Справа № 463/312/23
Провадження номер № 2/0186/318/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Демиденко С.М.

секретар: Фадєєва Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав.

Просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . А також виключити ОСОБА_2 як батька з актових записів про народження дітей №102 від 12.04.2012 року та №411 від 23.04.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з відповідачем з квітня 2011 року по березень 2018 року вона перебувала в шлюбі, але фактично проживала до січня 2017 року, сімейне життя не склалося через його наркотичну залежність та аморальну поведінку. Тому шлюб розірвано 22 березня 2018 року згідно рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області.

Від вказаного шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На початку 2017 року відповідач залишив позивача з дітьми та переїхав на постійне місце проживання в квартиру своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1 . З того часу позивач з ними жодного разу не бачилася, він жодного разу не тільки не відвідав дітей по місцю їхнього проживання (до 2020 року) за адресою: АДРЕСА_2 , але і повністю самоусунувся від їх виховання та утримання. Відповідач ОСОБА_2 з того часу не надав дітям ніякої матеріальної допомоги, жодного разу не відвідав дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , не привітав їх з Днем народження чи з іншим святом, не повів їх до культурного закладу, не цікавився їхнім розвитком та інтересами, не піклується про їхнє здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та їхньої підготовки до самостійного життя, як це закріплено статтею 150 Сімейного кодексу України.

Оскільки своїх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 позивач виховує, лікує, дбає про їхній духовний та фізичний розвиток і повністю утримує сама, а з липня 2019 року по теперішній час - з іншим чоловіком ОСОБА_7 , з яким перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого в них є малолітня дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому вважає та переконана, що відповідач не може і не має морального права бути батьком неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . А звідси - наведене вище дає право та підстави позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітніх дітей.

Діти з 20 жовтня 2020 року по теперішній час постійно проживають з позивачем по АДРЕСА_3 разом з неповнолітніми дітьми та новим чоловіком ОСОБА_7 .

Відповідач надав суду заяву в якій прохав, справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позову заперечує, просить суд не позбавляти його батьківський прав, оскільки це порушує його права та права неповнолітніх дітей.

Представник позивача надав заяву в якій прохав, справу розглядати за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити.

Представник третьої особи надав суду заяву в якій прохав справу розглядати за його відсутності. Підтримує поданий до суду висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав та просить винести законне та обґрунтоване рішення із забезпеченням найкращих інтересів малолітніх дітей.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Дійсно, відповідач по справі ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 12 квітня 2012 року, та серії НОМЕР_2 від 23 квітня 2014 року.

З копії рішення Першотравенський міський суд Дніпропетровської області від 22.03.2018 року, справа №186/267/18 вбачається, що вказаним рішенням розірвано шлюб зареєстрований 16 квітня 2011 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №78, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від якого є дві малолітні дитини, залишивши позивачці після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_10 .

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 08 вересня 2020 року встановлено, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , мають спільну дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно довідки голови правління ОСББ «Сахарова 16 Б» №11 від 28.11.2022 року вбачається станом на 28.12.2022 року за адресою АДРЕСА_3 , проживає без реєстрації ОСОБА_1 , чоловік ОСОБА_7 , діти ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З висновку органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача №260001-вих-85370 від 12.07.2023 року встановлено, що за результатами розгляду на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини, які відбувалися 22.06.2023 року та 06.07.2023 року, прийнято рішення про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Висновок обґрунтований тим, що ОСОБА_2 не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, бажає приймати участь у вихованні, забезпеченні дітей, цікавиться їх життям та розвитком.

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Відповідно до частин другої та третьої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною третьою статті 157 СК України закріплено, що той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох із урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100).

Зазначеного правового висновку дійшов Верховний Суд в цивільній справі №537/2238/18, Постанова від 15 вересня 2020 року.

Враховуючи викладене, суд на підставі належним чином оцінених доказів дійшов висновку про те, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, тобто природніх прав, наданих батькам щодо дітей на їх виховання, захист їх інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дітьми, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено.

Таким чином, суд повно та всебічно з`ясувавши обставини справи вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, - суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Судові витрати залишити за рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя С.М. Демиденко