Справа № 344/6542/23
Провадження № 2/344/1959/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Івано-Франківської обласної прокуратури про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Івано-Франківської обласної прокуратури про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури.

Позов мотивований тим, що вироком Коломийського міськрайонного суду Івано Франківської області від 15.10.2020 року ОСОБА_1 визнаний невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.1 ст.368 КК України та виправданий на підставі п. 1 с.1 ст.373 КПК України, у зв?язку з недоведеністю вчинення кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується. Цим же вироком скасований обраний відносно нього запобіжний захід у вигляді застави та скасований арешт, накладений на нерухоме майно ОСОБА_1 . Ухвалою від 27.09.2021 року колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду вирок від 15.10.2020 Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області залишений без змін, а апеляційна скарга прокурора без задоволення. Постановою від 05.10.2022 Верховний Суд касаційну скаргу прокурора залишив без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 27.09.2021 щодо ОСОБА_1 - без змін. Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає. Відтак, у ОСОБА_1 виникло право на відшкодування шкоди встановлене Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Таким чином, ОСОБА_1 незаконно перебував під слідством та судом до набрання вироком законної сили починаючи з 13.12.2014 року по 27.09.2021 року, тобто 81 місяць і 14 днів. Зокрема, відносно ОСОБА_1 Івано Франківською-обласною прокуратурою здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0000149 від 04.11.2014 про його обвинувачення у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 1 ст.368 КК України. 13.12.2014 ОСОБА_1 затриманий в порядку ст.208 КПК України і 14.12.2014 йому повідомлена підозра у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Цього ж 13.12.2014 згідно ухвал Івано-Франківського міського суду за місцем праці та місцем проживання ОСОБА_1 проведені обшуки. 15.12.2014 ухвалою Івано Франківського міського суду ОСОБА_1 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави у розмірі 24 360,00 грн. 15.12.2014 ухвалою Івано-Франківського міського суду задоволене клопотання прокурора про відсторонення ОСОБА_1 від посади начальника оперативного відділу Коломийської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області. 18.12.2014 згідно наказу №80 о/с за порушення дисципліни, що полягало у скоєнні кримінального правопорушення, майор внутрішньої служби ОСОБА_1 звільнений у запас Збройних Сил України. 29.12.2014 розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.368 КК України, яке об?єднане зі вже наявним кримінальним провадженням №0000149. 26.01.2015 ОСОБА_1 повідомлено уточнену підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч.1 ст.368 КК України. Ухвалою від 27.01.2015 слідчого судді Івано-Франківського міського суду накладений арешт на все рухоме та нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_1 де б таке не знаходилось. 30.01.2015 року прокурором Івано-Франківської обласної прокуратури складений обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000149 про обвинувачення ОСОБА_1 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч.1 ст.368 КК України, який скерований для розгляду у Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області. Таким чином, ОСОБА_1 завдана шкода у результаті незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуків, виїмок, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Наявність підстав для відшкодування шкоди встановлена виправдувальним вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.10.2020, який набрав законної сили після підтвердження законності останнього ухвалою від 27.09.2021 року Івано-Франківського апеляційного суду. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 просить суд взяти до уваги значну тривалість терміну його перебування під слідством та судом, а саме - більше 81 місяця; обмеження його прав та свобод внаслідок перебування у статусі підозрюваного, обвинуваченого та підсудного за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.307 та ч.1 ст. 368 КК України, яких він не вчиняв, перенесення психологічного стресу із-за переживання стосовно можливого незаконного засудження і настання покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна. Під час кримінального переслідування ОСОБА_1 був незаконно затриманий і відносно нього обраний запобіжний захід - тримання під вартою з альтернативою внесення застави та накладено арешт на усе його майно, ОСОБА_1 був незаконно відсторонений від посади із подальшим звільненням з роботи за порушення дисципліни, якого не було, у зв?язку із чим реалізація ним своїх звичок та професійних можливостей нівелювалися, погіршився психофізіологічний та психоемоційний стан, мали місце пролонгований стресовий вплив та глибокі душевні переживання, так як усі ці обставини не були звичним для нього явищем, оскільки раніше він не притягувався до кримінальної відповідальності, а навпаки був працівником правоохоронних органів і розумів, що жодна невинувата особа не може бути притягнута до відповідальності. Саме з вини органів досудового розслідування ОСОБА_1 перетерпів приниження, затримання у громадському місці з подальшим утримання в ізоляторі тимчасового тримання (ІТ3), незаконне притягнення до кримінальної відповідальності, незаконне звільнення зі служби, витратив роки для відбілювання свого імені, пережив зміни у звичному укладі життя, із-за незаконних дій відносно нього, втратив спілкування з частиною свого оточення. У результаті приведених обставин ОСОБА_1 змушений був докласти додаткових зусиль для організації свого життя та підтвердження своєї невинуватості у причетності до інкримінованих злочинів. Після розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції і набрання вироком міськрайонного суду законної сили, ще протягом більше року ОСОБА_1 безпідставно піддавався емоційним переживанням з огляду на касаційну скаргу прокурора. При визначені розміру відшкодування провів наступний розрахунок: 2 x 6700 ? 81 = 1 085 400.00 гривень, де 2 - кількість мінімальних заробітних плат, які підлягають відшкодуванню за 1 місяць перебування під слідством та судом, 6700 - розмір мінімальної заробітної плати станом на момент подання позову; 81 - кількість місяців перебування під слідством та судом. З огляду на вищезазначені обставини, зважаючи на принципи рівності, поміркованості , виваженості, розумності, справедливості, а також враховуючи, що розмір відшкодування.

16.05.2023 представник Івано-Франківської обласної прокуратури подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позовна заява не підлягає задоволенню, оскільки вимога про відшкодування моральної шкоди в заявленому розмірі є необґрунтованою. Зазначає, що доводи ОСОБА_1 . В частині відшкодування йому моральної шкоди у заявленому розмірі не підтверджуються відповідними доказами, долученими до позовної заяви.Відтак, просить суд відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог.

19.05.2023 представник Державної казначейської служби України подала відзив на позовну заяву, вказавши, що позивачем не доведено належними доказами факту спричинення йому моральних страждань неправомірними діями органів досудового розслідування та прокуратури, в чому конкретно полягають його немайнові втрати, їх характер, тривалість періоду спричинення, причинний зв`язок між неправомірними діями органів досудового розслідування та прокуратури і заподіяння ними шкоду. Відтак, просить суд відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, які наведені у позовній заяві та просив позов задоволити.

Представник відповідача Івано-Франківської обласної прокуратури у судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві.

Представник відповідача Державної казначейської служби України, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, у відзиві на позовну заяву просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Підстави, особливості та порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України та Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Відповідно до частини першої статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок, зокрема, незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадянина.

Таким чином, цивільним законодавство України встановлено вичерпний перелік актів правоохоронних органів та суду, незаконність яких може призвести до виникнення деліктного зобов`язання.

Зі змісту статті 1176 ЦК України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» вбачається, що обов`язок відшкодування в повному обсязі шкоди, завданої фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт покладений на державу.

Статтею 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках постановлення виправдувального вироку суду.

Статтею 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що відшкодування такої шкоди провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України).

Відповідно до статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215 (далі - Положення), Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Відповідно до покладених завдань Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду (підпункт 3 пункту 4 Положення).

Отже, належним відповідачем у справі є держава Україна, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади. Кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України.

Як встановлено судом та не заперечувалося учасниками справи, 14.11.2014 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000149 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 та ч.1 ст.368 КК України, вчинених ОСОБА_1 .

13.12.2014 ОСОБА_1 затриманий в порядку ст.208 КПК України та 14.12.2014 йому повідомлена підозра у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до витягу із наказу від 18.12.2014 року №80о о/с ОСОБА_1 . Звільнено у Запас Збройних Сил України.

Вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.10.2020 року ОСОБА_1 визнаний невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.1 ст.368 КК України та виправданий на підставі п. 1 ч.1 ст.373 КПК України, у зв?язку з недоведеністю вчинення кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується. Запобіжний захід у вигляді застави скасований, та скасований арешт, накладений 27.01.2015 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду на нерухоме майно Ломничука Ю.Ю. (а.с.7-14).

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду від 27.09.2021 року вирок від 15.10.2020 Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області залишений без змін (а.с.15-20)

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди за рахунок держави визначено у статтях 56, 62 Конституції України, статтях 1167, 1176 ЦК України.

Вимоги ст.23 ЦК України передбачають, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Статтею 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», передбачено, що відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Визначаючи розмір відшкодування суд керується принципами рівності, поміркованості, розумності, справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Суд приходить до переконання про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, оскільки права позивача протягом 81 місяця та 14 днів (з 13.12.2014 року до 27.09.2021 року - дата набрання виправдувальним вироком стосовно позивача законної сили) були обмежені, порушені були його нормальні життєві зв`язки внаслідок протиправного притягнення до кримінальної відповідальності та ОСОБА_1 незаконно перебував під слідством та судом, а тому відповідно Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», статті 1176 ЦК України має право на відшкодування моральної шкоди.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Згідно ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Тлумачення наведеної норми закону свідчить про те, що межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі, співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеним законодавством, за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування.

Законодавством України встановлений лише мінімальний розмір для визначення моральної шкоди, а не граничний.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі № 686/23731/15-ц (провадження № 14-298цс18) зроблено висновок, що «моральною шкодою визначаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють під час розгляду справи. Законодавець визначив мінімальний розмір моральної шкоди, виходячи з установленого законодавством розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом. Тобто цей розмір у будь-якому випадку не може бути зменшено, оскільки він є гарантованим мінімумом. Але визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі. Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості».

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір мінімальної заробітної плати на час ухвалення судового рішення, тобто на 2023 рік, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» становить 6 700 грн., тому враховуючи те, що позивач перебував під слідством та судом 81 місяць і 14 днів розмір моральної шкоди становить 545 826,60 грн. = ( 6700 грн.*81 міс.) + (6700 грн.: 30 дн.*14).

З урахуванням обставин справи, тривалості страждань позивача та негативних наслідків, які для нього настали у зв`язку з порушенням його прав, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір заподіяної позивачу моральної шкоди у сумі 545 826,60 грн.

Суд, визначаючи розмір моральної шкоди у сумі 545 826,60 грн., враховує значний строк перебування позивача під слідством та судом, який становить 81 місяць і 14 днів, ступінь, глибину та характер душевних страждань позивача, істотність вимушених змін у його житті, принципи поміркованості, розумності і справедливості.

При цьому, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що вказаний розмір відшкодування моральної шкоди є достатнім для розумного задоволення потреб позивача, як особи, що має право на відшкодування шкоди відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та не призведе до його збагачення.

Водночас доказів, які б давали підстави для відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 085 400,00 грн. позивачем не надано.

Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у розмірі 545 826,60 грн.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст.5 Закону України "Про судовий збір", судові витрати компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного та керуючись ст..ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. 56 Конституції України, ст. ст. 23, 297,299, 1167, 1174 статті 1176 Цивільного кодексу України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Івано-Франківської обласної прокуратури про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури задоволити частково.

Стягнути з Державного бюджету України (, м. Київ, вул. Бастіонна, 6) шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер невідомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 моральну шкоду в розмірі 545 826 (п`ятсот сорок п`ять тисяч вісімсот двадцять шість) гривень 60 коп.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: Повний текст рішення виготовлено 04.10.2023 року

Суддя Пастернак І.А.