Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1153/23
Провадження № 2/376/652/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2023 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді - Коваленка О.М.,

при секретарі - Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обгрунтування, якого вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася позивачка ОСОБА_3 , про що 09 липня 1998 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва було зроблено актовий запис № 1110 та видане Свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 24 липня 2004 року (повторно).

Батьками дитини були зазначені: мати ОСОБА_4 , батько ОСОБА_5 .

На даний час Позивачка ОСОБА_3 отримала прізвище « ОСОБА_6 » у зв`язку із укладенням шлюбу із ОСОБА_7 .

Із моменту народження та фактично до березня 2023 року Позивачка свого батька не знала, не бачила, не спілкувалися із ним, а зі слів її матері батько майбутньої дитини, після того як дізнався про її вагітність, покинув її та після цього вона його ніколи не бачила.

У Свідоцтво про народження дані про батька були записані зі слів матері « ОСОБА_5 ». Справжні відомості щодо батька Позивачці відомі не були.

Мати Позивачки ОСОБА_4 , ніколи не приділяла доньці достатньої уваги, майже не займалася її вихованням, а після досягнення донькою повноліття, взагалі покинула її та на даний час її місцезнаходження Позивачці не відомо

Після цього ОСОБА_1 стала ще більше цікавитися своїми родинними зв`язками та бажала все ж таки дізнатися, хто є її справжнім батьком, як його знайти, хотіла відновити із ним взаємовідносини, розпочати спілкування. Через спільних знайомих, які активно допомагали Позивачці у цьому питанні, було нарешті встановлено, що дійсним батьком Позивачки є громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є уродженцем і на даний час теж постійно проживає у селі Красноліси Сквирського району Київської області.

Після особистого знайомства зі своїм батьком, Позивачка дізналася від нього наступні обставини: він, ОСОБА_2 , орієнтовно у 1997 році, познайомився із громадянкою ОСОБА_4 , і між нами виникли відносини, вони почали проживати разом як чоловік та жінка. Через певний час ОСОБА_4 завагітніла від нього, та ІНФОРМАЦІЯ_1 народила від нього доньку ОСОБА_8 .

При цьому, ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 не перебували у зареєстрованому шлюбі, а тому батька дитини було визначено та записано зі слів матері, та у Свідоцтво про народження було внесено відомості щодо батька ОСОБА_5 . Відповідно, було вірно вказано ім`я та по-батькові батька дитини, але не вірно вказано прізвище, тобто замість « ОСОБА_9 » було записано « ОСОБА_10 », проти чого на той час він не заперечував, так як це нібито було потрібно для зручності визначення майбутнього прізвища дитини, яке повинно було збігатися із прізвищем матері « ОСОБА_10 ».

Після народження дитини ОСОБА_2 та ОСОБА_4 припинили свої відносини як чоловіка та жінки, але він ще деякий час підтримував відносини із матір`ю дитини та допомагав в утриманні доньки, але згодом і ці відносини припинилися за ініціативою ОСОБА_4 . При цьому ОСОБА_2 виявив добровільну згоду на подальше спілкування із Позивачкою як своєю донькою, та виявив згоду надавати сприяння у встановленні певних обставин, у т.ч. того, що він дійсно є батьком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як було встановлено ОСОБА_1 спільно із ОСОБА_2 , для визнання батьківства дитини необхідна спільна заява батька та матері дитини до відповідного органу реєстрації актів цивільного стану, що є неможливим, так як відомості про місцезнаходження матері Позивачки відсутні, вони вже тривалий час стосунки не підтримують.

Тому єдиним способом визнання батьківства ОСОБА_2 по відношенню до його доньки ОСОБА_3 є саме звернення до суду із позовом. Метою звернення Позивачки до суду є саме внесення вірних відомостей в актові записи та у Свідоцтво про народження Позивачки в частині відомостей про її батька, що у свою чергу буде мати юридичне значення для подальших взаємовідносин Позивачки із її батьком (Відповідачем), із третіми особами, у т.ч. органами держаної влади та місцевого самоврядування, а також в майбутньому із метою оформлення спадщини після смерті батька.

Тому на підставі вищевикладеного, позивачка ОСОБА_1 звертається до суду та просить:

Визнати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка народилася у місті Києві (повторне Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_2 , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1110 від 09 липня 1998 року).

Зобов`язати Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка народилася у місті Києві (повторне Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_2 , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1110 від 09 липня 1998 року), зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України та видати нове Свідоцтво про народження, залишивши у Свідоцтві про народження дитині прізвище « ОСОБА_10 ».

В підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, її представник - адвокат Ліндаєв Олександр Сергійович надіслав до суду заяву про проведення розгляду справи без участі позивачки та її представника, підтримав позовні вимоги у повному обсязі (а. с. 21).

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, направив до суду заяву про проведення розгляду справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував та просить задовольнити позовну заяву у повному обсязі, а також повідомив, що усі обставини, викладені у позові відповідають дійсності та він з ними погоджується повністю (а.с.20).

Представник третьої особи Святошинського відділу ДРАЦС у м. Києві в судове засідання не з`явився, про день, місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника відділу за наявними документами та доказами (а.с.27).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч. ч. 3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання на підставі вимог ст. ст. 200,206,211,247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , про що 09 липня 1998 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва було зроблено актовий запис № 1110 та видане Свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 24 липня 2004 року (повторно), батьками дитини були зазначені: мати ОСОБА_4 , батько ОСОБА_5 , що вбачається із копії повторного Свідоцтва про народження від 24.07.2004 року (а.с. 11).

Після чого ОСОБА_3 отримала прізвище « ОСОБА_6 » у зв`язку із укладенням шлюбу із ОСОБА_7 , що вбачається із копії Свідоцтва про шлюб від 10 березня 2021 року Серія НОМЕР_3 , актовий запис № 415 (а.с. 10).

Як вбачається із пояснень Позивачки, які зазначено в позовній заяві та ніким не оспорюються, із моменту її народження та до березня 2023 року вона не знала свого батька, зі слів її матері батько майбутньої дитини, після того як дізнався про її вагітність, покинув її та після цього вона його ніколи не бачила.

Із пояснень Позиваки встановлено, що у Свідоцтво про народження Позивачки дані про батька були записані зі слів її матері « ОСОБА_5 ».

Із пояснень Позивачки, нею згодом було самостійно встановлено, що дійсним її батьком є громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є уродженцем і на даний час теж постійно проживає у селі Красноліси Сквирського району Київської області, особисто зустрілася та поспілкувалася із ним, та дізналася після цього такі обставини.

ОСОБА_2 , орієнтовно у 1997 році, познайомився із громадянкою ОСОБА_4 , і між нами виникли відносини, вони почали проживати разом як чоловік та жінка. Через певний час ОСОБА_4 завагітніла від нього, та ІНФОРМАЦІЯ_1 народила від нього доньку ОСОБА_8 . При цьому, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не перебували у зареєстрованому шлюбі, а тому батька дитини було визначено та записано зі слів матері, та у Свідоцтво про народження було внесено відомості щодо батька « ОСОБА_5 », що також не заперечує відповідач.

Відповідно, було вірно вказано ім`я та по-батькові батька дитини, але не вірно вказано прізвище, тобто замість « ОСОБА_9 » було записано « ОСОБА_10 », проти чого на той час він не заперечував, так як це нібито було потрібно для зручності визначення майбутнього прізвища дитини, яке повинно було збігатися із прізвищем матері « ОСОБА_10 ». Після народження дитини ОСОБА_2 та ОСОБА_4 припинили свої відносини як чоловіка та жінки, але він ще деякий час підтримував відносини із матір`ю дитини та допомагав в утриманні доньки, але згодом і ці відносини припинилися за ініціативою ОСОБА_4 , що також підтверджує відповідач своєю письмовою заявою.

Після знайомства із Позивачкою, Відповідач ОСОБА_2 виявив добровільну згоду на подальше спілкування із своєю донькою, та виявив згоду надавати сприяння у встановленні певних обставин, у т.ч. того, що він дійсно є батьком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також судом встановлено, що представником Позивачки, адвокатом Ліндаєвим О.С., було проведено опитування Відповідача із обставин справи, та було складено Протокол опитування адвокатом особи за її згодою, від 07.04.2023 року, згідно якого Відповідач ОСОБА_2 повідомив обставини його знайомства із ОСОБА_4 , її вагітності та народження нею доньки ОСОБА_11 , а також що ним визнається факт народження ОСОБА_12 , від батьків ОСОБА_13 та ОСОБА_4 , та підтверджує, що сам він, ОСОБА_2 , є її батьком, та що також він готовий підтвердити дані відомості під час розгляду справи у суді, що вбачається із копії зазначеного Протоколу (а.с. 15).

Таким чином, суд приходить до висновку, що Позивачем надано суду належний обсяг доказів існування обставин, зазначених у позовній заяві, суд вважає дані обставини встановленими та доведеними належним чином.

У відповідності до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Відповідно до вимог п. 3 ч.2 ст. 125 СК України, якщо мати і батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Згідно з вимогами ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , який фактично і є біологічним батьком позивачки ОСОБА_1 , визнає факт свого батьківства по відношенню до неї, є живим на час розгляду справи, надав суду заяву, в якій визнав позовні вимоги у повному обсязі (а.с.20).

Також факт визнання Відповідачем обставин, зазначених Позивачем, вбачаються із Протоколу його опитування адвокатом Ліндаєвим О.С.

Згідно із положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п.2.16.4. п. 2.16 Розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Суд також враховує, що у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України 2004 року, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Згідно статті 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений також особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Суд враховує, що відповідач по справі не заперечує факт свого батьківства відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що в сукупності з фактичними обставинами справи та процесуальною поведінкою її учасників дає підстави дійти висновку, що відповідач дійсно являється рідним батьком ОСОБА_1 , а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2,4, 12,13,76,81,200, 206,211,247,258, 259, 263-265, 351,352,354 ЦПК України, ст. ст. 125,128,134 СК України, п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», п. п. 2.13, 2.13.1 Наказу Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства задовольнити в повному обсязі.

Визнати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка народилася у місті Києві (повторне Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_2 , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1110 від 09 липня 1998 року).

Зобов`язати Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка народилася у місті Києві (повторне Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_2 , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1110 від 09 липня 1998 року), зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України та видати нове Свідоцтво про народження, залишивши у Свідоцтві про народження прізвище « ОСОБА_10 ».

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко