ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/563/22 Номер провадження 22-ц/814/2806/23Головуючий у 1-й інстанції Даценко В.М. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Одринської Т.В., Панченка О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Мартинюк Олександр Сергійович, на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» про перерахунок нарахувань за послугу з розподілу газу, стягнення моральної шкоди та вартості недопоставленого газу,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» (далі АТ «Лубнигаз») про перерахунок нарахувань за послугу з розподілу газу, стягнення моральної шкоди та вартості недопоставленого газу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до заяви-приєднання №21-ЛК позивач приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу як фізична особа, яка використовує природний газ для професійної та/або комерційної діяльності. Відтак, розподіл та постачання природного газу за адресою власності позивача: АДРЕСА_1 , яке здається в оренду, здійснювалось як споживачу, що не є побутовими.

04 червня 2019 року без вручення/направлення повідомлення про припинення розподілу газу, за відсутності споживача (представника), працівники відповідача самовільно проникли на територію власності позивача та припинили/обмежили розподіл газу за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом опломбування вхідної засувки, чим грубо порушили права споживача природного газу.

Про припинення/обмеження 04 червня 2019 року розподілу газу за адресою: АДРЕСА_1 , позивачеві стало відомо лише за письмовим повідомленням орендаря від 05 червня 2019 року.

Позивачем 10 жовтня 2019 року було направлено скаргу в Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі -НКРЕКП) з приводу незаконного припинення розподілу газу.

Позивач вказує, що у відповіді на його скаргу НКРЕКП в листі №18248/16/9-19 від 07 листопада 2019 року зазначає, що відповідно до наданої АТ «Лубнигаз» інформації, лист-попередження №302 щодо припинення розподілу природного газу в зв`язку з незабезпеченням позивачем облаштування власних комерційних вузлів обліку засобами дистанційної передачі даних було направлено позивачу 28 лютого 2019 року. При цьому копії документів до НКРЕКП не надавались.

Позивач вважає, що на дату припинення розподілу газу (04 червня 2019 року) відповідно до Постанови НКРЕКП від 17 травня 2019 року № 750 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494», яка набрала чинності 19 травня 2019 року, власники комерційних вузлів обліку природного газу з лічильниками типорозмірів, зокрема G-6 та річний обсяг обліку природного газу яких менше 10 тис. м. куб., не зобов`язані в установленому законодавством порядку забезпечувати організацію та облаштування на власних комерційних вузлах обліку засобів дистанційної передачі даних.

Відповідач не вручав, не направляв поштою жодного повідомлення про припинення розподілу газу за адресою: АДРЕСА_1 , із зазначенням підстав для такого припинення. Повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання від 29 квітня 2019 року було сформоване лише в 2021 році та направлене на запит НКРЕКП. Примірник Акту про припинення розподілу природного газу позивач не отримував.

Відтак, на думку позивача, застосування 04 червня 2019 року відповідачем заходів з обмеження (припинення) передачі та/або розподілу природного газу на об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з підстав незабезпечення облаштування засобами дистанційної передачі даних власні комерційні вузли обліку, безпідставне та незаконне.

Відповідно умов до типового договору розподілу природного газу, оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Пунктом 7.3. договору визначено право споживача на отримання цілодобового доступу до газорозподільної системи та передачу належних споживачу об`ємів (обсягів) природного газу з належним рівнем надійності, безпеки, якості та величини його тиску за умови дотримання ним вимог цього договору та Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ).

Безпідставне та незаконне обмеження (припинення) розподілу природного газу є прямим порушенням зобов`язань відповідача, за які настають правові наслідки.

Підпунктом 1 пункту 2 глави 6 розділу XI Кодексу ГРМ визначено, що у разі безпідставного припинення газопостачання (розподілу природного газу) споживачу з вини Оператора ГРМ він відшкодовує споживачу вартість або об`єм недовідпущеного природного газу, що обчислюється, виходячи з середньодобового споживання за попередні 12 місяців (норма застосовується щодо споживачів, що не є побутовими) або планового місячного об`єму споживання (норма застосовується щодо споживачів, що є побутовими) на відповідний період за договором розподілу природного газу та з урахуванням періоду безпідставного припинення газопостачання. У разі якщо безпідставне припинення газопостачання завдало споживачеві матеріальної та/або моральної шкоди, оператор ГРМ відшкодовує її у добровільному порядку або за рішенням суду.

Пунктами 8.1., 8.3., 8.4. типового договору розподілу природного газу визначено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з цим договором та чинним законодавством України. У разі безпідставного припинення (обмеження) розподілу природного газу споживачу оператор ГРМ відшкодовує споживачу вартість недоотриманого природного газу та/або здійснює перерахунок наданих послуг за цим договором відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. У разі якщо між Оператором ГРМ і споживачем не досягнуто згоди про компенсацію завданих збитків чи перерахунок наданих послуг, спірні питання вирішуються в судовому порядку. У разі якщо дії однієї зі сторін призвели до завдання матеріальної та/або моральної шкоди іншій стороні (шкода заподіяна майну чи життю або здоров`ю людини), її відшкодування здійснюється в добровільному порядку згідно з вимогами чинного законодавства, а у разі, якщо не досягнуто згоди, - за рішенням суду.

08 червня 2021 року позивачем було направлено претензію з вимогами: відновити за власний рахунок розподіл природного газу за адресою: АДРЕСА_1 ; здійснити перерахунок нарахувань за послугу розподілу природного газу за 2020-2021 роки до дати відновлення газопостачання шляхом їх скасування; розрахувати та відшкодувати вартість недовідпущеного природного газу за весь період безпідставного припинення розподілу/постачання газу; відшкодувати завдану безпідставним припиненням розподілу/постачання газу матеріальну шкоду (збитки від неотриманої вигоди) в сумі 352800,00 грн; відшкодувати завдану безпідставним припиненням розподілу/постачання газу моральну шкоду в сумі 50000,00 грн, яка відповідачем була проігнорована.

Повторна претензія з вимогою здійснити перерахунок нарахувань за послугу розподілу природного газу з 2020 року по дату відновлення розподілу газу, зокрема скасувати нарахований борг за 2020 рік за послугу розподілу газу в сумі 3718,34 грн була отримана відповідачем 26 липня 2021 року і теж проігнорована.

20 липня 2021 року після прямої вказівки НКРЕКП в листі від 15 липня 2021 року №6815/26.3.1/9-21 за результатом розгляду скарги позивача, відповідачем відновлено розподіл природного газу, про що позивачем та відповідачем підписано акт на відновлення газопостачання №4-1013 від 20 липня 2021 року.

В листі НКРЕКП від 15 липня 2021 року №6815/26.3.1/9-21 чітко підтверджено незаконні дії відповідача та зазначено, що роз`яснення щодо необхідності відновлення розподілу газу були надані відповідачу листами НКРЕКП від 07 листопада 2019 року №18248/16/9-19 та від 24 лютого 2021 року №2418/16.3.2/7-21.

Відповідно до пункту 2 глави 6 розділу XI Кодексу ГРМ у разі безпідставного припинення газопостачання (розподілу природного газу) споживачу з вини Оператора ГРМ він відшкодовує споживачу вартість або об`єм недовідпущеного природного газу, що обчислюється, виходячи з середньодобового споживання за попередні 12 місяців (норма застосовується щодо споживачів, що не є побутовими) на відповідний період за договором розподілу природного газу та з урахуванням періоду безпідставного припинення газопостачання.

Згідно розрахунків позивача, вартість недопоставленого газу за період безпідставного припинення газопостачання, з 05 червня 2019 року включно по 19 липня 2021 року включно, виходячи з середньодобового споживання за попередні 12 місяців, становить 56269,30 грн.

Протягом 2020 року після безпідставного та незаконного припинення розподілу газу, відповідачем здійснювались щомісячні нарахування за розподіл природного газу, протягом 2020 року позивачеві нараховано 3718,34 грн за послугу розподілу природного газу, яка наразі рахується заборгованістю.

В редакції Кодексу газорозподільних систем, діючій на дату направлення позову, визначено, якщо припинення або обмеження розподілу природного газу здійснюється за ініціативи Оператора ГРМ, нарахування вартості послуги за договором розподілу природного газу не здійснюється, крім випадків припинення (обмеження) розподілу природного газу через несвоєчасну та/або неповну оплату послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу та/або відповідно до вимог пункту 5.7 Правил безпеки систем газопостачання.

Отже, нарахування відповідача в сумі 3718,34 грн за послугу розподілу природного газу за 2020 рік безпідставне, незаконне та підлягає перерахунку.

Діями відповідача позивачу завдана моральна шкода, яку він оцінює в розмірі 50000,00 грн, та яка полягає в тому, що з 04 червня 2019 року по 20 липня 2021 року (26 місяців) для відновлення порушених прав та законних інтересів позивач був змушений направляти численні звернення, терпіти приниження з боку відповідача у вигляді ігнорування його звернень та встановлення незаконних вимог, які мав виконати позивач для відновлення порушених прав.

У зв`язку з вищевказаним, позивач прохає суд: зобов`язати АТ «Лубнигаз» здійснити перерахунок нарахувань за послугу розподілу природного газу за 2020 рік в сумі 3718,34 грн шляхом їх скасування; стягнути з АТ «Лубнигаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 50000,00 грн; стягнути з АТ «Лубнигаз» на користь ОСОБА_1 вартість недопоставленого газу в сумі 56269,30 грн; стягнути з АТ «Лубнигаз» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 до АТ «Лубнигаз» про перерахунок нарахувань за послугу з розподілу газу, стягнення моральної шкоди та вартості недопоставленого газу залишено без задоволення.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що відключення газу 02 травня 2019 року мало законні підстави, а саме порушення норм законодавства щодо облаштування комерційного вузла обліку засобами дистанційної передачі даних. Наступні зміни в норми законодавства та виключення позивача з переліку осіб, які повинні виконати таку вимогу не спростовують законність таких дій відповідача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Із рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 грудня 2022 рокуне погодився позивач ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі прохає скасувати рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 грудня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позиції учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Особа, яка подала апеляційну скаргу вважає, що місцевим судом неповно та невсебічно розглянуто обставини справи і аргументи позивача, оцінку доказам надано вибірково та взято до уваги як факт документи, які не мають юридичного значення та є недопустимими доказами у справі.

Вважає, що маються всі підстави для задоволення позову.

Вказано, що відповідачем до місцевого суду не надано жодного доказу правомірності здійснення припинення газопостачання.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Вважає, що у відповідача малися всі підстави для припинення газопостачання, позивач після припинення газопостачання не звертався із заявою про його відновлення.

Представник відповідача вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає критеріям законності та обґрунтованості.

Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, пославшись на викладені у ній обставини.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, із підстав, які викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Позивач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 належить нежитлове приміщення №1 за адресою: АДРЕСА_2 (надалі - приміщення), що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с. 16).

Відповідно до заяви-приєднання №21-ЛК позивач приєднався до умов типового договору розподілу природного газу як фізична особа, яка використовує природний газ для професійної та/або комерційної діяльності (а.с. 19).

Позивачу було направлено повідомлення про припинення газопостачання в його приміщенні № 15 від 29 квітня 2019 року через порушення норм законодавства щодо облаштування комерційного вузла обліку засобами дистанційної передачі даних. Запропоновано у термін до 07:00 год. 02 травня 2019 року самостійно відключити від газових мереж газоспоживання і підготувати до пломбування газоспоживне обладнання ФО ОСОБА_1 (а.с. 54).

Відповідно до акту на відключення газу від 02 травня 2019 року приміщення ОСОБА_1 було відключено від газопостачання через порушення пункту 2 глави 3 розділу Х Кодексом газорозподільних систем. Вказано, що при складенні акту споживач та його представник були відсутні (а.с.52).

Відповідно до інформації щодо остаточного відбору природного газу подача газу припинена 02 травня 2019 року (а.с.68-69).

Натомість, з повідомлення ОСОБА_2 , особи, яка зі слів позивача, орендує його приміщення, він дізнався, що газопостачання його приміщення припинилося 04 червня 2019 року (а.с.20).

Судом першої інстанції також встановлено, що позивачем 10 жовтня 2019 року направлено скаргу в НКРЕКП з приводу незаконного припинення розподілу газу (а.с.29).

У відповідь на таку скаргу НКРЕКП надіслало лист №18248/16/9-19 від 07 листопада 2019 року, в якому повідомило, що 02 травня 2019 року АТ «Лубнигаз» в законний спосіб здійснило припинення розподілу природного газу в приміщенні позивача через порушення ним пункту 2 глави 3 розділу Х Кодексу щодо облаштування комерційного вузла обліку засобами дистанційної передачі даних. Разом із тим повідомлено, що згідно зі змінами, які внесено до постанови НКРЕКП від 17 травня 2019 року № 750, оскільки в приміщенні позивача встановлені лічильники типорозміру G-6, його звільнено від такого обов`язку, а тому наявні підстави для відновлення газопостачання. Рекомендовано звернутися до оператора ГРМ щодо відновлення розподілу природного газу (а.с.30-31).

У відповідь на заяву позивача від 15 січня 2021 року НКРЕКП надіслало лист №2418/16.3.2/7-21 від 24 лютого 2021 року, в якому повторно виклало попередню позицію. Разом із тим, зазначено, що акт відключення природного газу від 02 травня 2019 року був складений з порушенням вимог щодо фіксації припинення газопостачання відеозйомкою (а.с. 32-33).

24 березня 2021 року позивач звернувся до відповідача про відновлення розподілу природного газу (а.с.35).

Листом від 27 квітня 2021 року № 664 відповідач повідомив позивача, що газопостачання за адресою: АДРЕСА_2 , було припинено через порушення ним пункту 2 глави 3 розділу Х Кодексу ГРМ щодо облаштування комерційного вузла обліку засобами дистанційної передачі даних. Відповідно до пункту 6 глави 7 розділу IV Кодексу ГРМ запропоновано звернутися з заявою до оператора ГРМ про відновлення газопостачання та відшкодувати витрати на припинення та відновлення газопостачання (а.с.36).

Листом від 07 травня 2021 року № 713 відповідач повторно повідомив позивача про необхідність подачі заяви про відновлення газопостачання, допуску уповноважених представників оператора ГРМ на власну територію, де встановлено газове обладнання та забезпечення доступу до елементів комерційного ВОГ (а.с.37).

Листом від 08 червня 2021 року позивач визначив відповідачу час для відновлення газопостачання 14 червня 2021 року об 11:00 год. (а.с. 38).

В цей же день позивач подав відповідачу претензію на відновлення розподілу природного газу, перерахунок нарахувань за послугу з розподілу природного газу, відшкодування недовідпущеного газу, відшкодування майнової та моральної шкоди (а.с. 40-41).

20 липня 2021 року в приміщенні позивача відновлено газопостачання, про що складено відповідний акт (а.с.65).

Позиція апеляційного суду

Відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та споживачами регулюються, зокрема, Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затвердженими НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року (далі-Правила) та Кодексом ГРМ, який затверджений постановою НКРЕКП №2494 від 30 вересня 2015 року.

Як встановлено судом першої інстанції, між сторонами був укладений договір розподілу природного газу, відповідно до заяви-приєднання №21-ЛК, згідно якої позивач приєднався до умов типового договору розподілу природного газу як фізична особа, яка використовує природний газ для професійної та/або комерційної діяльності.

При цьому, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відповідно до пункту 2 глави 3 розділу Х Кодексу ГРМ, в редакції чинній на час припинення газопостачання, власники комерційних вузлів обліку (крім побутових споживачів зі споживанням до 0,01 млн. м. куб.) зобов`язані в установленому законодавством порядку забезпечити організацію та облаштування на власних комерційних вузлах обліку засобів дистанційної передачі даних.

При порушенні визначених законодавством строків на облаштування комерційних вузлів обліку засобами дистанційної передачі даних або недопуску Оператора ГРМ на обладнання зазначеної системи Оперотр ГРМ має право застосувати до власника комерційного обліку заходи з обмеження (припинення) передачі та/або розподілу природного газу на його об`єкт.

Також, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу, що відповідно до цієї ж норми в редакції НКРЕКП № 750 від 17 травня 2019 року, власники комерційних вузлів обліку (крім побутових споживачів із річним споживанням до 10 тис. м. куб.; крім власників комерційних вузлів обліку природного газу з лічильниками типорозмірів G-1,6, G-2,5, G-4, G-6 та річний обсяг обліку природного газу яких менше 10 тис. м. куб.) зобов`язані в установленому законодавством порядку забезпечити організацію та облаштування на власних комерційних вузлах обліку засобів дистанційної передачі даних.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що станом на 02 травня 2019 року на позивача було покладено обов`язок щодо облаштування засобів дистанційної передачі даних у його приміщенні, а невиконання такого обов`язку було достатньою підставою для припинення газопостачання в його приміщення.

Разом з тим, враховуючи зміни до законодавства від 17 травня 2019 року (постанова НКРЕКП № 750 від 17 травня 2019 року), так як вищевказане приміщення обладнане лічильником G-6, вимога забезпечити організацію та облаштування на власних комерційних вузлах обліку засобів дистанційної передачі даних на позивача перестала розповсюджується.

Проте, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, за пунктом 2 глави 3 розділу Х Кодексу ГРМ відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).

Беручи до уваги, що припинення газопостачання (розподіл) природного газу було здійснено відповідно до вимог чинного на час припинення законодавства, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстарнції, що для відновлення газопостачання відповідачу потрібно було звернутися до відповідача з відповідною заявою.

При цьому, суд першої інстанції правильно звернув увагу, що із матеріалів справи вбачається, що такий порядок неодноразово роз`яснювався позивачу, проте, звернення щодо відновлення газопостачання відбулося лише в червні 2021 року, після чого він був підключений до газопостачання.

Правильним є висновок суду першої інстанції, що відповідно до пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.

Згідно з підпункту 1 пункту 2 глави 6 розділу ХІ Кодексу ГРМ за наявності порушень, передбачених пунктом 4 глави 2 цього розділу, за які Оператор ГРМ має компенсувати споживачу завдані збитки та здійснити перерахунок наданих послуг, споживач має подати Оператору ГРМ претензію, складену в довільній формі.

Перерахунок наданих послуг Оператора ГРМ та компенсація завданих споживачу збитків здійснюються з урахуванням такого: у разі безпідставного припинення газопостачання (розподілу природного газу) споживачу з вини Оператора ГРМ він відшкодовує споживачу вартість або об`єм недовідпущеного природного газу, що обчислюється, виходячи з середньодобового споживання за попередні 12 місяців (норма застосовується щодо споживачів, що не є побутовими) або планового місячного об`єму споживання (норма застосовується щодо споживачів, що є побутовими) на відповідний період за договором розподілу природного газу та з урахуванням періоду безпідставного припинення газопостачання.

У разі якщо безпідставне припинення газопостачання завдало споживачеві матеріальної та/або моральної шкоди, Оператор ГРМ відшкодовує її у добровільному порядку або за рішенням суду.

Встановлено, що відключення газу 02 червня 2019 року мало законні підстави, а саме порушення норм законодавства щодо облаштування комерційного вузла обліку засобами дистанційної передачі даних. Наступні зміни в норми законодавства та виключення позивача з переліку осіб, які повинні виконати таку вимогу, не спростовують законність дій відповідача.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для задоволення позову не спростовують висновки суду першої інстанції.

Щодо інших доводів апеляційної скарги

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції невірно встановив обставини справи, зокрема, що відключення відбулося 04 червня 2019 року, тобто після того, як вимога щодо дистанційного обліку щодо нього припинила свою дію, не знайшли свого підтвердження при розгляді апеляційної скарги.

Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відключення споживача відбулося 02 травня 2019 року, зокрема, відповідно до інформації щодо остаточного відбору природного газу подача газу припинена саме 02 травня 2019 року.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідив надані сторонами докази і з дотриманням норм процесуального права, правильно застосував норми матеріального права, і ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Отже, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Мартинюк О.С., слід залишити без задоволення, а рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 грудня 2022 року без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат та відсутні підстави для розподілу судових витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Мартинюк Олександр Сергійович залишити без задоволення.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 грудня 2022 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 жовтня 2023 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко