справа № 619/3464/23
провадження № 2/619/770/23

Ухвала

Іменем України

11 жовтня 2023 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Алфьорової В.В., розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 619/3464/23,

ім`я (найменування) учасників справи:

позивач: Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

вимоги позивача: про стягнення заборгованості.

Питання, що вирішується ухвалою.

Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» звернулося до суду з позовом про звернення стягнення на спадкове майно та за рахунок коштів, отриманих від реалізації спадкового майна задовольнити вимоги Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» за Кредитним договором № 1/1115215 від 24.05.2011, який був укладений між ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_3 .

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіславши суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, розгляд якого провести без його участі, повернути судовий збір за подання позову та судовий збір за подання клопотання про витребування доказів. У обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_2 , починаючи з 17.05.2023 та по 20.09.2023 повністю виконано зобов`язання за Кредитним договором № 1/1115215 від 24.05.2011, що був укладений між ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та спадкодавцем ОСОБА_3 . Таким чином, станом на сьогоднішній день між позивачем та відповідачами відсутній предмет спору, оскільки вказане зобов`язання спадкодавця ОСОБА_3 перед позивачем спадкоємцем ОСОБА_2 повністю виконано. Як наслідок, провадження по справі № 619/3464/19 підлягає закриттю. Крім того, з підстав закриття провадження по справі № 619/3464/19 (відсутній предмет спору) наявні підстави для повернення в повному обсязі з державного бюджету України сплаченого судового збору.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причину неявки не повідомили, про місце, дату та час судового засідання повідомлялися належним чином.

Перевіривши клопотання та додані докази, суд дійшов висновку про часткове його задоволення, з огляду на таке.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Зміст спірних матеріальних правовідносин сторін становлять права та обов`язки, тому відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами. Отже відсутність спірного матеріального правовідношення, тобто відсутність предмета судового розгляду, тягне за собою припинення провадження у справі. Підстави припинення матеріального правовідношення як цивільного зобов`язання визначені Цивільним кодексом України. І лише за відсутності спору сторін щодо відповідних прав та обов`язків і відсутності з боку жодної із сторін дій, які свідчать про наявність між ними неврегульованих спірних питань, може йтися про закриття провадження в справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України - у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а, відповідно, і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19); Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19 (провадження № 61-1807св20); Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20) зазначено, що закриття провадження у справі через відсутність предмета спору можливе лише за умови, якщо предмет спору відсутній під час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення "відсутність предмета спору" в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема, у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрито з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема, шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі №750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Тобто, за змістом пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Так, позивач просить закрити провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, а саме через відсутність предмету спору, у зв`язку зі сплатою відповідачами боргового зобов`язання після пред`явлення 19.07.2023 позовної заяви.

Суд зазначає, що факт виконання відповідачами претензій майнового характеру на стадії судового розгляду не свідчить про відсутність предмету спору. Провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судового рішення, за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Матеріали справи свідчать, що з позовом АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» звернулося 19.07.2023 та на момент звернення до суду з позовом спір існував, з доданої виписки з рахунку убачається, що відповідачем ОСОБА_3 у період з 09.09.2023 по 20.09.2023 було сплачено заборгованість, що виключає застосування судом механізму закриття провадження з підстав відсутності предмета спору.

З вищевказаної заяви вбачається, що її фактичний зміст свідчить про відмову позивача від позову, унаслідок його задоволення відповідачем після пред`явлення позову, наслідком якої є відшкодування відповідачем понесених витрат позивачем.

Приймаючи до уваги зміст клопотання позивача про закриття провадження у справі, суд дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, яким передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом, оскільки позивач не підтримує позовні вимоги саме внаслідок обставин, що призвели до зникнення предмета спору та стадії судового розгляду.

Про те, що дійсний намір позивача направлений на відмову від позову свідчить зміст клопотання в частині повернення судових витрат у зв`язку з тим, що позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову. Така правова підстава визначена ч. 3 ст. 142 ЦПК України, якою передбачений порядок розподілу судових витрат у разі відмови позивача від позову.

Згідно з ч. 3 ст.142 ЦПК України розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Позивач просить при закритті провадження по справі вирішити питання про повернення судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2684,00 грн, та стягнення судового збору за подання клопотання про витребування доказів у розмірі 1342,00 грн, де у призначенні платежу зазначено, що судовий збір сплачено за «подання заяви про забезпечення позову».

З урахуванням того, що позивач не підтримує свої вимоги внаслідок їх задоволення відповідачем після пред`явлення позову, суд присуджує стягнення понесеного судового збору за подання позову у розмірі 2684,00 грн з відповідачів.

З приводу сплаченого судового збору за заяву про забезпечення позову, суд зазначає, що АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» з заявою про забезпечення позову, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи до суду не звертався, у зв`язку з чим сума понесеного судового збору у розмірі 1342,00 грн не підлягає стягненню з відповідачів.

Зазначені кошти позивач може повернути як помилково сплачені відповідно до положень Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом № 787 Міністерства фінансів України від 09.09.2013.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 255, 256, 258-260 ЦПК України, суд

постановив:

Закрити провадження у справі № 619/3464/23 за позовом Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно, у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» судовий збір у розмірі по 1342,00 грн (одна тисяча сорок дві гривні 00 копійок) з кожного.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Нечипоренко