Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/560/23

Провадження № 2/943/587/2023

08 червня 2023 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Кос І. Б.,

за участю секретаря судового засідання Дутки С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в місті Буську цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

позивач АТ «Універсал Банк» через представника за довіреністю Мєшніка К.І. звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08.12.2020 року в розмірі 17882,25 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 08 грудня 2020 року між сторонами було укладено Договір про надання банківських послуг «Monobank» б/н, згідно якого відповідач отримав у позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1% на місяць на суму залишку заборгованості. При цьому, пільгова процентна ставка за вищевказаним кредитом становить 0,00001%, а розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами становить 4% від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості). У випадку наявності простроченої заборгованості нараховується збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості в розмірі 6,2% на місяць. Відповідач зобов`язався повернути отримані від банку грошові кошти і сплатити відсотки за їх користування, однак взятих на себе зобов`язань за цим договором він не виконав, а станом на 13.12.2022 року відповідач має існуючу перед позивачем заборгованість на загальну суму 17882,25 грн., що є залишком заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту). Оскільки відповідач добровільно не погашає вказану заборгованість за кредитом, що стало приводом для звернення позивача до суду із цим позовом. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь банку сплачений останнім під час подання цієї позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Ухвалою судді від 11.04.2023 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, який не є підприємцем, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Позивач явку свого повноважного представника в судове засідання не забезпечив, незважаючи на повідомлення судом про дату, час і місце судового засідання, а представник позивача за довіреністю Мєшнік К.І. у позовній заяві та долученому до неї клопотанні просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги банку підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, направивши заяву від 08.06.2023 року (вх. №3201 від 08.06.2023), у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає на не заперечує проти задоволення позову.

Згідно частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких мотивів.

Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до приписів ст. 12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, підписавши Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг № б/н від 08 грудня 2020 року, тобто уклав договір про надання банківських послуг (кредитний договір) шляхом приєднання до Умов та Правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових рахунків, згідно якого отримав у позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Monobank».

Як вбачається із представленого позивачем Розрахунку заборгованості за договором станом на 13 грудня 2022 року відповідач має існуючу перед позивачем заборгованість на загальну суму 17882,25 грн., що є залишком заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту).

Статтею 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Нормою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1049, ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

В силу приписів статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19) дійшла правового висновку про те, що Умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Разом із тим, Велика Палата Верховного Суду, з огляду на укладеність договору й вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, вказала на те, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Крім того, в іншій справі №382/327/18-ц (провадження №61-21994св19), Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 12 лютого 2020 року, застосовуючи правовий висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року, вказав на наявність правових підстав для стягнення з позичальника інших, окрім тіла кредиту, складових частин заборгованості, зокрема, заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, якщо, окрім анкети-заяви, пред`явлені до позичальника вимоги підтверджені довідкою про умови кредитування, підписаною позичальником, в якій зазначено розмір процентів за користування кредитними коштами, комісії, пені, розмір та порядок внесення щомісячного платежу тощо, оскільки Тарифи Банку та Умови і правила надання банківських послуг, на які посилається банк, не є складовою кредитного договору.

Отже, за відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачем, суд вважає доведеним факт наявності фактично отриманих відповідачем кредитних коштів, на які вказує позивач, що не були погашені ним у розмірі 17882,25 грн. (тіло кредиту), які підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.

Крім того, судом встановлено, що вищевказані позовні вимоги АТ «Універсал Банк» були визнані відповідачем ОСОБА_1 , який не заперечує проти їх задоволення. Згідно поданої заяви від 08.06.2023 року (вх. №3201 від 08.06.2023), в якій відповідач ОСОБА_1 просить розглянути вказану справу без його участі, заявлені позовні вимоги про банку визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відтак, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Окрім того, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн., а тому враховуючи повне задоволення цього позову, такий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 2, 4, 8, 10, 11, 12, 13, 49, 51, 76, 77, 78, 81, 82, 89, 141, 206, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 273, 279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства "УНІВЕРСАЛ БАНК" заборгованість у розмірі 17882,25 грн. (сімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят дві гривні двадцять п`ять копійок) та судовий збір у розмірі 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Буський районний суд Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи.

Позивач: Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, Код ).

Представник позивача - адвокат Мєшнік Костянтин Ігорович (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складено: 09 червня 2023 року.

Суддя: І. Б. Кос