Справа № 750/9347/23
№ провадження 2/738/301/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року місто Мена Чернігівської області

Менський pайонний суд Чеpнiгiвської областi в складі:

суддi - Волошиної Н.В.

з участю секретаря судового засідання - Іванько А.С.

відповідача ОСОБА_1

pозглянувши у вiдкpитому судовому засіданні цивільну спpаву за позовною заявою Товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

У червні 2023 року Товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. Позовні вимоги мотивовані тим, що 09 січня 2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «SKODA OKTAVIA», д.н.з НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та «RENAULT DUSTER», д.н.з НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 травня 2022 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася у зв`язку з порушенням відповідачем Правил дорожнього руху, а саме п.п.10.1, 2.3 Б, 2.10, чим останній вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс АР-).

Позивачем, страховиком, було виплачено страхове відшкодування 14310,19 грн ПрАТ СК «Уніка», після чого до нього перейшло право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, оскільки відповідач після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Згідно з ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 28 червня 2023 року матеріали справи за позовом Товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу були передані за підсудністю до Корюківського районного суду Чернігівської області.

Згідно з ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області від 02 серпня 2023 року матеріали справи за позовом Товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу були передані за підсудністю до Менського районного суду Чернігівської області, які надійшли до суду 01 вересня 2023 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 05 вересня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 20 вересня 2023 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2023 року відкладено розгляд справи на 11 жовтня 20223 року у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ДТП закриті у зв`язку з закінченням строків накладення на нього адміністративних стягнень, а тому вважає, що він не повинен відповідати за завдані збитки внаслідок ДТП. При цьому, відповідач не заперечував вчинення ним 09 січня 2022 року ДТП та залишення місця ДТП.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що 09 січня 2022 року приблизно о 23-00 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «SKODA OKTAVIA», д.н.з НОМЕР_1 , по вулиці 1 Травня, 155 у місті Чернігові, рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобіля, яким він керував, з автомобілем «RENAULT DUSTER», д.н.з НОМЕР_2 , після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 автомобіль «RENAULT DUSTER», д.н.з. НОМЕР_2 належить ТОВ «Чернігівська індустріальна молочна компанія».

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 травня 2022 року провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с.11-12).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 допустив порушення пунктів 2.10 «а», 10.9 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачені ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс АР-).

Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована в ПрАТ СК «Уніка» згідно з Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів №030405/4100/0000409 від 01.03.2021.

В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «RENAULT DUSTER», д.н.з НОМЕР_2 , що підтверджується Протоколом огляду транспортного засобу №00489464 від 10.01.2022.

09 лютого 2022 року ПрАТ СК «Уніка» звернулася до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою №31986 на виплату страхового відшкодування, зазначивши, що ними було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 16900.27 грн постраждалій стороні, а оскільки цивільна-правова відповідальність винної в настанні дорожньо-транспортної пригоди особи застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», просило здійснити відшкодування шкоди.

Згідно з розрахунком страхового відшкодування в порядку суброгації (регресу) ТДВ «Альфа-Гарант» сума страхового відшкодування становить 14310,19 грн.

Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті від 30 вересня 2022 року №31074 ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування в порядку регресу згідно зі страховим актом №ЦВ/22/1944 за договором страхування №АР- від 09 лютого 2021 року ПрАТ СК «Уніка» в розмірі 14310,19 грн.

З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві 01 травня 2023 року було направлено Регресну (досудову) вимогу №03/1863, однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було.

Судом встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, наявність у відповідача на момент ДТП діючого страхового полісу, розмір спричиненої відповідачем шкоди.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до положень ст. ст. 3, 5, 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до частини другоїстатті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

За змістом до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

Відповідно до положень п. 38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема:

а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння…»

Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених страховиком на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доводи відповідача про те, що його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, в судовому порядку не було доведено та не встановлено судовим рішенням, суд відхиляє з огляду на наступне.

Як вбачається з постанови Деснянського районного суду міста Чернігова від 09 травня 2022 року, судом закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП у зв`язку закінченням строків накладення адміністративного стягнення відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Так, згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення).

Тобто, для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливе лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі - відсутність події і складу адміністративного правопорушення ( п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП).

З огляду на те, що судом закрито провадження у справі саме з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а не у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, суд виходить із доведеності вини відповідача ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, що сталася 09 січня 2022 року, та залишення останнім місця пригоди.

VI. Судові витрати.

Положеннями ст. ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків,спеціалістів,перекладачів,експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ст.137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Правова допомога позивачу ТДВ «Альфа-Гарант» у цій справі надавалася Адвокатським бюро «Грідін і Партнери» в особі адвоката Білинової А.В. на підставі договору про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року (а.с.19).

Відповідно до завдання-доручення №255 від 10 квітня 2023 року до договору про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року, яке є невід`ємним додатком до Договору, сторони домовилися про вартість послуг адвоката у цій справі у розмірі 5000 грн. (а.с.21).

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвокатом Білиновою А.В. надано договір про надання правничих послуг від 14 травня 2019 року, детальний розрахунок та опис робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 22 червня 2021 року за договором про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року, платіжна інструкція в національній валюті від 18 квітня 2023 року №789.

Відповідачем не було надано жодних заперечень стосовно заявленої позивачем суми витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Така правова позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі № 596/2305/18.

Таким чином, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

Наведене правове обґрунтування надає можливість суду ефективно захистити порушені права позивача, забезпечити реалізацію принципу цивільного судочинства - відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, але у порядку, передбаченому законом.

Враховуючи викладене, складність вказаної справи, обсяг виконаних адвокатським об`єднанням робіт, часу, витраченого на виконання таких робіт, принцип розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., що є співмірною з наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 2684 грн необхідно стягнути з відповідача.

Керуючись статтями 2, 4, 10, 12, 76-81, 141, 142, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, статтею 1191 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант» в порядку регресу понесені витрати, пов`язані із сплатою страхового відшкодування, у розмірі 14310 (чотирнадцять тисяч триста десять) гривень 19 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант» 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні судового збору та 5000 (п`ять тисяч) гривень судових витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Позивач:

Товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант», місцезнаходження: б-р Лесі Українки, 26 м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 32382598.

Представник позивача:

Білинова Анастасія Вікторівна, місцезнаходження: вул. Георгія Тороповського, 14, офіс 302 м. Київ.

Відповідач:

ОСОБА_1 , місце реєстрації:

АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст рішення виготовлений 16 жовтня 2023 року.

Суддя Н.В.Волошина