Справа № 676/262/23
Номер провадження 2/676/777/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільськийміськрайонний суд Хмельницькоїобласті

в складі: головуючоїсудді Швець О.Д.

з участю секретаря Чекашкіній О.Л.

представника позивача Коробей Т.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 , Жванецька сільська рада про припинення права на частку в майні колгоспного двору, перерозподіл часток в майні колгоспного двору та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися з позовомдо ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 , Жванецька сільська рада про припинення права на частку в майні колгоспного двору, перерозподіл часток в майні колгоспного двору та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. В обгрунтування позовних вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , який був батьком та чоловіком позивачів. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництво та обслуговування житлового будинку площею 0,2500 га за цією ж адресою. За життя спадкодавець склав заповіт за яким все своє майно заповів своїй дочці ОСОБА_1 ОСОБА_2 від спадкування частки майна чоловіка відмовилась, про що подала заяву відповдіного змісту до нотаріуса. Інших спадкоємців немає. Оскільки житловий будинок з відповідними надвірними будівлями належить до колгоспного двору, членами якого були ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину і роз`яснила порядок вирішення даного питання в суді. Позивачі вважають, що ОСОБА_3 , який був членом колгоспного двору менше трьох років і не приймав участь в спільній трудовій діяльності, тому втратив право на частку в майні колгоспного двору. З урахуванням наведеного ОСОБА_5 та ОСОБА_2 як членам колгоспного двору належать по частці в спірному будинку та спірній земельній ділянці. Просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на частку у майні колгоспного двору, право на яке посвідчено свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння від 24.11.1987 р. за ОСОБА_5 з місцем розташування по АДРЕСА_1 яке складається з житлового будинку та надвірних будівель. Перерозподілити частки у майні колгоспного двору та визнати за ОСОБА_2 право на частку в майні колгоспного двору з місцем розташування по АДРЕСА_1 , яка складається з частини житлового будинку та надвірних будівель та на частину земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на частини житлового будинку та надвірних будівель та на частину земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку з місцем розташування по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 17.03.2023 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 31.05.2023 р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відстуності, подав відзитв на позов, позов визнає, не заперерчує проти його задоволення.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відстуності, проти задоволення позову не запрерчує.

Представник Жванецької сільської ради в судове засідння не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відстуності, проти задоволення позову не заперечує.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та третіх осіб на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , про що вчинений актовий запис № 135 виконавчим комітетом Жванецької сільської ради 12.11.2021 р. та видано свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_5 відкриласть спадщина на майно: житловий будинок з відповідними надвірними будівлями біля нього по АДРЕСА_1 , право вланості посвідчено свідоцтвом про право власності на домоволодіння від 24 листопада 1987 р., яке належало до колгоспного двору, головою двору є ОСОБА_5 ; земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташову в с. Вільне, право власності посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІУ-ХМ № 043453.

20 серпня 2008 року ОСОБА_5 склав заповіт, яким заповів ОСОБА_1 усе своє рухоме та нерухоме майно, де б воно не було і з чого б воно не складось, заповіт посвідчений державним нотаріусом Другої Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори Рудяк Т.В.

Згідно довідки виконавчого комітету Жванецької сільської ради № 114/65-09 від 08.06.2022 р. на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем була зареєстрована та проживала ОСОБА_2

ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ) є донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_2 від 5.09.1964 р., свідоцтвом про укладення шлюбу з ОСОБА_7 05.09.1982 р. І-БВ № 426.

ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_3 від 10.02.1962 р.

Відповдіно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69250263 від 20.06.2022 р. зареєстровано приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Яцевич Г.В. спадкову справу № 181 до майна ОСОБА_5 .

Із матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_1 подала заяву 20 червня 2022 р. про прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_4 22 червня 2022 р. подала приватному нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька, 8 червня 2022 року ОСОБА_2 подала заяву про відмову від належної їй долі спадщини та обов`язкової частини після смерті чоловіка.

Відповдіно довідки виконавчого комітету Жванецької сільської ради № 114/05-09 від 08.06.2022 р. до дня смерті і на день смерті ОСОБА_5 разом з ним постійно проживала та була зареєстрована у вищевказаному будинку ОСОБА_8 .

Таким чином позивачки прийняли прийняли спадщину у відповідності до ст. 1268, 1270 ЦК України.

20 вересня 2022 р. приватний нотаріус Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Яцевич Г.В. видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_1 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2428 га та площею 0,1785 га, що знаходиться в с. Вільне, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області (реєстр № 3668, № 3670).

Приватний нотаріус Яцевич Г.В. відмовила у видачі свідоцтва про право на спдащину, так як відстуній правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності ОСОБА_5 на спірний житловий будинок, так як свідоцтво про право особистої власності на будинок видано на ім`я голови двору ОСОБА_5 , що підтверджується листом № 329/02-14 від 14.09.2022 р.

Оскільки заявлений спір щодо поділу майна колгоспного двору до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

Колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб.

Статтями 63, 64 ЗК УРСР передбачено, що кожний колгоспний двір має право на присадибну земельну ділянку, яка надається в порядку і в межах норм, передбачених статутом колгоспу. Присадибна земельна ділянка надається для будівництва житлового будинку, господарських будівель, під город, сад та на інші потреби. До присадибної ділянки входить вся площа, в тому числі і зайнята будівлями. Присадибна земельна ділянка надається колгоспному двору за рішенням загальних зборів членів колгоспу (зборів уповноважених); її розміри встановлюються з урахуванням кількості членів двору та їх трудової участі в громадському господарстві колгоспу. Новостворювані колгоспні двори, зареєстровані в сільських (селищних) Радах народних депутатів, мають право на одержання присадибних ділянок в порядку і розмірах, визначених статутом колгоспу.

Відповідно до пункту 42 Примірного статуту колгоспу, прийнятого III Всесоюзним з`їздом колгоспників та затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 27 листопада 1969 року № 910, сім`я колгоспника (колгоспний двір) може мати у власності житловий будинок, господарські будівлі, продуктивну худобу, птицю, бджіл і дрібний сільськогосподарський інвентар для робіт на присадибній ділянці. Сім`ї колгоспника (колгоспного двору) надається в користування присадибна земельна ділянка під город, сад і інші потреби в розмірі до 0,50 га, включаючи землю, зайняту будівлями, а на поливних землях до 0,20 га.

Згідно з пунктом 10 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12 травня 1985 року №5-24/26, в сільських Радах народних депутатів в погосподарську книгу записуються члени господарст в усіх суспільних груп (господарства працівників колективних сільськогосподарських підприємств, робітників, службовців, осіб, які зайняті індивідуальною трудовою діяльністю, селянські (фермерські) господарства та ін.), які постійно проживають на території сільської Ради, незалежно від наявності в них будівель, садиби та худоби. Записи в погосподарській книзі без відвідування кожного господарства недопустимі. Господарства записуються в порядку розміщення в населеному пункті незалежно від їх суспільної групи.

З введенням у дію з 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» колгоспні двори ліквідовано і питання права власності на майно колишніх колгоспних дворів регулюється нормами ЦК УРСР 1963 року.

Правовий режим власності колгоспного двору, виділ частки з колгоспного двору, його поділ, а також підстави втрати права на частку в майні колгоспного двору визначено статтями 120-126 ЦК УРСР 1963 року.

Так, згідно зі статтями 120, 123 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності і розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Правильне застосування судами норм статей 120, 123 ЦК УРСР 1963 року передбачає з`ясування питання про віднесення будинку до відповідної суспільної групи господарств.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-350цс15.

Спеціальним нормативним актом, який визначає порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах, є Вказівки по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26 (далі - Вказівки № 5-24/26), та Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69), які були замінені Інструкцією ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених наказом Міністерства статистики України від 22 лютого 1995 року № 48.

Згідно зі змістом Вказівок № 112/5 і 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Жванецької сільської ради № 154/05-09 від 13.09.2022 р., записів погосподарських книг, особовий рахунок № НОМЕР_4 домогосподарство, розташоване в АДРЕСА_1 належало до суспільної групи колгоспного двору. Отже, оскільки ОСОБА_5 , ОСОБА_2 працювали у колгоспі, то були наявні підстави вважати, що будинковолодіння відноситься до суспільної групи "колгоспний двір".

Позивачем до позовної заяви додано свідоцтво про право власності на жилий будинок від 24 листопада 1987 року, яким посвідчено право власності на жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_5 .

Вказане свідоцтво було видано на підставі рішення виконкому Кам`янець-Подільської районної Ради народних депутатів від 19 листопада 1987 року № 279 б.

Згідно із частиною 1 статті 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Частиною 2 статті 123 ЦК УРСР передбачено, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в навчальному закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Станом на 15.04.1991 р. членами колгоспного двору були зареєстрвоані ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

ОСОБА_3 подав до суду заяву в якій зазначив, що не брав у часті своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору, постійно проживав у м. Кам`янці-Подільському, де працював у різних установах, підприємствах.

Зазначені обставини підтверджуються записами в трудовій книжці НОМЕР_5 від 5.07.1985 р. на ім`я ОСОБА_3 , довідкою Кам`янець-Подільського районного трудового архіву № І-920/04-03 від 15.11.2022 р. за інформацією якої ОСОБА_3 не був включений в книгу обліку розрахунків по оплаті праці та книгах обліку трудового стажу по колгоспу ім. Крупської с. Слобідка-Рихтівська за 1991 р., свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_3 з ОСОБА_9 НОМЕР_6 від 15.10.1989 р.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієїдати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Матеріалами справи підтверджується і визнається відповідачем ОСОБА_3 , що останній не приймав у часті у веденні спільного господарства колгоспного двору, а тому втратив право на частку в його майні.

З урахуванням положень ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР частки ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в майні колгоспного двору складають і . Той факт, що за життя ОСОБА_5 не виділялись належні їм частки колишнього колгоспного двору не вказує на те, що домоволодіння належало померлому повністю.

Разом з тим, відповідно до ст. 355 Цивільного кодексу України "майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно)". Статтею 368 цього ж кодексу визначено, що "спільна власність двох і більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю, а «майно, набуте подружжям за час шлюбу в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом".

Виходячи з положень ст. 372 Цивільного кодексу України "майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом".

З урахуванням наведено, суд вважає позовні вимоги в частині визнання права власності за ОСОБА_2 частки спірного домоволодіння обгрунтованими.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (1217 ЦК України).

Статтею 1226 ЦК України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна (частина друга статті 1299 ЦК України).

Відповідно до підпунктів 4.15, 4.18 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони та арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповдіно свідоцтва про право власності на майно колгоспного двору від 24.11.1987 р. право власності ОСОБА_5 за спірне домоволодіння зареєстровано в Кам`янець-Подільському МБТі 24.11.1987 р., № 1-27.

Відповідно технічного паспорту на домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1 , складеного 11.07.2022 р., домоволоіння 1969 року забудови, складається з житлового будинку (А-1), загальною площею 93,2 кв., в тому числі житловою 39,6 кв. м. та надвірних будівель літня кухня-сарай ( літ. Б), гараж (літ. В), сарай (літ. Г), вбиральня (літ. Д).

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Враховуючи що спірного домоволодіння є власністю ОСОБА_2 , спадковим майном є зазначеного домоволодіння, ОСОБА_1 належним чином прийняла спадщину, є спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємцев немає, суд приходить до висновку про визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 в частках та .

Щодо визнання права власності на земельну ділянку, яка належала на праві власності спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІУ-ХМ № 043453 суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 377 ЦК України (в редакції Закону № 1702-VI від 05 листопада 2009 року) передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з частиною першою статті 120 Земельного кодексу України (в редакції Закону № 1702-VI від 05 листопада 2009 року) уразі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Вказані норми встановлюють єдність юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будівель і споруд. Власник, визначаючи юридичну долю збудовних будівель та споруд, одночасно визначає і долю земельної ділянки, на якій вони розташовані.

Статтею 381 ЦК України визначено, що садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістомстатті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої та третьої статті 1225 ЦК України до спадкоємці вжитлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

До спадкоємці вжитлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Пленум Верховного Суду України у пункті 10 постанови від 30 травня2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив судам, що положення статті 1225 ЦК України про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

Виходячи зі змісту вищевказаних норм, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка, з урахуванням нормативів, була виділена спадкодавцю для будівництва та обслуговування житлового будинку, інших будівель та споруд.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оцінюючі зібрані у справі докази, враховуючи цільове призначення спірної земельної ділянки, яка належала спадкодавцю на праві власності, а також волю спадкодавця, суд приходить до висновку про визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 права власності на спірну земельну ділянку, оскільки на цій земельній ділянці розташований житловий будинок позивачів (1/2 якого є власністю ОСОБА_2 , якого успадкова ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5 ), інші будівлі та споруди, а земельна ділянка, площею 0,25 га, призначена саме для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, власником яких є позивачі.

Керуючись ст. 4, 12, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1216-1220, 392, 1261, 1296 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 , Жванецька сільська рада про припинення права на частку в майні колгоспного двору, перерозподіл часток в майні колгоспного двору та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на частку у майні колгоспного двору, право на яке посвідчено свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння від 24.11.1987 р. за ОСОБА_5 з місцем розташування по АДРЕСА_1 яке складається з житлового будинку та надвірних будівель.

Перерозподілити частки у майні колгоспного двору та визнати за ОСОБА_2 право на частку в майні колгоспного двору з місцем розташування по АДРЕСА_1 , яка складається з частини житлового будинку та надвірних будівель та на частину земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на частини житлового будинку та надвірних будівель та на частину земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку з місцем розташування по АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_9 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Жванецька сільська рада, , юридична адреса: вул. Центральна, 57, с. Жванець, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення скадено 28 липня 2023 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.