г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1458/22
Номер провадження 2/213/71/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2023 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Мазуренко В.В., при секретарі Гусарової О.С., за участю представника позивача за первісним, представника відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1 , представника позивача за зустрічним, представника відповідача за первісним позовом - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та припинення права на частку у спільному майні,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, відповідно до якого вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дідусь ОСОБА_5 . Зазначив, що спірна квартира по АДРЕСА_1 , належала на праві спільної сумісної власності дідусю, бабусі позивача та відповідачу дядькові позивача. Вказав, що їх частки були рівні по 1/3 частині. Зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його бабуся ОСОБА_6 , спадщину після якої фактично прийняли дідусь позивача та дядько відповідач за позовом по 1/6 частині, але не оформили спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивача ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача - син померлого ОСОБА_5 . Після смерті батька позивач в порядку представлення, звернувся за спадщиною дідуся. Після ОСОБА_5 за спадщиною звернулись позивач та відповідач. Позивач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за правом представлення після померлого спадкодавця ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частку нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом, відповідно до якого вказав такі ж обставини, як і позивач, зазначив, що він є спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , спадщину фактично прийняв, та з урахуванням його частки квартири, яка складає 1/3 частину, його частка складає частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Не заперечує, що позивачу в порядку спадкування за правом представлення належить частка вказаної квартири. Вважає, що частка позивача за первісним позовом є незначною, що їх спільне проживання неможливе, та виділ внатурі неможливий, тому просив припинити право власності на частку позивача за первісним позовом та виплатити йому компенсацію.

На зустрічний позов 03.11.2022р. надано Відзив (а.с.124-126), відповідно до якого відповідач за зустрічним позовом заперечує проти припинення права власності на частку яку він просить за ним визнати в порядку спадкування, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що на час розгляду справи за відповідачем за зустрічним позовом ще не зареєстроване право власності на це майно, тому вважає, що і припинити його право власності неможливо, крім того не погоджується з розміром компенсації яку пропонує виплатити позивач за зустрічним позовом.

Надана відповідь на відзив на зустрічний позов (а.с.140), вважає відзив на зустрічний позов необґрунтованим, оскільки право власності у відповідача за зустрічним позовом виникло на частку на спірне майно у день смерті його батька. Щодо заперечень відповідача за зустрічним позовом у визначенні вартості спірного майна, вказав, що вартість визначена відповідно до висновку спеціаліста доданого до первісного позову позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом).

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримав, посилався на обставини викладені в позові. Заперечував проти задоволення зустрічного позову в частині припинення права власності та виплати компенсації, посилався на обставини викладені у запереченні.

Представник відповідача позовні вимоги визнав, з мотивів викладених у відзиві на позов. Зустрічний позов підтримав повністю, зазначив, що між сторонами відсутній спір щодо часток у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначив, що вважають частку відповідача за зустрічним позовом, яка йому повинна належати в порядку спадкування, - незначною, оскільки частини квартири позивача за зустрічним позовом. Вказував, що спільне користування майном неможливо бо квартира двохкімнатна, виділити внатурі частки сторін неможливо. Суму компенсації за частку відповідача за зустрічним позовом вважає обгрунтованою, оскільки вирахувана згідно висновку спеціаліста наданої стороною відповідача за зустрічним позовом (позивача за первісним).

Позивач та відповідач до суду не з`явились.

03.08.2022р. відкрито провадження у справі, задоволено клопотання про витребування доказів. Ухвалою від 14.03.2023р. виправлено описку у даній ухвалі.

08.09.2022р. зустрічний позов залишено без руху.

27.09.2022р. прийнято зустрічний позов та об`єднано з первісним.

26.01.2023р. закрито підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд. Ухвалою від 07.03.2023р. виправлено описку у вказаній ухвалі.

06.03.2023р., надійшли витребувані документи на ухвалу суду від 03.08.2022р. (а.с.161-195,210).

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

19.04.1964р. ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 , якій після реєстрації шлюбу присвоєне прізвище ОСОБА_8 (а.с.172)

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 , батьками якого вказані ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с.166 на оберті).

ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_3 , батьками якого вказані ОСОБА_5 , ОСОБА_9 (а.с.13,27,171).

24.11.2021р. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , як спадкоємцем та померлими спадкодавцями, а саме, що ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є онуком ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.15,190-191).

Тобто встановлено, що позивач ОСОБА_3 син померлого ОСОБА_5 , онук померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та відповідач є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , є спадкоємцями вказаних осіб. Позивач за первісним позовом, після смерті свого батька ОСОБА_5 отримав право на спадщину за правом представлення після смерті ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що на момент смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мали у власності частину квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Викладеним обставинам відповідають спадкові правовідносини та відносини, що регулюються ст. 370 ЦК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкуванняза законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яким відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ч.1 ст. 1267 Цивільного кодексу України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 1274 Цивільного кодексу України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

07.10.1993р. згідно з розпорядженням 15.03.1993р. №299, було видано Свідоцтво про право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 (а.с.72,95,107,144,178).

Станом на 31.12.2012р. квартира за адресою АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 (а.с.173,210).

ОСОБА_4 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.45).

Тобто ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , належало в рівних долях по 1/3 частині вказаної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 (а.с.73,89,108), на момент смерті з нею був зареєстрований ОСОБА_5 (а.с.173). Сторони визнали, що після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини спірної квартири, та позивач за зустрічним позовом разом з ОСОБА_5 фактично прийняли спадщину кожному по 1/6 частині, про що зазначали у зустрічному позові. Після смерті ОСОБА_6 спадкова справа не заводилась, позивач за первісним позовом та ОСОБА_5 за спадщиною після її смерті не звертались, разом з нею не проживали.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 (а.с.14,28,70,92,109), після його смерті до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_4 (а.с.164), та ОСОБА_3 (а.с.169). Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частина спірної квартири належної йому в порядку приватизації, 1/6 частина спадкового майна отриманого після смерті його дружини ОСОБА_6 , що складає 1/3 + 1/6 = частина спірної квартири.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 (а.с.171 на оберті), та позивач отримав правона спадщину після смерті дідуся ОСОБА_5 , - за правомпредставлення після смерті свого батька.

05.02.2022р. приватним нотаріусом відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлих ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що не визначено обсяг спадкового майна (а.с.17,191 на оберті).

19.07.2021р. приватним нотаріусом відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлих ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , у зв`язку з розбіжністю в документах та у зв`язку з тим, що не визначено обсяг спадкового майна (а.с.180).

19.07.2021р. приватним нотаріусом відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлих ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , у зв`язку з не підтвердженням факту родинних зв`язків (а.с.181).

Таким чином, судом встановлено, що сторони звертались до нотаріуса для отримання спадщини, але отримали відмови, що стало приводом звернення до суду.

В судовому засіданні встановлено, та не оспорювалось і визнавалось сторонами, що позивач за первісним позовом в порядку спадкування за правом представлення має право на частку спірної квартири за адресою АДРЕСА_1 , а відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом), в порядку спадкування за законом має право на 5/12 часток на вказану квартиру, та крім того має право на 1/3 частку, що в сумі складає частки.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Правовою підставою для припинення права на частку у спільному майні є стаття 365 ЦК України.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

У пункті 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року в справі № 908/1754/17 зроблено висновок, що стаття 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, у пунктах 1-3).

Закріплена п. 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України не може вважатися самостійною обставиною для припинення права на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї).

Аналіз зазначеного дає підстави для висновку, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини 1 статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та об`єкта, який є спільним майном.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Згідно із ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Внесення позивачем вартості частки на депозитний рахунок суду за правилами частини другої статті 365 ЦК України є передумовою винесення судом рішення про припинення права на частку у спільному майні. Це положення відображає конституційну гарантію попередньої компенсації за будь-яке позбавлення власності, за винятком умов воєнного чи надзвичайного стану, і вимога попереднього платежу є не просто технічною складовою процедури відчуження майна, яка встановлена законом, а є основною вимогою, на якій має ґрунтуватися рішення суду про позбавлення особи майна без її згоди (ANDRIY RUDENKO v. UKRAINE, № 35041/05, §41 - 43, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Вартість квартири за адресою АДРЕСА_1 , станом на 18.05.2022р. складає 178954 грн. Вказано, що звіт дійсний протягом 6 місяців. Звіт не може бути основою того, що права на об`єкт оцінки перейдуть з одних рук в інші за розрахованою вартістю (а.с.19-23). Відповідачем за зустрічним позовом не надано належних та допустимих доказів на спростування вищевказаного розміру ринкової вартості спірного нерухомого майна.

23.02.2023р. позивачем за зустрічним позовом сплачено вартість частки спадкового майна на депозитний рахунок суду, в сумі 45000грн, про що надано копію квитанції.

Позивачем за зустрічним позовом не доведено та необгрунтовано, що частка відповідача не може бути виділена в натурі, будь- яких висновків спеціаліста з цього приводу суду надано не було, клопотань про призначення експертиз не надходило. Суду не надано будь-яких даних, з яких можливо дійти висновку про неможливість виділення частини квартири в натурі, представник позивача за зустрічним позовом лише вказував, що квартира двокімнатна, тому частина квартири це незначна частина та відповідачу в натурі не може бути виділена, суд не може приймати рішення на припущеннях, тому вважає що дана обставина не доведена. Стосовно неподільності також жодних висновків не надавалось, клопотань про призначення експертиз не заявлялось.

Відповідно до Технічної документації на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , квартира є двокімнатною, житлова площа 29,5кв.м (а.с.29-41).

Також суду не доведено, що спільне володіння і користування майном є неможливим, вказівка представника позивача за зустрічним позовом, що площа квартири цього не дозволяє, що сторони мають сім`ї, цього не підтверджує, вказівка у зустрічному позові про погані відносини, також нічним не підтверджена. Представник позивача за зустрічним позовом вказував, що відповідач за зустрічним позовом має інше житло у власності, але матеріали справи такого не містять підтвердження (місце реєстрації не свідчить про право власності). Вказівка, що відповідач за зустрічним позовом ніколи не проживав в спірній квартирі обставини за ст. 365 КК України не підтверджує.

Щодо того, чи не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї припинення права власності на частку відповідача за зустрічним позовом, - суду не надано підтвердження про наявність у власності відповідача за зустрічним позовом іншого житла, крім того представник відповідача за зустрічним позовом вказував, що його довіритель заперечує проти припинення його права на частку в спірній квартирі, тобто невідомі плани його сім`ї щодо проживання в цій спірній квартирі, та чи може завдати таке припинення права їм шкоди.

Таким чином первісний позов підлягає задоволенню. Зустрічний позов підлягає частковому задоволенню, окрім вимоги про припинення права власності відповідача на частку спірної квартири, та стягнення з позивача на користь відповідача вартості цієї частини спірного майна. Позивачу за зустрічним позовом слід повернути сплачені ним грошові кошти на депозитний рахунок суду.

Керуючись ст.ст. 16, 328, 370, 372, 392, 1216, 1217, 1218, 1223-1225, 1226, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 125,126,131 ЗК України ст.ст. 10, 11, 15, 60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Первісний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , як за спадкоємцем за правом представлення після померлого спадкодавця ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частку нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та припинення права на частку у спільному майні задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , як за спадкоємцем за законом після померлих спадкодавців ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ,- право власності на 5/12 часток нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати, що частка ОСОБА_4 , у праві власності на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , повністю скаладає частини.

В іншій частині позовних вимог за зустрічним позовом відмовити.

Повернути ОСОБА_4 з державного бюджету України сплачені кошти у розмірі 45000грн. (сорок п`ять тисяч гривень 00 коп.), внесені ним на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області на підставі квитанції до платіжногї інструкції на переказ готівки № від 23.02.2023 АТ «Ощадбанк».

Рішення може бути оскаржено позивачем до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом)ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом)ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача за первісним позовом (представник відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Представник відповідач за первісним позовом (представник позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Дата складання повного тексту рішення 05.06.2023р.

Суддя В.В.Мазуренко