справа № 462/7365/23
УХВАЛА

26 вересня 2023 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м.Львова Колодяжний С.Ю., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

встановив:

ТОВ «Львівгаз збут» 25.09.2023 року звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 3991,37 грн., з яких 3318,64 грн. основного боргу, 511,11 грн. інфляційних втрат, 161,62 грн. 3% річних.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно п.4 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Як вбачається із матеріалів заяви про видачу судового наказу, ТОВ «Львівгаз збут» просить видати судовий наказ про стягнення основного боргу, який складає 3318,64 грн., інфляційних втрат - 511,11 грн. та 161,62 грн. - 3 % річних.

Проте, згідно долучених до заяви розрахунків заборгованості, основний борг розрахований за період з червня 2021 року по серпень 2023 року, втрати від інфляції з вересня 2020 року по лютий 2022 року, заборгованість за 3 % річних з липня 2020 року по січень 2022 року.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, враховуючи те, щоТОВ «Львівгаз збут» вказано в поданих документах різні періоди розрахунку заборгованості та не конкретизовано такого, що суперечить вимогам п.4 ч.2 ст.163 ЦПК України, суддя вважає, що уприйнятті заяви ТОВ «Львівгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 слід відмовити.

При цьому, суддя роз?яснює стягувачу наслідки відмови у видачі судового наказу. А саме, згідно з ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно з ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Тому, відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України, внесена сума судового збору стягувачу ТОВ «Львівгаз збут» не повертається.

Керуючись ст.163-166, 258-261, 352-354 ЦПК України, суддя

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний