1Справа № 335/6486/23 2-о/335/213/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Якимової О.С., розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Маріупольська міська рада, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернулась до суду з вищевказаною заявою, в якій просила встановити факт спільного проживання однією сім`єю, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини після померлого ОСОБА_4 .

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.09.1959, проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . Від даного шлюбу сторони мають двох дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . 06.11.2007 ОСОБА_1 змінила місце реєстрації, та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з тим, вони з чоловіком продовжували проживати за адресою: АДРЕСА_1 , вести спільне господарство, мали спільний бюджет, займались благоустроєм будинку. Також, ОСОБА_4 хворів, та вона здійснювала за ним догляд.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, його похованням займалась ОСОБА_1 та її доньки.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , однак у зв`язку із тим, що заявник була зареєстрована за іншою адресою, їй було відмовлено у відкритті спадкової справи, через пропуск строку для прийняття спадщини, у зв`язку із чим вона звернулась до суду із вказаною заявою.

Ухвалою судді від 17.07.2023 первісну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, у зв`язку із необхідністю визначення заінтересованих осіб та мети подання вказаної заяви.

24.07.2023 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якою усунуто недоліки викладені в ухвалі судді від 17.07.2023.

Строк усунення недоліків, зазначених в ухвалі судді від 17.07.2023, позивачем дотримано.

Ухвалою судді від 25.07.2023 відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Маріупольську міську раду. Призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 25.09.2023 року, яке було відкладено на 18.10.2023, у зв`язку із неявкою учасників справи.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась. 15.09.2023 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 , у якій вона просила здійснювати розгляд заяви в порядку окремого провадження у її відсутність, вимоги заяви підтримала.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та представник Маріупольської міської ради у судове засідання двічі не з`явились. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про день та час судових засідань повідомлялись шляхом направлення судових повісток на адресу їх місця проживання, як внутрішньо-переміщених осіб; Маріупольська міська рада про день та час судових засідань, у зв`язку із місцезнаходженням міської ради на території м. Маріуполь, яка є тимчасово окупованою, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судових повісток на офіційну електронну адресу. Будь-яких заперечень проти заяви про встановлення факту, що має юридичне значення заінтересовані особи суду не подавали.

Суд, дослідивши матеріали справи та долучені заявником докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку, а також те, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і їх встановлення у судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Судом встановлено, що 01.09.1959 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 , яке видане 01.09.1959 Ново-мликівським сільським РАЦС, Розівського району, Запорізької області.

За час шлюбу у сторін народилось двоє дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Маріуполь, Донецької області, актовий запис №313, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане Лівобережним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

За життя ОСОБА_4 на праві власності належав будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом № НОМЕР_3 про право приватної власності на будівництво, та технічним паспортом на вказаний будинок.

За життя ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 також була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 16.01.1998, однак 06.11.2007 змінила адресу місця реєстрації та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відмітками у паспорті громадянина України на ім`я ОСОБА_1 .

За таких обставин, судом встановлено, що станом на 21.02.2022, день смерті ОСОБА_4 , заявник ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, однак були зареєстровані за різними адресами місця проживання.

28.06.2023 ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сахової М.А. із заявою №102/02-31 про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

Листом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сахової М.А. від 05.07.2023 №127/02-31, ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті спадкової справи після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , у зв`язку із тим, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини.

ОСОБА_1 у своїй заяві вказує, що незважаючи на те, що вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , вона зі своїм чоловіком ОСОБА_4 постійно проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі станом на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , вели спільне господарство, та вона доглядала за своїм чоловіком, оскільки він був хворим, та потребував постійного догляду.

Встановлення факту спільного проживання із ОСОБА_4 станом на час відкриття спадщини, ОСОБА_1 необхідно для звернення до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після його смерті. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку, ніж судового, для встановлення такого факту.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

До заяви ОСОБА_1 додано письмові пояснення ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_10 , у яких останні вказали, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 постійно проживали однією родиною за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі і станом на 21.02.2022, тобто на момент смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на досліджені судом докази, суд вважає, що заявницею доведений факт її постійного проживання із своїм чоловіком ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі станом на час відкриття спадщини.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що встановлення факту спільного проживання подружжя на час відкриття спадщини, про який просить заявниця, породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне ОСОБА_1 для можливості прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , оскільки чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, то суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити та встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із її чоловіком ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі і станом на 21.02.2022.

Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 259,263-265, 268, п.5 ч.2 ст.293, п.1 ч.1 ст.315, ст. 319 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Маріупольська міська рада, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 21.02.2022, день смерті ОСОБА_4 .

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: К.В. Гашук