Справа № 353/994/23
Провадження № 2/353/340/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.,

з участю секретаря судового засідання Гаврилів Х.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Тлумач в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на 1/6 частку житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що у відповідності з свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 31.08.2000 року, виданого виконавчим комітетом Кутищенської сільської ради Тлумацького (Іван-Франківського) району Івано-Франківської області членам двору: їй, матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бабусі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , братові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батькові ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , її чоловікові ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на праві спільної сумісної власності по 1/6 частці кожному належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла бабуся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 помер батько ОСОБА_6 , а ІНФОРМАЦІЯ_8 померла мати ОСОБА_3 . Після їх смерті відкилася спадщина на все належне їм на день смерті майно. Ще за життя мати ОСОБА_3 посвідчила на її ім`я заповіт, яким заповіла їй майно, в т.ч. і належну їй частку вищевказаного домоволодіння. Вона прийняла спадшину і бажає оформити спадщину на своє ім`я.

В нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну матері 1/6 частку житлового будинку, господарськихбудівель та споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 , оскільки існують розбіжності в документах, а саме у свідоцтві про смерть мати значиться на ім`я « ОСОБА_8 », а свідоцтві про право власності на житловий будинок та заповіті на ім`я « ОСОБА_9 », що не дає можливості підтвердити належність спадкодавцеві документів про право власності на вищевказане майно. Тому також просила в мотивувальній частині рішення встановити факт приналежності їй заповіту матері із зазначенням в тексті заповіту імені матері «Степанія», як такого, що був посвідчений від імені матері ОСОБА_3 . Вказала, що згідно словника-довідника «Власні імена людей» імена «Степанія» та «Стефанія» тотожні.

04.10.2023 року ОСОБА_1 через канцелярію суду подала заяву про уточнення позовних вимог (а.с. 55), в якій уточнила позовні вимоги та простла в мотивувальній частині рішення суду встановити факт приналежності її покійній матері ОСОБА_3 заповіту від 25.06.2003 року та Свідоцтва про право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , в яких ім`я її матері зазначено як « ОСОБА_9 », як таких, що належали ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, однак в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду 04.10.2023 року подав заяву (а.с. 51), в якій позов визнав, не заперечив щодо його задоволення та просив справу розглянути у його відсутності. Вказав, що претензій не має і не буде мати в майбутньому.

Згідно частин 3, 4 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 31.08.2000 року, виданого виконавчим комітетом Кутищенської сільської ради на підставі рішення Кутищенської сільської ради № 65 від 08.08.2000 року, та зареєстрованого в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації 31.08.2000 року за № 138 (а.с. 13), що житловий будинок по АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності в рівних частках кожному (по 1/6 частці) належить: ОСОБА_3 (мати позивача), ОСОБА_5 (бабуся позивача), ОСОБА_2 (брат позивача, відповідач), ОСОБА_6 (батько позивача), ОСОБА_7 (чоловік позивача), ОСОБА_1 (позивач).

Позивач ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 і її батьками були ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 23).

У вказаних документах ім`я ОСОБА_3 (мати позивача) вказано як « ОСОБА_9 ».

02.05.1987 року позивач ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_7 та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_11 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 23).

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 17).

З вищевказаного документа вбачається, що ім`я ОСОБА_3 « ОСОБА_8 », а не « ОСОБА_9 ».

25.06.2003 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Кутищенської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області О.Юськів, яким все належне їй майно, частину житлового будинку, господарських будівель, грошовий вклад її чоловіка особовий рахунок № НОМЕР_1 в Тлумацькому віділенні ощадного банку, легковий автомобіль реєстраційний номер НОМЕР_2 , модель ИЖ 412, рік випуску 1988, колір синій, двигун № НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 , земельні ділянки і все на що вона по закону матиме право на день її мерті заповіла дочці ОСОБА_1 (позивач), що підтверджується копією заповіту від 26.06.2003 року (а.с. 16).

У вказаному документі ім`я ОСОБА_3 (мати позивача) також вказано як « ОСОБА_9 ».

Згідно словника-довідника «Власні імена людей» ім`я « ОСОБА_9 » та « ОСОБА_8 » - це одне і теж жіноче ім`я (а.с. 20-21).

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З оцінки наявних у справі доказів в судовому засіданні встановлено факт приналежності померлій ОСОБА_3 (мати позивача) свідоцтва про право власності на житловий будинок від 31.08.2000 року на належну їй 1/6 частку житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , виданого виконавчим комітетом Кутищенської сільської ради на підставі рішення Кутищенської сільської ради № 65 від 08.08.2000 року, зареєстрованого в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації 31.08.2000 року за реєстровим № 138, а також заповіту від 25.06.2003 року, посвідченого секретарем Кутищенської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області О.Юськів.

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_1 (позивач) прийняла спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , так як була зареєстрована та постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Кутищанського старостинського округу № 14 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 266 від 27.06.2023 року (а.с. 14).

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 87/2008 від 29.01.2008 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_3 (мати позивача) (а.с. 40-50), з якої вбачається, що позивач ОСОБА_1 є єдиними спадкоємцями в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає.

Отже, на момент звернення до суду позивачка ОСОБА_1 правомірно претендує на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованими по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом.

Позивачу ОСОБА_1 в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , оскільки розбіжності в документах у зазначенні імені спадкодавця ОСОБА_3 не дають можливості підтвердити належність останній документа про право власності на вищевказаний житловий будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвої Н.М. № 308/02-31 від 20.06.2023 року (а.с. 19).

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на 1/6 частку житлового будиноку з господарськими будівлями та спорудами.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивачів, питання про повернення судового збору не вирішується.

На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 200, 206-207, 247, 263-265, 268, 273, 293, 315, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийН. І. Лущак

Повний текст судового рішення складено «11» жовтня 2023 року