Провадження № 2-др/761/116/23
31 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Макаренко І.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Жук Тетяни Сергіївни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Суліма Олена Олександрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів,
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28.02.2023 позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Суліма Олена Олександрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів - задоволено в повному обсязі.

До суду надійшла заява представника позивача щодо ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу по справі у розмірі 7890,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи та додані докази, суд встановив.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28.02.2023 позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Суліма Олена Олександрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів - задоволено в повному обсязі.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 01.06.2021, щодо стягнення ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар» заборгованості в розмірі 63010,30 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар» (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 21/27, офіс 405) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) кошти, стягнуті в ході виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 31.05.2021, в сумі 59311,49 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар» (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 21/27, офіс 405) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір на загальну суму 2481,00 грн.

В задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу - відмовити.

У зв`язку із завершенням розгляду справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу по справі у розмірі 7890,00 грн.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких втрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

На підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги представником позивача надано копії Договору про надання правової (правничої) допомоги від 16.09.2022, Додаткової угоди до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 16.09.2022, Акт про надання послуг до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 16.09.2022.

Однак, суду не було надано квитанцію до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ про сплату витрат у сумі 7890,00 грн., що позбавляє суд перевірити проведення оплати гонорара та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Зі змісту статті 12 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що складовою принципу змагальності сторін є, в тому числі, ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням стороною процесуальних дій, який несе кожна сторона.

Враховуючи, що представником позивача не було надано розрахунків витрат, квитанцію до прибуткового касового ордера, касових чеків або платіжного доручення з відміткою банку, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг адвокатом по кожному із видів робіт на суму 7890,00 грн., що позбавило суд перевірити суми витрат під час ухвалення рішення, які позивач просить стягнути з відповідача за кожну із послуг, тому суд не приймає дані документи в якості належних доказів понесення позивачем витрат на правничу допомогу, тому відмовляє у їх стягненні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 126, 133, 141, 270 ЦПК України, суд,

вирішив:

Відмовити представнику позивача ОСОБА_1 - адвокату Жук Тетяні Сергіївні в задоволені заяви щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Суліма Олена Олександрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: