Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/818/23
Номер проведження 2/508/286/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року Миколаївський районний суд

Одеської області

В складі головуючого судді Горобця В.Л.

Секретаря Товт Т.В.

Розглянувши у судовому засіданні в смт. Миколаївка цивільну справу у підготовчому загальному провадженні за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Стрюківської сільської ради, Березівського району, Одеської області про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2018 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано в Малиновському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 10 серпня 2018 року, актовий запис № 1692.

Від шлюбу з відповідачкою є одна неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюб з відповідачкою розірвано Миколаївським районним судом Одеської області 14 червня 2023 року.

Відповідачка ще до їхнього розлучення залишила їхню спільну доньку ОСОБА_4 позивачу. І до цього часу донька проживає з ним, відповідачка ніяким чином матеріально не забезпечує доньку та її потреби. При останній їхній розмові відповідачка повідомила, що має намір забрати доньку та поїхати до м. Одеси. Однак на даний час у неї не має можливості доглядати за дитиною адже вона працює, а дитячі садочки через військовий стан майже не працюють та особистого житла в неї не має.

У позивача є всі належні умови для всебічного та повного розвитку дитини, її нормального виховання, утримання. ОСОБА_1 , має достатній матеріальний стан, на будь- яких обліках в КНП «Миколаївська ЦРЛ» він не перебуває. Позивач вважає, що дитині буде краще проживати з ним.

Позивач не має жодного наміру позбавляти доньку спілкування з мамою в будь-який час. Вона може відвідувати її, брати участь у її розвитку та вихованні.

Позивач ОСОБА_1 , надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилася, направивши до суду заяву, в якій позов визнала.

Представник третьої осіби Служби у справах дітей Стрюківської сільської ради, Березівського району, Одеської області в судове засідання не з`явилася, направивши до суду заяву, в якій не заперечували проти задоволення позову та просили розглянути справу у їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина зареєстрована та проживає разом із батьком ОСОБА_1 , у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Висновком органу опіки та піклування Стрюківської сільської ради «Про визначення місця проживання малолітньої дитини» від 19 вереся 2023 року № 1338. .

У зв`язку із тим, що сторони разом не проживають, між ними виник спір щодо визначення місця проживання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому ( гуртожиток, готель тощо ), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України та ч. 1 ст. 160 СК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків ( усиновлювачів ) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно.

Статтею 161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучатися зі своєю матір`ю.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Пунктом 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини ( ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини ).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Згідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною 4 статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Як вбачається з Висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини, діючи в інтересах дитини, органу опіки та піклування Стрюківської сільської ради, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з її батьком.

Критеріями за яких орган опіки і піклування дійшов подібного висновку послугувало те, що умови проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовільними, сім`я проживає в будинку, дитина має власну кімнату, а й відповідно місце для сну, відпочинку та місце для зберігання речей й іграшок.

Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

Враховуючи, що позивач займається вихованням малолітньої дитини, піклується про неї, має всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, із урахуванням віку дитини, суд вважає, що на даний час проживання малолітньої доньки з батьком, яка фактично проживає з ним, буде відповідати саме інтересам дитини, яка потребує постійного догляду та турботи й позитивно сприятиме її розвитку як психологічному так і фізичному.

Крім цього, визначення місця проживання дитини разом із батьком, не позбавляє матір права на особисте спілкування за дитиною та прийняття участі у її вихованні.

Таким чином, враховуючи, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком відповідає інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог.

На підставі ст.ст.19, 141, 142, 160, 161 СК України, суд керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Стрюківської сільської ради, Березівського району, Одеської області про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 біля її батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду, а стороною, що не була присутньою в судовому засіданні з дня отримання копії рішення.

Суддя: Горобець В.Л.