Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження 2/229/1494/2023

Справа № 219/12193/20

09 жовтня 2023 року Дружківський міський суд Донецької області в складі:

судді Лапченко О.М.,

за участі секретаря Терещенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дружківка Донецької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БахмутЕнергія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію,

встановив:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» звернулось до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за теплову енергію, в якому просить стягнути з відповідача за період з жовтня 2018 року по 13 лютого 2020 року заборгованість за спожиті послуги теплової енергії в розмірі 17 416,34 грн. та судовий збір в розмірі 2 102 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач був власником квартири АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 відкритий на відповідача ОСОБА_1 . Зазначає, що незважаючи на постачання теплової енергії, в період з жовтня 2018 року по лютий 2020 року, відповідач не здійснював її оплату, в результаті чого виникла заборгованість. 13.02.2020 року ОСОБА_1 продав вказану квартиру, при укладенні договору купівлі продажу квартири сторони домовились, що борги, які є або можуть бути у продавця за користування квартирою, в тому числі і за надане теплопостачання по квартирі до її передачі у сумі 60 259,12 грн., лишаються за останнім, тобто за продавцем ОСОБА_1 . Відповідач добровільно заборгованість не сплатив, в зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом.

Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 березня 2021 року з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» було стягнуто суму заборгованості за теплову енергію в розмірі 17 416 гр. 34 коп. та судовий збір 2 102 грн.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив скасувати заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 березня 2021 року по цивільній справі № 219/12193/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БахмутЕнергія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію та призначити справу до розгляду.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 травня 2021 року заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 березня 2021 року було скасовано, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання у справі.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06 серпня 2021 року було закрите підготовче провадження по справі за Товариства з обмеженою відповідальністю «БахмутЕнергія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію, призначено судове засідання по розгляду справи по суті.

Представник позивача ТОВ «БахмутЕнергія» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його присутності, позов підтримав в повному обсязі, зазначив про відмову від укладення мирової угоди з відповідачем.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву, в якій виклав свої заперечення проти позову, просив стягнення судового збору покласти на позивача незалежно від результатів розгляду справи.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він вказав, що до заяви про перегляд заочного рішення ним додані копії листів-звернень до ТОВ «Бахмут-Енергія» як постачальника послуги опалення, починаючи з 2009 року, в яких зазначено факти, що існують проблеми у обліку теплової енергії по житловому будинку, в якому він мешкав: некоректно спроектовано тепловий вузол, відсутній регулятор перепаду тиску. Через це траплялись та враховувались неправдиві дані спожитого тепла, і як наслідок високі, некоректні нарахування за послугу опалення; наявність у будинку власників, які незаконно користуються опаленням, не сплачуючи за опалення загальних місць користування будинку. Зазначив, що в позовній заяві та в додатках до неї відсутні дані про укладення договору на отримання послуг від позивача. Вказав, що письмового договору з відповідачем, як споживачем, та ТОВ «Бахмут-Енергія», як постачальником послуги опалення, не укладалося і не підписувалося. На його думку, фактично заборгованість утворювалась, але її не можна вважати такою, що ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі. Вказав, що багато років позивач не надсилав йому ніяких повідомлень, претензій про борг, не пропонував укласти договір реструктуризації, тощо. Крім того, пропонував позивачу домовитися та врегулювати спір за позовними вимогами на основі взаємних поступок та укласти Мирову угоду відповідно до ст. 207 ЦПК України.

Представником позивача ТОВ «Бахмут-Енергія» до суду надано відповідь на відзив, згідно якого він просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, вказав, що звернення відповідача до позивача направлялися в період з 05.10.2009 року по 15.02.2018 року, тоді як позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за період з 01.10.2018 року по 13.02.2020 року. Відтак зазначені листи не стосуються тих правовідносин, з приводу яких виник спір. Зазначив, що відповідач не звертався до позивача з претензіями стосовно ненадання послуги з теплопостачання, або надання послуги з теплопостачання неналежної якості. Крім того, правовідносини, що виникли між сторонами зобов`язують їх виконувати обов`язки перед одне одним, оскільки відповідно до ст. 205 ЦК України допускає різні форми зовнішнього вияву волі (волевиявлення): словами (усно), письмовим актом, поведінкою особи. В останньому випадку йдеться саме про конклюдентні дії. Між споживачем послуги, а саме - відповідачем та ТОВ «Бахмут-Енергія» виникли відносини зобов`язального характеру стосовно постачання теплової енергії та, відповідно, її оплати. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. При цьому, відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей та приєднання споживача до теплової мережі. Закон не передбачає безоплатного споживання теплової енергії та зобов`язує споживачів здійснювати оплату за фактично отриману теплову енергію. Відповідач ніколи не звертався до позивача з заявою про укладання договору погашення заборгованості (договору реструктуризації). Крім того, вказав, що позивач не згоден з пропозицією про укладання мирової угоди, так як така угода суперечить інтересам позивача.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_1 був власником квартири АДРЕСА_1 , за якою у Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія», що надає послуги з постачання теплової енергії, відкритий особовий рахунок на ім`я ОСОБА_1 № НОМЕР_1 .

Відповідно до договору купівлі продажу квартири від 13 лютого 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області Барановим М.С., продавець ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_2 купила квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Пунктом 1 договору купівліпродажу передбачено, що борги, які є або можуть бути у продавця за користування квартирою, в тому числі і за надане теплопостачання по квартирі до її передачі у сумі 60 259,12 грн., лишаються за останнім, тобто за продавцем ОСОБА_1 (а.с.5).

З актів, складених представниками ТОВ «Бахмут-Енергія», вбачається, що в будинку АДРЕСА_3 надавалися послуги з опалення (а.с.6-9).

Розрахунок здійснено на основі тарифів, погоджених рішеннями виконавчого комітету Бахмутської міської ради Донецької області.

Відповідно до копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09 листопада 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» знаходиться за адресою: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Зелена, буд. 41 (а.с.14-16).

Згідно копій ліцензій, наданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» унесено 14 вересня 2012 року за № 304 до державного реєстру на право: постачання теплової енергії; транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та уставках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії) (а.с.18-19).

Згідно з копією рішення виконавчого комітету Бахмутської міської ради від 29 грудня 2017 року № 288 «Про встановлення тарифів на теплову енергію (виробництво, транспортування, постачання) для населення, бюджетних установ та інших організацій (крім населення) та послуг з централізованого опалення для потреб населення в м.Бахмут» встановлено тарифи на теплову енергію для населення, бюджетних установ та інших організацій (крім населення), яка надається ТОВ «Бахмут-Енергія» в м. Бахмут згідно з Додатком № 1, а також встановлено тарифи на послугу з централізованого опалення для потреб населення, яка надається ТОВ «Бахмут-Енергія» в м. Бахмут згідно з Додатком № 2 (а.с.10).

Рішенням виконавчого комітету Бахмутської міської ради № 265 від 21 листопада 2018 року «Про коригування тарифів на теплову енергію (виробництво, транспортування, постачання) для населення, бюджетних установ та інших організацій (крім населення) та послуг з централізованого опалення для потреб населення в м. Бахмут» встановлено скориговані тарифи відповідно до Додатків № 1, 3 на теплову енергію (виробництво, транспортування, постачання) для населення, яка надається ТОВ «Бахмут-Енергія» в м. Бахмут та послугу з централізованого опалення для потреб населення, яка надається ТОВ «Бахмут-Енергія» в м. Бахмут (а.с.11-12).

З копії рішення чергових зборів учасників товариства № 1/2016 від 18 лютого 2016 року вбачається, що найменування юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» змінене на Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» з 14 березня 2016 року. Товариство з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» (а.с.13).

Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), а також Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання».

Згідно п.5 ч.2 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно частини 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, розмір плати розраховується виходячи із розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами.

Згідно ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно вимог ч. 1, 4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст. 509 ЦК України зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана здійснити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, виплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор від боржника має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання.

Відповідно до статті 68 Житлового кодексу України споживачі зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за послуги з централізованого опалення.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах, зокрема, у постанові від 7 липня 2020 р. у справі № 712/8916/17, вказала, що відсутність укладеного письмового договору про надання будь-якого виду комунальних послуг не звільняє відповідачів як споживачів від обов`язку оплати за надані послуги, оскільки у сторін таких спорів є фактичні договірні відносини щодо надання-отримання відповідних житлово-комунальних послуг.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначає, що відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).

Відповідно до ст.162 ЖК України власник повинен своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги на підставі затверджених у встановленому порядку тарифів.

ОСОБА_1 до 13 лютого 2020 року був власником квартири, що не оспорюється відповідачем, а тому існує наявність його обов`язку утримувати майно, зокрема, регулярно сплачуючи за надані житлово-комунальні послуги.

Щодо доводів відповідача стосовно якості наданих ТОВ «Бахмут-Енергія» комунальних послуг з постачання теплової енергії, суд зазначає наступне.

Якщо рівень надаваних послуг не відповідає вимогам, що пред`являються, споживач має право вимагати захисту своїх прав в рамках Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Цей вид захисту прав споживачів житлово-комунальних послуг реалізується через складання та підписання актів-претензій у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їхніх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт; безоплатному отриманні від виконавця відповідної послуги чи іншої уповноваженої на розподіл комунальної послуги особи детальний розрахунок розподілу обсягу спожитих комунальних послуг між споживачами багатоквартирного будинку; безоплатному отриманні інформації про проведені управителем, виконавцем комунальної послуги нарахування плати за житлово-комунальні послуги (з розподілом за періодами та видами нарахувань) та отримані від споживача платежі. Порядок оформлення претензій споживачів передбачено статтею 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Якщо врегулювати спір шляхом надсилання акта-претензії не вдалося, це є підставою для звернення до суду. Захист прав споживачів здійснюється в порядку цивільного судочинства на підставі Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно з п.п. 24, 25 Правил № 630 споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Порядок відокремлення (відключення) власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків від централізованого опалення та гарячого водопостачання визначений розділом ІІІ Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року № 169, згідно з п. 13 якого єдиною підставою для перегляду умов або розірвання договору про надання послуги є акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

Пунктами 33-39 Правил передбачено порядок перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг, а Порядок проведення перерахунку розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затверджений постановою КМУ від 17 лютого 2010 року № 151, визначає механізм проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Таким чином, щодо тверджень відповідача стосовно якості наданих ТОВ «Бахмут-Енергія» комунальних послуг з постачання теплової енергії, суд вказує, що в разі, якщо відповідач був не задоволений якістю наданих позивачем послуг, він мав право на звернення до суду та інших уповноважених органів за захистом порушених прав на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».

Суду не надано та не зазначено про існування достовірних доказів того, що відповідач відмовлявся від споживання послуг з постачання теплової енергії у встановленому порядку, чи звертався до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг.

Відповідач не оспорює того, факту, що він був власником квартири. Заперечуючи проти заявлених до нього вимог, ОСОБА_1 стверджував, що послуги з централізованого опалення, які надавалися позивачем, неналежної якості, існують проблеми у обліку теплової енергії по житловому будинку, в якому він мешкав: некоректно спроектовано тепловий вузол, відсутній регулятор перепаду тиску. Через це траплялись та враховувались неправдиві дані спожитого тепла, і як наслідок високі, некоректні нарахування за послугу опалення; наявність у будинку власників, які незаконно користуються опаленням, не сплачуючи за опалення загальних місць користування будинку.

Проте у матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача протягом спірного періоду з жовтня 2018 року по 13 лютого 2020 року до позивача в порядку, передбаченому п. 33-39 Правил, із заявами щодо перевірки кількісних та/або якісних показників надання відповідних послуг.

Крім того, суд зазначає, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за теплову енергію за період з жовтня 2018 року по лютий 2020 року. Відповідачем не надано суду доказів того, що він в зазначений період часу звертався до позивача з претензіями щодо невиконання ним зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг з теплопостачання. Саме акт-претензія, який складається згідно з п. 37 Правил за результатами перевірки заяви споживача та підписується споживачем і представником виконавця, є доказом про неналежне надання або ненадання послуг.

В спірний період квартира, яка належала на праві приватної власності відповідачу, не була відключена від мережі тепло- та водопостачання. Матеріали справи не містять відповідної документації, яка б засвідчувала факт відключення квартири від мережі централізованого теплопостачання та доказів ненадання послуг з постачання тепла.

А тому, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» підлягають задоволенню, та стягує з відповідача на його користь заборгованість за постачання теплової енергії в розмірі 17 416,34 грн. за період жовтня 2018 року по 13 лютого 2020 року.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на корить позивача судові витрати в сумі 2 102 грн. (а.с.1).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 509 ЦК України, ст.ст. 16, 13, 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 68, 162 Житлового Кодексу України, суд,

ухвалив:

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут Енергія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» (, розрахунковий рахунок НОМЕР_3 філія Донецького ОУ АТ «Ощадбанк» м. Краматорськ) суму заборгованості за теплову енергію в розмірі 17 416 грн. 34 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ТОВ «Бахмут-Енергія» (, розрахунковий рахунок НОМЕР_3 філія Донецького ОУ АТ «Ощадбанк» м. Краматорськ) судовий збір 2 102 грн.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - О.М.Лапченко