Справа № 355/1087/22
Провадження № 2/355/157/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Троценко Т. А.

за участю секретаря Ліберацької Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому вказав, що рішенням Баришівського районного суду від 29 травня 2018 року частково задоволено його позовні вимоги до ОСОБА_2 , і з останнього стягнуто на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 330000 грн., пеню -250000 грн., 3% річних 28560,82 грн. та інфляційні втрати 259532,39 грн., а всього на загальну суму 868 093 грн.21 коп.

Постановою Київського апеляційного суду від 16. 01. 2019 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені скасовано, та в цій частині постановлене рішення по стягнення пені в розмірі 330000 грн.

12. 02. 2019 року на виконання вказаних судових рішень було видано виконавчий лист, який 20. 03. 2019 року подано до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Филипіву А. М., на його підставі відкрито виконавче провадження № 5867722.

В ході виконання виконавчого провадження здійснено стягнення на нерухоме майно, належне ОСОБА_2 , а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 , яке було передано ДП «СЕТАМ» для реалізації на електронних торгах.

У зв`язку з тим, що торги не відбулися, він виявив бажання залишити собі вказане нерухоме майно в рахунок часткового погашення боргу, про що приватним виконавцем було винесено постанову та видано відповідний акт.

На час передачі майна- 03. 10. 2019 року сума невиконаного зобов`язання за судовими рішеннями складала 880 305,21 грн.

На тій підставі, що відповідач ухилявся від виконання рішення суду, він знову звернувся до суду про стягнення 3% річних та інфляційний втрат, і рішенням Баришівського районного суду від 07. 07. 2022 року з ОСОБА_2 стягнуто 3% річних в розмірі 67418,62 грн. та інфляційні втрати в розмірі 133889,33 грн., а всього 201 307,95 грн.

У межах виконавчого провадження відбувалося погашення відповідачем боргу, і згідно розрахунку приватного виконавця від 19. 09. 2022 року по виконавчому провадженню № 5867722 залишок нестягнутої суми складає 332 940,85 грн.

Вважає, що він, як кредитор, має право вимагати, а відповідач як боржник має право сплатити три відсотки річних та інфляційні втрати за весь період просрочення виконання рішення Баришівського районного суду від 29. 05. 2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 16. 01. 2019 року, і станом на 16 вересня 2022 року сума розрахунку 3% річних складає 18 293,82 грн., інфляційні втрати -102 735,45 грн., а загалом 121 029,27 грн., які просить стягнути з відповідача.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином, надіслав суду заяву, у якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги задовольнити.

Відповідач до суду за викликом не з`явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином, своїм правом на відзив не скористався, просив розглядати справу без його присутності і врахувати той факт, що заборгованість повністю погашена.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Як вбачається з копії рішення Баришівського районного суду від 29 травня 2018 року, постановленого за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, пені, 3% річних та інфляційних витрат, а також з копії постанови Київського апеляційного суду від 16 січня 2019 року, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 грошова сума в розмірі 948 093 грн.21 коп., яка складалася з заборгованості за договором позики в розмірі 330 000 грн., пені -330 000 грн., 3% річних 28 560,82 грн. та інфляційних втрат 259532,39 грн.

12. 02. 2019 року Баришівським районним судом видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 вказаної грошової суми на користь ОСОБА_1 .

20. 03. 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Филипівим А. М. відкрито виконавче провадження № 5867722, що підтверджено копією вказаної постанови.

Згідно Акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу ОСОБА_2 від 03. 10. 2019 року приватним виконавцем передано ОСОБА_1 нерухоме майно, належне на праві власності відповідачу, у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 вартістю згідно третіх електронних торгів - 67 788,00 грн.

19. 09. 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Филипівим А. М. на запит ОСОБА_1 надано розрахунок заборгованості по ВП № 5867722, з якого вбачається, що відповідач протягом 2021- 2022 років здійснював погашення заборгованості, і станом на 16. 09. 2022 року залишок нестягнутої суми за ВД складає 332 940,85 грн.

На тій підставі, що на час звернення до суду сума боргу не погашена, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних - 18 293,82 грн., інфляційні втрати -102 735,45 грн., а загалом 121 029,27 грн.

Відповідач суду повідомив, що сума заборгованості повністю погашена, але доказів цього факту не надав.

Частина 1 ст. 509 ЦК України передбачає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 525 цього є Кодексу передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно правил ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Сторони не заперечують того факту, що між ними існує фінансове зобов`язання, згідно якому ОСОБА_2 винен ОСОБА_1 грошову суму, вказані обставини підтверджені також судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Позивач надав докази того, що на день звернення до суду грошове зобов`язання відповідачем виконано не було, тому просить застосувати положення ст. 625 ЦК України, яка передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач надав розрахунок 3% річних та інфляційних витрат на загальну суму 121 029,27 грн.

Відповідач належних та допустимих доказів на спростування факту наявності в нього заборгованості перед позивачем не надав.

Частини 2-4 ст. 12 ЦПК України передбачають, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Твердження відповідача щодо погашення усієї суми боргу суд не може прийняти до уваги, оскільки воно не підтверджено належними та допустимими доказами.

Наявність заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 підтверджується відповіддю приватного виконавця виконавчого округу Київської області Филипіва А. М. від 19. 09. 2022 року, з якого вбачається, що виконавче провадження не завершено, і станом на 16. 09. 2022 року залишок нестягнутої суми за ВД складає 332 940,85 грн., тобто зобов`язання відповідача перед позивачем не виконані, у зв`язку з чим наступає фінансова відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 509,525,526,625 ЦК України, ст. ст. 11,12,13,76-81,258-263 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 3 % річних в сумі 18 293,82 грн., інфляційні втрати в сумі 102 735,45 грн., а загалом 121 029,27 грн., а також судовий збір 2481 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 12. 10. 2023 року.

Суддя Баришівського

районного суду Т. А. Троценко