Справа № 638/3854/21
Провадження № 2/638/627/23
УХВАЛА

Іменем України

12 жовтня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Мяснянкіної Г.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , про передачу до іншого справи за позовом ОСОБА_3 до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Саутенко Наталії Владиславівни про визнання заповіту нікчемним, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

19 березня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Саутенко Наталії Владиславівни про визнання заповіту нікчемним.

Ухвалою суду від 30 березня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 26 січня 2022 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 .

10 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , заявила клопотання про передачу справи до Червонозаводського районного суду м. Харкова, яке мотивоване тим, що спір у справі стосується нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . За таких обставин підлягають засновуванню правила виключної підсудності згідно зі ст. 30 ЦПК України.

В судове засідання позивач, відповідач та третя особа не з`явилися, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлялися належним чином.

Дослідивши заявлене клопотання, перевіривши обставини, викладені в ньому наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про передачу справи за підсудністю з наступних підстав.

При зверненні до суду з відповідним позовом позивач повинен дотримуватися вимог закону щодо підсудності розгляду цивільних справ, передбачених главою 2 розділу І ЦПК України.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору у даній справи є визнання нікчемним заповіту ОСОБА_4 від 16 червня 2015 року.

Зі змісту оскаржуваного заповіту вбачається зокрема, що спадкодавець заповіла ОСОБА_1 будь-яке нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, спір у даній справі стосується нерухомого майна, яке заповіла ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року визначено, що позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна та застосування наслідків недійсності пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до абз. 4 п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Крім того, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.42 Постанови № 3 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснив, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Предметом спору у даній справі є визнання заповіту нікчемним. Оскільки заповіт є одностороннім правочином та стосується нерухомого майна, тому з урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що у даній справі підлягають застосуванню привила виключної підсудності, встановлені ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

З копії заповіту від 16 червня 2015 року вбачається, що нерухоме майно, щодо якого виник спір про визнання заповіту нікчемним, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

В пункті 45 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено, якщо після відкриття провадження у справі та до початку судового розгляду (розгляду справи по суті - стаття 173 ЦПК) виявиться, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду незалежно від волевиявлення сторін.

Розгляд даної справи по суті не розпочато.

Частинами 1, 2 ст. 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про передачу справи до Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Керуючись ст. 27, 31, 32, 259-260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Саутенко Наталії Владиславівни про визнання заповіту нікчемним, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 , передати за підсудністю до Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 12 жовтня 2023 року.

Суддя І.П. Латка