неї було відкрито виконавче провадження і тоді вона почала сплачувати зазначену в рішенні суду суму, так як не мала змоги добровільно сплатити кошти через відсутність в неї реквізитів для сплати. Відповідачка додала, що мала бажання сплатити грошові кошти проте не мала змоги цього зробити.

Представник відповідачки в судовому засіданні заперечувала проти заявленого позову в повному обсязі, мотивуючи тим, що зауважень від позивача щодо виконання боргового зобов`язання не було, графіку платежів позивач не оскаржував, а також додала, що реквізитів для сплати коштів відповідачка не мала.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового процесу суд приходить до наступного висновку.

Згідно з копією рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.07.2020 року спільне нажите майно між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 поділено наступним чином: виділено ОСОБА_1 та визнано за ним право власності на квартиру АДРЕСА_3 ; виділено ОСОБА_9 на праві власності квартиру АДРЕСА_4 та визнано за нею право власності на цю квартиру. Також рішенням суду з ОСОБА_9 стягнуто на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації вартості частини спільного майна 87120,50 грн. (а.с.11).

Відповідно до постанови ВП №70387111 відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації вартості частини спільного майна в сумі 87120,50 грн. (а.с.12).

Згідно з відповіддю приватного виконавця Лисенка Ю.О. від 23.02.2023 року станом на момент надання відповіді залишок нестягнутої суми заборгованості за виконавчим документом ВП №70387111 складає 75885,39 грн. (а.с.13).

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Право позивача вимагати від відповідача сплатити інфляційні втрати та 3% річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає в отриманні компенсації (плати) від відповідача за користування утримуваними ним грошовими коштами.

Інфляційні втрати є наслідком інфляційних процесів в економіці, а тому їх слід вважати складовою частиною основного боргу, стягнення яких передбачене статтею 625 Цивільного кодексу України.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції є способом захисту його майнового права та інтересу від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів.

Таким чином стягнення коштів, втрачених внаслідок інфляції, а також трьох процентів річних від простроченої суми є самостійним способом захисту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов`язань.

Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04.06.2019 у справі №916/190/18 (провадження № 12-302гс18) та від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у матеріалах справи та беручи до уваги, що наразі існує виконавче провадження на підставі рішення суду, а також те, що позивачем виконано рішення суду щодо поділу спільно нажитого майна, а відповідачкою не виконується зобов`язання зі сплати в рахунок компенсації вартості частини зазначеного спільного майна, суд приходить до висновку що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 19, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційної суми та трьох відсотків річних задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) інфляційну суму за період з 01 липня 2021 року по 28 лютого 2023 року включно в розмірі 32493,31 грн., 3% річних за період з 29.06.2021 року по 28.02.2023 року в розмірі 6507,90 грн., а всього 39001,21 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у сумі 1073,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: В.В. Малихіна