ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1470/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/338/18 Категорія: на ухвалу Казидуб О.Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Василенко Л.І., Фетісової Т.Л.

секретар Матюха В.І.

учасники справи:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»;

боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

представник ОСОБА_1 - адвокат Гармаш Неля Миколаївна;

заінтересована особа приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Бурмага Євгеній Анатолійович;

особа, яка подала апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 липня 2023 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту,

в с т а н о в и в:

08.05.2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ звернулося до суду з вищевказаною заявою в якій просить замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 707/338/18, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси, щодо стягнення з ОСОБА_1 на корить Товариства з обмеженню відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» заборгованості за кредитним договором № 841658056 від 25 грудня 2014 року, на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Заява мотивована тим, що 09 серпня 2019 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 707/338/18 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЦФР» суму боргу за кредитним договором від 25 грудня 2014 року № 841658056 в сумі 314795 грн. 89 коп. та судовий збір в розмірі 4721 грн. 85 коп.

13 листопада 2019 року постановою Черкаського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ТОВ «ФК «ЦФР» адвоката Горобець Ірини Володимирівни залишено без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 серпня 2019 року у справі залишено без змін.

Отже, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 серпня 2019 року у справі № 707/338/18 набрало законної сили 13 листопада 2019 року.

22 грудня 2020 року Придніпровським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист № 707/338/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЦФР» суми боргу за кредитним договором від 25 грудня 2014 року № 841658056 в сумі 314795 грн.89 коп.

У Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Є.А. на примусовому виконання перебуває виконавче провадження № 69720765 з примусового виконання виконавчого листа № 707/338/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь «ФК «ЦФР» суми боргу за кредитним договором від 25 грудня 2014 року № 841658056 в сумі 314795 грн. 89 коп.

Згідно інформації, що міститься в автоматизованій системі виконавчого провадження встановлено, що станом на день подання даної заяви до суду, стан виконавчого провадження № 69720765 відкрито.

27 січня 2023 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення прав вимоги № 202230127, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 841658056 від 25 грудня 2014 року, укладеним між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Відповідно до Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 841658056 від 25 грудня 2014 року, в сумі 772714 грн. 29 коп.

Вказує, що всі нарахування, що відбувались до дати отримання права грошової вимоги здійснювались безпосередньо ТОВ «ФК «ЦФР» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися.

Пунктом 6.2.4. Договору відступлення прав вимоги передбачено, що відступлення Права вимоги за цим Договором здійснюється без згоди боржників та заставодавців.

У заяві вказано, що станом на день подання даної заяви до суду, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі № 707/338/18 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТВ «ФК «ЦФР», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ», залишається не виконаним, ОСОБА_1 не погашає заборгованість та ухиляється від самостійного виконання даного рішення.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 липня 2023 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту залишити без задоволення.

Ухвала суду мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення оплати за Договором відступлення на час або після його укладення саме грошової вимоги за Кредитним договором до боржника ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 липня 2023 року у справі № 707/338/18 та ухвалити нове рішення, яким заяву ТОВ «ФК «ЄАПБ» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

ТОВ «ФК «ЄАПБ» вважає, що суд першої інстанції не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи, а тому оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, ухвалена без з`ясування всіх обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вказує, що оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 ЦК України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу ст.ст. 512, 513,514, 516 та 517 ЦК України можна зробити однозначний висновок про те, що заміна кредитора в зобов`язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом заміни зобов`язання на боці кредитора.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви не дослідив п. 6.2.3. Договору відступлення прав вимоги, яким передбачено, що Права Вимоги переходять до Нового Кредитора з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого Новий Кредитор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості.

Зокрема, апеляційна скарга мотивована тим, що на підтвердження виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» вимог п. 7.1 до заяви про заміну сторони виконавчого провадження було долучено належним чином засвідчену копію Платіжної інструкції № 19314 від 30.01.2023 року на суму 10 478 986,34 грн., що є черговим доказом того, що ТОВ «ФК «ЦФР» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ», а останнє набуло право вимоги до боржників вказаних в Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги до боржників вказаних в Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги № 20230127 від 27 січня 2023 року Реєстрі боржників за кредитними договорами, в тому числі і до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 25 грудня 2014 року.

В апеляційній скарзі звертається увага суду, що Договір відступлення прав вимоги не визнаний судовим рішенням недійсним, як в цілому, так і в частині окремих боржників, в тому числі і в частині щодо боржника ОСОБА_1 , а отже вказаний договір на підставі ст. 204 ЦК України є обов`язковими для виконання.

18 вересня 2023 року від представника ОСОБА_1 адвоката Гармаш Н.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю, а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.07.2023 року залишити без змін.

У відзиві, представник відповідача вказує, що ухвала суду від 20.07.2023 року повністю відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, є законною та обґрунтованою, оскільки з долучених до матеріалів справи документів не можливо встановити чи дійсно право грошової вимоги відступалося «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати чи була наявна винагорода за надання клієнтові відповідної послуги».

Заслухавши суддю доповідача, представника ОСОБА_1 адвоката Гармаш Н.М., , яка з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскаржуване судове рішення не відповідає вказаним вимогам.

При розгляді справи судом встановлено, що 09 серпня 2019 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 707/338/18 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЦФР» суму боргу за кредитним договором від 25 грудня 2014 року № 841658056 в сумі 314795 грн. 89 коп. та судовий збір в розмірі 4721 грн. 85 коп.

22 грудня 2020 року Придніпровським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист № 707/338/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЦФР» суми боргу за кредитним договором від 25 грудня 2014 року № 841658056 в сумі 314795 грн.89 коп.

У Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Євгенія Анатолійовича на примусовому виконання перебуває виконавче провадження № 69720765 з примусового виконання виконавчого листа № 707/338/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь «ФК «ЦФР» суми боргу за кредитним договором від 25 грудня 2014 року № 841658056 в сумі 314795 грн. 89 коп.

Згідно інформації, що міститься в автоматизованій системі виконавчого провадження встановлено, що станом на день подання даної заяви до суду, стан виконавчого провадження № 69720765 відкрито (т. 2, а.с.171-172).

27 січня 2023 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення прав вимоги № 202230127, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 841658056 від 25 грудня 2014 року, укладеним між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с.173-183).

Згідно з п.п. 1.1. Договору відступлення прав вимоги на умовах, встановлених цим Договором, ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за Кредитними договорами та/або заставодавців за Договорами застави, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками (Портфель заборгованості) (т 2., а.с.173).

Відповідно до п. 1.2. Договору відступлення прав вимоги внаслідок передачі (відступлення) Портфеля заборгованості за цим Договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТВ «ФК «ЦФР» у Кредитних договорах та заставодержателя за Договорами застави, що входить до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими Кредитними договорами та заставодержателя за Договорами застави, включаючи право вимагати від боржників та/або заставодавців належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за Кредитними договорами та Договорами застави.

Згідно Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги, (реєстру боржників), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 841658056 від 25 грудня 2014 року (а.с.181).

Згідно п. 6.2.3. Договору відступлення прав вимоги переходять до ТОВ «ФК «ЄАПБ» з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості.

Пунктом 6.2.4. Договору відступлення прав вимоги передбачено, що відступлення Права вимоги за цим Договором здійснюється без згоди боржників та заставодавців.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Розділ VI ЦПК України присвячений процесуальним питанням, пов`язаним з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб). У цьому розділі ЦПК України міститься стаття 442, яка регулює питання заміни сторони виконавчого провадження. У частинах першій, другій та п`ятій згаданої статті зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Приписи цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частинами першою, другою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

На підставі частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до частини першої статті 512 Цивільного кодексу України

(далі ЦК України) кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

Згідно з чинним законодавством заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є однією з підстав правонаступництва у цивільних відносинах, відповідно, є підставою для процесуального правонаступництва, яке є можливим на будь-якій стадії процесу.

Згідно зі статтею 512 ЦК України та статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи зі змісту наведених норм права, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи універсального правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття первісного кредитора з одночасною заміною його новим кредитором.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні передбачає заміну на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям. Тобто підставою заміни внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або безпосередня вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Отже, під час вирішення питання про заміну сторони у виконавчому провадженні потрібно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до іншої особи цивільних прав і обов`язків вибулої сторони. У зв`язку з такою заміною відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, припиняється її статус сторони виконавчого провадження та її заміна проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) зроблено висновки про те, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво у цивільних (матеріальних) правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах. Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. На правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

У постановах Верховного Суду від 01 березня 2021 року у справі № 201/16014/13-ц, від 31 серпня 2022 року у справі № 711/3007/15-ц, від 05 жовтня 2022 року у справі № 2-11066/10, на які посилається заявник у касаційній скарзі, зроблено висновки про те, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Отже, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні потрібно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони. При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах.

Отже, суд, вирішуючи заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні, мав першочергово з`ясувати факт правонаступництва ТОВ «ФК» ЄАПБ» у спірних матеріальних правовідносинах, тобто переходу до неї (фінансової компанії) прав та обов`язків кредитодавця ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та, відповідно, факт процесуального правонаступництва, тобто переходу до неї (фінансової компанії) прав та обов`язків стягувача у виконавчому провадженні № 69720765, яке наразі триває.

Так, у справі, що переглядається: ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому проваджені з примусового виконання виконавчого листа № 707/338/18, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» заборгованості за кредитним договором від 25 грудня 2014 року № 841658056.

На підтвердження заявлених вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» надало суду Договір відступлення прав вимоги № 202230127, укладений між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», (т.2, а.с.173-178), Реєстр боржників за кредитним договором, укладений між позичальником та ТОВ «ФК «ЦФР» (т.2, а.с.181), Акт приймання-передачі Реєстру Боржників від 27 січня 2023 року до Договору відступлення прав вимоги № 20230127 від 27 січня 2023 року (т. 2, а.с.183).

Верховний Суд у постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 2-879/11 (провадження № 61-10005св21), зазначив про необхідність перевірки факту перерахування коштів на виконання умов договору про відступлення права вимоги, з огляду на умови такого договору, зокрема, щодо набуття новим кредитором права вимоги до боржника після здійснення оплати за вказаним договором.

Відповідно до п. 7.1 Договору відступлення прав вимоги за придбання (відступлення) прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплачує ТОВ «ФК ЦФР» суму коштів, яка складає 10 478 986,34 грн.

На підтвердження виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» вимог п. 7.1 до заяви про заміну сторони виконавчого провадження було долучено належним чином засвідчену копію Платіжної інструкції № 19314 від 30.01.2023 року на суму 10 478 986,34 грн. (додаток № 6 до заяви) (т.2, а.с.182), що є черговим доказом того, що ТОВ «ФК «ЦФР» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ», а останнє набуло право вимоги до боржників вказаних в Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги № 20230127 від 27.01.2023 року Реєстрі боржників за кредитними договорами, в тому числі і до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 841658056 від 25 грудня 2014 року.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення оплати за Договором відступлення на час або після його укладення саме грошової вимоги за Кредитним договором конкретно до боржника ОСОБА_1 .

Так, колегія суддів вважає за важливе зазначити, що нормами чинного законодавства не передбачено правонаступнику в обов`язковому порядку надавати, а суду встановлювати (перевіряти) факти перерахування коштів на виконання умов договору про відступлення права вимоги конкретно кожного боржника.

При цьому, відповідно до п. 6.3. Договору відступлення прав вимоги з моменту переходу до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги, відповідно до умов п. 6.2.3 цього Договору, ТОВ «ФК «ЄАПБ» замінює ТОВ «ФК ЦФР» у кредитних договорах та договорах застави, що входять до Портфеля заборгованості, та набуває всіх прав ( в тому числі прав грошових вимог) ТОВ «ФК «ЦФР» за цими кредитними договорами. Разом з правилами вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» переходять всі інші пов`язані з ними права, в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема, пред`явлення претензій боржника/застоводавця щодо заборгованості, право на звернення до суду за місцем, визначеним чинним законодавством, право на всі суми, які ТОВ «ФК «ЄАПБ» одержить від боржників/заставодавців на виконання його вимог, та інші, включаючи права, які забезпечують зобов`язання боржника.

Таким чином, не відображення в Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги № 20230127 від 27 січня 2023 року Реєстрі боржників за кредитними договорами суми оплати грошової вимоги саме за Кредитним договором боржника ОСОБА_1 не може бути підставою для залишення без задоволення заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» про заміну сторони виконавчого провадження, з огляду на порядок оформлення сторонами Права вимоги, а саме п. 6.2.3 Договору відступлення прав вимоги.

Разом з тим, як зазначалося вище, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заявлених вимог, вважаючи, що заявником не доведено перехід до нового кредитора права грошової вимоги стосовно ОСОБА_1 , фактично поставив під сумнів добросовісність дій заявника.

Однак, ч. 7 ст. 81 ЦПК України передбачає можливість суду витребувати докази у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Як вбачається з матеріалів справи судом першої інстанції за власною ініціативою докази розміру грошових коштів первісному кредитору за передачу права саме грошової вимоги за кредитним договором до боржника ОСОБА_1 , не витребовувалися.

Водночас, відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Враховуючи, що боржник не надав суду належних, допустимих і достовірних доказів, які б свідчили про недійсність переданої вимоги, в силу прямого припису статті 204 ЦК України її правомірність презюмується.

Такий висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 916/2286/16.

З огляду на наведене колегія суддів, вважає слушним посилання скаржника на відсутність в матеріалах справи документів (доказів), які б свідчили про визнання Договору відступлення недійсним.

Отже, висновок суду першої інстанції про відсутність доказів набуття ТОВ «ФК» «ЄАПБ» права вимоги за зобов`язанням ОСОБА_1 , не є вірним, не відповідає обставинам справи та нормам законодавства, спростовується наявними в матеріалах справи договором відступлення прав вимоги № 202230127 та додатками до нього, який є чинний, в порядку визначеному законом не оскаржувався та недійсним визнаний не був.

При цьому у зв`язку відсутністю доказів повного або часткового виконання судового рішення боржником та закінчення виконавчого провадження, колегія суддів відхиляє доводи боржника щодо відсутності підстав для заміни ТОВ«ФК» «Центр фінансових рішень» його правонаступником ТОВ «ФК» «ЄАПБ».

Враховуючи вищевикладені обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні, оскільки заявник належним чином довів своє правонаступництво, виходячи виключно із того, що відбулося відступлення права вимоги на підставі договорів купівлі-продажу майнових прав (відступлення прав вимоги).

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, у зв`язку з тим, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з`ясуванні обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, ухвала суду першої інстанції підлягає до скасування із прийняттям нового рішення про задоволення заяви ТОВ «ФК ЄАПБ» про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384, 442 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 липня 2023 року скасувати, прийняти нову постанову.

Заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 707/338/18, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси, щодо стягнення з ОСОБА_1 на корить Товариства з обмеженню відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» заборгованості за кредитним договором № 841658056 від 25 грудня 2014 року, на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді