Справа № 697/2191/23
Провадження № 2-з/697/15/2023
У Х В А Л А

11 жовтня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі судді Євтушенко Б.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред`явлення позову,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Васянович В.В. звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про забезпечення доказів, в якому просить суд в порядку забезпечення доказів витребувати від Комунального некомерційного підприємства «Канівська багатопрофільна лікарня» Канівської міської ради Черкаської області копію медичної справи, копію медичної картки (за наявності) та копії інших медичних документів (за наявності) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Каневі, Черкаської області. В обґрунтування заяви зазначив, що заявник ОСОБА_3 може набути статус позивача в суді з позовом до спадкоємців ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Каневі, Черкаської області, про усунення від права спадкування у відповідності до ч. 5 ст. 1224 ЦПК України. Проте для пред`явлення позову, заявник має переконатися, чи перебувала спадкодавець в безпорадному стані, для визначення якого вона має намір до пред`явлення позову звернутися в експертну установу з метою отримання експертного медичного висновку для визначення чи перебував спадкодавець в безпорадному стані на момент смерті та в період до смерті.

Дослідивши заяву про забезпечення доказів та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, за приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, основою цивільного процесу є принцип змагальності сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ЦПК України.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасники справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до ч. ч. 1- 3 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Згідно з вимогами п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів повинні бути вказані докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, а також обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

За змістом ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати та зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення, потрібні для вирішення справи, але, насамперед, спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов, суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Отже, процесуальним порядком та механізмом забезпечення доказів передбачено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення доказів, має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкоджені, втратити свою доказову цінність тощо).

Аналіз норм права, що регулюють порядок вирішення вказаного питання, дає можливість зробити висновок про те, що задовольняючи заяву про забезпечення доказів, суд має пересвідчитися в тому, що у особи, яка бере участь у справі є складнощі в отриманні документів, тобто об`єктивної неможливості одержання та подання доказового матеріалу до суду особисто, через обставини, які перешкоджають такому поданню. Ці складнощі можуть мати юридичний та фактичний характер. Складнощі юридичного характеру полягають в тому, що на заваді одержанню та поданню доказу є норма закону забороняючого характеру, яка обмежує доступ особи до потрібної доказової інформації. Фактичні складнощі в одержанні доказів мають місце, коли, незважаючи на вжиті особою заходи, потрібний їй доказ одержати не вдалося.

Крім того, основною складовою обґрунтованості заяви про витребування доказів необхідна доведеність обставин, що існують достатні підстави вважати, що такі докази будуть втрачені в подальшому.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення доказів, представником заявника не наведено жодної підстави на наявність ризику втрати доказів, про забезпечення яких він просить суд, також заявником не наведено підстав, які дають можливість припускати, що збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Крім того, з відповіді КНП «Канівського центру первинної медико-санітарної допомоги» на адвокатський запис від 26.09.2023 за № 1434/01-03 (а.с. 13) вбачається, що в декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, довіреною особою ОСОБА_4 була зазначена ОСОБА_1 , тобто заявник.

Представником заявника не надано суду доказів, що ОСОБА_1 не може отримати копію медичної справи та медичних документів ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що заява представника заявника ОСОБА_1 адвоката Васяновича В.В. про забезпечення доказів до пред`явлення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами ст.ст.116-118,260,261,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред`явлення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Б . В . Євтушенко