Справа № 463/5039/22 Головуючий у 1 інстанції: Жовнір Г.Б.
Провадження № 22-ц/811/47/23 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Х.Б. Назар

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького про стягнення ненарахованої та невиплаченої заробітної плати,-

в с т а н о в и в:

15 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 13.10.2022 року просила стягнути з відповідача на її користь ненараховану та невиплачену заробітну плату за роботу за сумісництвом на посаді медичного статистика (0,50% посадового окладу) за період з 01.02.2022 року по 30.09.2022 року у розмірі 42426,35 гривень.

Позов обґрунтовувала тим, що з 1986 року працювала на посаді лаборанта клінічної діагностичної лабораторії Спеціалізованої консультативної поліклініки фтизіопульмонологічного профілю НДІЕГ Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького. З 2006 року працювала за сумісництвом медичним статистиком на 0,5 ставки. Наказами від 26.07.2021 року № 2307-з та від 30.07.2021 року № 188 к/тр їй припинено сумісництво медичного статиста та відповідні виплати за роботу за сумісництвом. Не погоджуючись зі зазначеними наказами, вона звернулася до суду з позовом про визнання цих наказів незаконними та їх скасування. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 22.02.2022 року оспорювані нею накази скасовано в частині, що стосувалися безпосередньо позивача, поновлено умови оплати праці з урахуванням роботи за сумісництвом медичним статистиком (0,50% посадового окладу) за період з серпня 2021 року по січень 2022 року у розмірі 16005,15 гривень.

В подальшому, на підставі наказу від 26.01.2022 року № 32/кз/тр її звільнено з посади лаборанта клінічно-діагностичної лабораторії Спеціалізованої консультативної поліклініки фтизіопульмонологічного профілю НДІЕГ ЛНМУ ім.Д.Галицького з 01.02.2022 року на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці, а саме ліквідації Спеціалізованої консультативної поліклініки фтизіопульмонологічного профілю НДІЕГ ЛНМУ ім. Д.Галицького. Однак, за роботою за сумісництвом трудовий договір з нею не припинено. З 01.02.2022 року відповідач не допустив її до роботи, про що складено акти про недопуск до роботи, та не виплачував заробітну плату за роботу за сумісництвом. Вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки за роботою за сумісництвом трудові відносини між нею та Львівським національним медичним університетом імені Данила Галицького не припинено.

Оскаржуваним рішенням суду у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .

Вважає оскаржуване рішення незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що постановляючи оскаржуване рішення про відмову у задоволенні її позову, суд першої інстанції виходив з того, що у випадку ліквідації підприємства, установи та організації та у зв`язку з цим звільнення працівника з його основного місця роботи, робота за внутрішнім сумісництвом між працівником та роботодавцем припиняється автоматично. Однак, зазначений висновок суду є таким, що не відповідає вимогам закону. Вважає, що робота за сумісництвом є роботою за таким самим трудовим договором, як і за основним місцем праці. А відтак, до сумісництва повинні застосовуватися ті ж самі положення КЗпП України, якими регулюються питання укладення, зміни, розірвання трудового договору, оплати праці, робочого часу, часу відпочинку. Зазначає, що звільнити працівника, який працює за сумісництвом, можна лише з підстав, передбаченими КЗпП України, зокрема ст.ст. 36,38,40. Вважає, що припинення сумісництва в односторонньому порядку є порушенням вимог чинного закону.

Крім того, звертає увагу суду на те, що відповідно до наказу Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького №3627-з від 29.10.2021 року з 01.02.2022 року ліквідовано посаду лаборанта клініко-діагностичної лабораторії. Однак, у даному наказі не зазначено про ліквідацію другої посади лаборанта. Крім того, залишалася посада медичного статистика, ня яку вона підлягає переведенню.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задоволити.

У засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 19 вересня 2023 року, учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно положень ст.ст.76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про оплату праці» основною заробітною платою є винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Згідно ч.2 ст.21 КЗпП працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної i творчої праці, укладаючи трудовий договір на одному або одночасно на кількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо іншого не передбачено законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Це дозволяє працівникам, крім основного трудового договору, додатково укладати трудові договори (угоди) за сумісництвом.

Порядок i умови сумісництва визначені постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.93 року № 245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ i організацій» та Положенням про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ i організацій, затвердженим наказом Мінпраці, Мін`юсту i Мінфіну України від 28.06.93 року № 43.

Відповідно до пункту 1 Положення № 43 сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина (підприємця, власності особи) за наймом.

Аналогічне за змістом визначення поняття сумісництва закріплено у ч.1 ст.102-1 КЗпП України, згідно якої сумісництвом вважається виконання працівником, крім основної, іншої оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації або у роботодавця - фізичної особи.

Відповідно до пункту 1 постанови № 245 робітники, спеціалісти i службовці державних підприємств, установ i організацій мають право працювати за сумісництвом, тобто виконувати, крім своєї основної, іншу роботу на умовах трудового договору. На умовах сумісництва працівники можуть працювати на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина у вільний від основної роботи час.

Аналіз положень ч.2 ст.21 КЗпП України свідчить, що працівник може укласти трудовий договір на роботу за сумісництвом на підприємстві, в установі, організації, де він працює за основним місцем роботи. Таке сумісництво буде вважатися внутрішнім сумісництвом. Водночас, якщо трудовий договір про роботу за сумісництвом укладено на іншому підприємстві, в установі, організації (поза основним місцем роботи працівника), то така робота є зовнішнім сумісництвом.

Таким чином, при внутрішньому сумісництві робота виконується на тому самому підприємстві. При цьому працівник працює як основний працівник і як сумісник, але роботу за сумісництвом здійснює у вільний від основної роботи час.

На сумісника поширюються всі права, гарантії та обов`язки, передбачені чинним законодавством, колективним договором i правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Не вважається сумісництвом поєднання професій, розширення зон обслуговування та тимчасове заступництво, які виконуються працівниками одночасно з основною роботою у робочий час.

При цьому, однією з найважливіших умов роботи за сумісництвом є наявність вакантної посади (професії).

Вказане свідчить про те, що за сумісництвом можна працювати на одному, двох або більше підприємствах, в установах, організаціях. Проте за будь-яких обставин одне місце роботи працівника має бути основним.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 06.08.1986 року працювала на посаді лаборанта клінічної діагностичної лабораторії Спеціалізованої консультативної поліклініки фтизіопульмонологічного профілю науково-дослідного інституту епідеміології та гігієни Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького, що стверджується долученою до матеріалів справи копією трудової книжки ОСОБА_1 .

Крім того, на підставі заяви від 29.03.2006 року позивач з 03.04.2006 року працювала за сумісництвом медичним статистом (0,5 ставки) клінічної діагностичної лабораторії Спеціалізованої консультативної поліклініки фтизіопульмонологічного профілю науково-дослідного інституту епідеміології та гігієни Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького.

Згідно копії витягу з наказу Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького №48-к від 16.02.2018 року ОСОБА_1 зараховано з 20.02.2018 року до кадрового складу Науково-дослідчого інституту епідеміології та гігієни Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького працівників Державної установи «Львівський науково-дослідний інститут епідеміології та гігієни Міністерства охорони здоров`я України»: Спеціалізована консультативна поліклініка фтизіопульмонологічного профілю на посаду статистика медичного (вища категорія) на 0,5 ставки за сумісництвом з окладом 1524,00 грн, за шкідливі умови праці - 457,20 грн, за вислугу років 30%, за тривалість безперервної роботи - 40%.

Наказом ректора Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького №1193-з від 06.04.2021 року «Про переміщення структурного підрозділу університету» було вирішено до 01.06.2021 року перемістити Спеціалізовану консультативну поліклініку фтизіопульмонологічного профілю науково-дослідного інституту епідеміології та гігієни університету за адресою м.Львів, вул.Зелена, 12. Крім того, пунктом 3 вказаного наказу було вирішено підготувати документи до органу ліцензування для внесення змін до ліцензії на медичну практику серія АГ №597679 від 01.03.2012 року у зв`язку з припиненням здійснення господарської діяльності з медичної практики за місцем провадження АДРЕСА_1 , та подання відомостей щодо нового місця провадження за адресою АДРЕСА_2 (а.с.18).

Так як зазначеним вище наказом №1193-з від 06.04.2021 року Спеціалізована консультативна поліклініка фтизіопульмонологічного профілю науково-дослідного інституту епідеміології та гігієни Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького з 01.06.2021 року була переведена в приміщення за адресою АДРЕСА_2 , а обладнання для здійснення господарської діяльності перевезено в складські приміщення, то відповідно дія ліцензії на медичну практику університету серія АГ №597679 від 01.03.2012 року за місцем провадження діяльності м.Львів, вул.Зелена, 12, була тимчасово припинена у зв`язку зі зміною місцезнаходження поліклініки.

Відповідно до наказу № 2307-з від 26.07.2021, наказ № 1193-з від 06.04.2021 року доповнено пунктом 3, згідно якого з 01.08.2021 року вирішено тимчасово припинити виплату надбавок за шкідливі умови праці працівникам спеціалізованої консультативної поліклініки фтизіопульмонологічного профілю НДІ епідеміології та гігієни; зовнішнє та внутрішнє сумісництво працівникам спеціалізованої консультативної поліклініки фтизіопульмонологічного профілю НДІ епідеміології та гігієни.

Наказом № 188 к/тр від 30.07.2021 року «По особовому складу» на виконання наказу № 2307-з від 26.07.2021 року тимчасово припинено з 01.08.2021 року виплату надбавок за шкідливі умови праці і деззасоби працівникам спеціалізованої консультативної поліклініки фтизіопульмонологічного профілю НДІ епідеміології та гігієни; припинено сумісництво працівникам поліклініки за списком в кількості 10 осіб, в тому числі і позивача з 07.09.2021 року.

Не погоджуючись з наказами №2307-з від 26.07.2021 року та №188к/тр від 30.07.2021 року, позивач оскаржила такі в судовому порядку.

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 22.02.2022 року у справі № 463/12120/21, яке не оскаржувалося та набрало законної сили, визнано незаконним та скасовано наказ Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького № 188 к/тр від 30.07.2021 року в частині припинення з 01.08.2021 року виплати надбавки за шкідливі умови праці і деззасоби позивачу та припинення завідувачу Спеціалізованої консультативна поліклініка фтизіопульмонологічного профілю НДІ епідеміології та гігієни ОСОБА_1 сумісництва медичного статиста поліклініки 0,5 ставки з 07.09.2021 року; поновлено умови оплати праці позивача з врахуванням надбавки за шкідливі умови праці і деззасоби та оплати за роботу за сумісництвом медичного статистика поліклініки 0,5 ставки; стягнуто з відповідача на користь позивача ненараховану та невиплачену заробітну плату, яка складається з надбавки за шкідливі умови праці і деззасоби за період серпень 2021 року січень 2022 року в розмірі 7940,52 грн (сім тисяч дев`ятсот сорок гривень п`ятдесят дві копійки) та оплати за роботу сумісництвом медичним статистом (0,5% посадового окладу) за період серпень 2021 року - січень 2022 року в розмірі 16 005,15 грн (шістнадцять тисяч п`ять гривень п`ятнадцять копійок), а всього - 23 945,67 грн (двадцять три тисячі дев`ятсот сорок п`ять гривень шістдесят сім копійок).

При цьому, ще до ухвалення рішення у справі 463/12120/21, наказом відповідача № 3627-з від 29.10.2021 року внесено зміни в організацію виробництва і праці університету шляхом зміни з 01.02.2022 року внутрішньої (організаційної) структури ЛНМУ ім.Д.Галицького шляхом ліквідації структурного підрозділу Спеціалізованої консультативна поліклініка фтизіопульмонологічного профілю НДІ епідеміології та гігієни та скорочення чисельності і штату працівників цього структурного підрозділу.

24.11.2021 року позивачу вручено повідомлення про звільнення на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України.

Згідно наказу № 32/кз/тр від 26.01.2022 року позивач звільнена з роботи з 01.02.2022 року на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку із зміною в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності аб о штату працівників університету, шляхом ліквідації структурного підрозділу Спеціалізованої консультативна поліклініка фтизіопульмонологічного профілю НДІ епідеміології та гігієни.

Згідно наказу від 21.03.2022 року «Про виконання рішення Личаківського районного суду м.Львова від 22.02.2022» ОСОБА_1 виплачено ненараховану та невиплачену заробітну плату, яка складається з надбавки за шкідливі умови праці і деззасоби за період з серпня 2021 року по січнеь 2022 року в розмірі 7940,52 грн, та плати за роботу за сумісництвом медичного статиста за період з 07.09.2021 року по 31.01.2022 року в розмірі 16005,15 грн, тобто до моменту звільнення - 01.02.2022 року.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення ненарахованої та невиплаченої заробітної плати, ОСОБА_1 посилалася на те, що робота за сумісництвом між сторонами не припинена, а тому відповідач зобов`язаний виплатити їй заробітну плату за цю роботу.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що припинивши виплату заробітної плати за роботу за сумісництвом з 01.02.2022 року у зв`язку з ліквідацією Спеціалізованої консультативної поліклініки фтизіопульмонологічного профілю НДІ епідеміології та гігієни відповідач не порушив вимоги закону щодо оплати праці, оскільки положення такого не зобов`язують роботодавця виплачувати заробітну плату за роботу за сумісництвом, яка з часу ліквідації його структурного підрозділу не виконувалася у зв`язку з відсутністю посади, на яку ОСОБА_1 була прийнята за сумісництвом.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується повністю.

При цьому, колегія суддів враховує, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 22.02.2022 року скасовано накази відповідача №2307-з від 26.07.2021 року та №188к/тр від 30.07.2021 року, на підставі яких було припинено виплату позивачу за роботу за сумісництвом медичного статистика у розмірі 0,50 ставки, та поновлено ці виплати лише до часу ліквідації Спеціалізованої консультативної поліклініки фтизіопульмонологічного профілю НДІ епідеміології та гігієни - по 31.01.2022 року.

Таким чином, рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 22.02.2022 року було поновлено право ОСОБА_1 на сумісництво та відповідні надбавки за виконувану роботу у структурному підрозділі відповідача - Спеціалізованої консультативної поліклініки фтизіопульмонологічного профілю НДІ епідеміології та гігієни лише до часу його ліквідації.

Враховуючи, що з 01.02.2022 року Спеціалізовану консультативну поліклініку фтизіопульмонологічного профілю НДІ епідеміології та гігієни, де позивач за основним місцем роботи займала посаду лаборанта поліклініки, а за сумісництвом - посаду медичного статистика ліквідовано, колегія суддів приходить до висновку, що внаслідок ліквідації структурного підрозділу, в такому було ліквідовано усі посади, в т.ч. і посада медичного статистика, яку позивач займала за сумісництвом.

Відтак, припинивши виплату заробітної плати ОСОБА_1 за сумісництвом з 01.02.2022 року у зв`язку з ліквідацією Спеціалізованої консультативної поліклініки фтизіопульмонологічного профілю НДІ епідеміології та гігієни, відповідач не порушив її право на оплату праці, оскільки робота за сумісництвом у період з 01.02.2022 року по 30.09.2022 року нею не виконувалась.

Доводи скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено 29 вересня 2023 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоовлення.

РішенняЛичаківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 29 вересня 2023 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді Я.А. Левик

М.М. Шандра