КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №758/5324/23 Головуючий у 1 інстанції: Головчак М.М.

Провадження №22-ц/824/10946/2023 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

27 вересня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В.І., Сушко Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року про передачу справи на розгляд іншого суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Більшина Світлана Олександрівна, про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА

У травні 2023 року ОСОБА_1 , звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Більшина Світлана Олександрівна, про стягнення коштів

Ухвалою Подільськогорайонного суду м. Києва від 18 травня 2023 року позовну заяву направлено за підсудністю Вишгородського районного суду Київської області.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, 5 червня 2023 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до Подільського районного суду м. Києва.

В обґрунтування апеляційних вимог представник апелянта - адвокат Кобижча О.І. зазначив, що позовна заява не стосується прав позивачки на нерухоме майно, а саме дійсності/недійсності укладених договорів щодо земельних ділянок та або стягнення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання зобов`язань за укладеним договором купівлі-продажу.

Тому апелянт вважає, що вказана справа не має розглядається за місцем знаходження земельних ділянок, за правилами виключної підсудності й суд передчасно дійшов висновків про необхідність передачі справи на розгляд до іншого суду з порушенням норм процесуального права та неповним з`ясуванням обставин справи.

Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вказане, розгляд справи здійснювався без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом встановлено, що травні 2023 року ОСОБА_1 , звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Більшина Світлана Олександрівна, про стягнення коштів.

Ухвалою Подільськогорайонного суду м. Києва від 18 травня 2023 року позовну заяву направлено за підсудністю Вишгородського районного суду Київської області.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, 5 червня 2023 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій представник апелянта - адвокат Кобижча О.І. просив, скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до Подільського районного суду м. Києва.

У зазначеній ухвалі суд першої інстанції зазначив, що відповідно до ст. 30 ЦПК Українивстановлена виключна підсудність, зокрема в частині 1 цієї статті зазначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Зі змісту позовної заяви, вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів, отриманих з продажу земельних ділянок за договорами купівлі-продажу, які територіально знаходяться у Вишгородському районі Київської області.

Колегія суддів дійшла до наступного висновку, що доводи викладенні в ухваліПодільського районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року відповідають вимогамзакону, так як відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 30 ЦПК України встановлена виключна підсудність, зокрема в частині 1 цієї статті зазначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17, зазначено, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

У постанові від 09 вересня 2020 року у справі №910/6644/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата ВС визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3 ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Позиція Великої Палати ВС ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

Тому на спори, предметом яких є стягнення коштів, які отриманні від продажу земельних ділянок за договором купівлі-продажу, на який, поширюються норми ст. 30 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням наведеного, колегія суддів за доводами апеляційної скарги, не знаходить підстав для скасування ухвали Подільського районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374 - 379, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді В.І. Олійник

Л.П. Сушко