ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 711/2741/20
Провадження № 22-ц/821/1606/23
Категорія: 314000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Василенко Л.І., Бородійчука В.Г.

за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:

скаржник ( стягувач) : ОСОБА_1

представник скаржника : адвокат Ковальов Віктор Михайлович

боржник : ОСОБА_2

суб`єкт оскарження: Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2023 року (постановленого під головуванням судді Демчика Р.В. в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси, повний текст рішення складено 13 червня 2023 року) у цивільній справі за заявою представника скаржника ОСОБА_1 - адвоката Ковальова Віктора Михайловича про ухвалення додаткового рішення по справі № 711/2741/20 за скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Ковальова Віктора Михайловича на дії державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), боржник: ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в :

11 січня 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Ковальов В.М. подав до Придніпровського районного суду м. Черкаси заяву про розподіл витрат на правничу допомогу у справі № 711/2741/20, яку мотивував тим, що в межах даної справи розглядалась скарга позивача від 10.11.2022 на дії державного виконавця щодо несвоєчасного внесення постанови про відкриття виконавчого провадження, за результатом розгляду якої було прийнято ухвалу суду, якою скаргу задоволено та визнано дії державного виконавця протиправними. Також у даній справі був заявлений орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу та завчасно вказано, що згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України докази фактичної оплати будуть подані додатково.

Адвокат зазначає, що 11.08.2022 між ОСОБА_1 та АО «Агенція правового захисту» було укладено договір про надання правової допомоги, згідно умов якого адвокат Ковальов В.М. здійснював фактичне представництво інтересів заявника у даній справі з моменту укладення договору та надавав юридичні послуги.

Загальна вартість вказаних послуг разом з гонораром згідно договору становить 12 500 грн. Вважає дані витрати ОСОБА_1 обгрунтованими, пов`язаними саме з даною справою, а також співвмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг; часом витраченим адвокатом на надання послуг; Просив суд здійснити розподіл судових витрат шляхом прийняття додаткового рішення про стягнення на користь ОСОБА_1 12 500 грн. витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Додатковим рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2023 року заяву представника скаржника ОСОБА_1 - адвоката Ковальова В.М. про ухвалення додаткового рішення по справі №711/2741/20 за скаргою ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Ковальова В.М. на дії державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), боржник: ОСОБА_2 - задоволено.

Ухвалено додаткове рішення, яким стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (), на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу, в розмірі 12 500, 00 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що заявлені представником ОСОБА_1 - адвокатом Ковальовим В.М. вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 500,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

В апеляційній скарзі, поданій 01 вересня 2023 року через засоби поштового зв`язку, Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) із посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Ковальова В.М. про ухвалення додаткового рішення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 137 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Вважає, що з урахуванням співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, критерію розумності витрат, суду першої інстанції необхідно було відмовити ОСОБА_1 у стягненні витрат на професійну правничу допомогу з мотивів їх неспіврозмірності сумі заявленого відшкодування.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов на адресу апеляційного суду 19 вересня 2023 року, представник ОСОБА_1 адвокат Ковальов В.М. вважає, що додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2023 року є законним, обґрунтованим, прийнятим із врахуванням правових позицій Верховного Суду. Апеляційну скаргу вважає необґрунтованою, такою, що не підлягає до задоволення.

Звертає увагу суду на підпис особи, яка підписала апеляційну скаргу. На апеляційній скарзі міститься підпис невідомої особи, це не підпис начальника відділу В.А. Горох та посилаючись на ч. 5 ст. 357 ЦПК України, згідно якої апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо вона подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Також вказує, що оскільки скаргу ОСОБА_1 задоволено, тому відмова у стягненні понесених нею витрат на правничу допомоги, протирічить нормам ЦПК.

Процесуальний закон покладає тягар доведення неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу саме на ту сторону, яка заперечує проти відшкодування цих витрат в пред`явленому розмірі. При цьому, цій стороні недостатньо лише заявити про таку неспівмірність, а необхідно навести відповідні докази та обгрунтування. Представником відділу державної виконавчої служби до апеляційної скарги не надано жодного доказу , що витрати ОСОБА_1 на правничу допомогу є завищеними або неспівмірними зі складністю справи.

В суді першої інстанції орган ДВС обгрунтованих заяв щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу та відповідних розрахунків не надав, а суд не має повноважень самостійно їх зменшувати з власної ініціативи.

Звертає увагу, що орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу під час розгляду справи стягувач зазначив у своїй скарзі до суду першої інстанції, зокрема, складання відзиву, заперечень у суді апеляційної та касаційної інстанції, апеляційної скарги, касаційної скарги, заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, заяви про перегляд заочного рішення 10 000 грн, за кожен процесуальний документ; гонорар адвоката 5 000 грн. Також зазначив, що докази фактично понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції будуть надані додатково.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що заявлені представником ОСОБА_1 - адвокатом Ковальовим В.М. вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 500,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Колегія суддів не повністю погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції.

Як вбачається із матеріалами справи, у скарзі на бездіяльність державного виконавця у межах розгляду справи № 711/2741/20, представником скаржника адвокатом Ковальовим В.М. було зазначено, що позивач надає орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу під час розгляду скарги та докази фактично понесених судових витрат будуть подані додатково відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Представником скаржника адвокатом Ковальовим В.М. подано до суду заяву про розподіл судових витрат на правничу допомогу у справі № 711/2741/20, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу під час розгляду даної справи, представником заявника надано Договір про надання правової допомоги від 11.08.2022, укладений між ОСОБА_1 та АО «Агенція правового захисту» в особі старшого партнера, адвоката Ковальова В.М., предметом якого є надання правової допомоги (адвокатських послуг) щодо захисту та представництва інтересів замовника у судових органах всіх інстанцій, органах ДВС, приватних виконавців, банківських установах, правоохоронних і контролюючих органах та в будь яких інших установах, підприємствах і організаціях з питань, які випливають зі стягнення позики, підтвердженої розпискою ОСОБА_2 від 22.04.2017; Звіт про виконання договору щодо надання правової допомоги ( детальний опис правничої допомоги), Акт прийому-передачі наданих послуг від 05.01.2023, рахунок від 05.01.2023 за договором про надання правової допомоги від 11.08.2022.

Крім того, долучено до заяви про розподіл судових витрат, докази про направлення даної заяви іншим учасникам справи.

Відповідно до Звіту про виконання договору щодо надання правової допомоги (детальний опис правничої допомоги) та Акту прийому-передачі наданих послуг від 19.01.2023, на виконання умов вищевказаного договору, адвокатом були надані послуги щодо захисту прав та інтересів ОСОБА_1 як стягувача, а саме: здійснено правовий аналіз документів у спірних правовідносинах та надано консультаційні послуги з аналізом судової практики щодо оскарження дій державного виконавця; підготовлено і подано до Придніпровського районного суду м. Черкаси скаргу від 10.11.2022 щодо оскарження дій державного виконавця Петренко С.В. щодо несвоєчасного винесення постанови про відкриття виконавчого провадження; направлено до Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання від 21.11.2022 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду; направлено до Придніпровського районного суду м. Черкаси заяву від 01.12.2022 про розгляд справи без участі сторони позивача /скаржника.

Згідно Акту-прийому передачі наданих послуг від 05.01.2023 гонорар адвоката становить 5 000 грн.

Згідно пункту 3 Акту прийому-передачі наданих послуг від 05.01.2023, за домовленістю сторін оплата здійснюється шляхом видачі готівкових грошових коштів або шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця (адвоката) після надання відповідних послуг, але не раніше ніж через 90 днів після набрання ухвалою суду від 13.12.2022 у справі № 711/2741/20 законної сили та фактичного стягнення присудженої суми заборгованості.

Надані адвокатом Ковальовим В.М. документи відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України є належними доказами понесення ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у даній справі.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

У частині першій статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду представником скаржника адвокатом Ковальовим В.М. надано: - договір про надання правової допомоги від 11.08.2022 року; звіт про виконання договору щодо надання правової допомоги; акт прийому-передачі наданих послуг від 05 січня 2023 року, в якому зазначено детальний опис робіт (наданих послуг) та витрачений адвокатом час на кожну надану послугу; рахунок від 05.01.2023 за договором про надання правової допомоги від 11.08.2022.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні висновки викладені також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Надаючи оцінку доказам у справі, суд апеляційної інстанції враховує позицію Великої Палати ВС, висловлену у справі № 904/4507/18, де зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата) підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VІ).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VІ врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно - виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. ВП ВС наголосила, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тошо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначити розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру. За наявності таких угод при вирішенні питання відшкодування судових витрат ЄСПЛ керується не ними, а іншими наведеними вище чинниками, які стосуються роботи адвоката, насамперед принципом розумності судових витрат, що відображено також у справі «Пакдемірлі проти Туреччини».

У заяві про розподіл витрат на правничу допомогу у справі № 711/2741/20 адвокат Ковальов В.М. зазначає про представництво інтересів заявника ОСОБА_1 , при тому що ним було надано такі послуги: здійснено правовий аналіз документів у спірних правовідносинах та надано консультаційні послуги з аналізом судової практики щодо оскарження дій державного виконавця; підготовлено і подано до суду скаргу від 10.11.2022 щодо оскарження дій державного виконавця Петренко С.В. щодо несвоєчасного винесення постанови про відкриття виконавчого провадження; направлено до суду клопотання від 21.11.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; направлено до Придніпровського районного суду м. Черкаси заяву від 01.12.2022 про розгляд справи без участі сторони позивача/скаржника. Загальна вартість вказаних послуг разом з гонораром згідно договору становить 12 500 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Колегія суддів приходить до переконання, що стягнення суми коштів у заявленому представником скаржника ОСОБА_1 розмірі - 12 500 грн. за надану правничу допомогу є надміру завищеним, враховуючи складність справи, час, затрачений адвокатом на надання допомоги, підготовку процесуальних документів та участь в судових засіданнях.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву адвоката Ковальова В.М. в повному обсязі, не врахував, що у суді розглядалася скарга на дії державного виконавця, а також не звернув уваги на незначну складність даної справи та характер виконаної роботи. Розмір винагороди не є співрозмірним із складністю справи, що випливає із даних правовідносин.

За таких обставин, колегія суддів враховуючи незначну складність справи, характер виконаної адвокатом роботи, критерій реальності та розумності розміру адвокатських витрат, вважає за необхідне змінити додаткове рішення суду від 13 червня 2023 року та частково задовольнити заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ковальова В.М. на суму 6 250,00 грн, оскільки така сума буде відповідати принципу співмірності та розумності і буде узгоджуватися із позицією Великої Палати ВС /справа № 904/4507/18/ щодо визначення критеріїв розміру гонорару.

В силу вимог ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ст. 376 ч. 4 ЦПК України).

За вказаних обставин, оскаржуване судове рішення на підставі ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в частині стягнення з Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (код ) на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, а саме зменшенню стягнутої судом першої інстанції суми із 12 500,00 грн. до 6 250,00 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 -384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити частково.

Додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2023 року - змінити в частині стягнення з Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) () на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу, зменшивши розмір стягнення з 12 500,00 грн. до 6 250,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко

/повний текст постанови суду виготовлено 30 жовтня 2023 року/