ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1205/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/339/23 Категорія: 310020000 Смоляр О.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 ;

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 червня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що з відповідачем перебувають в шлюбі з 28 квітня 2007 року.

Від даного шлюбу у сторін народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач вказувала, що через погіршення стосунків сторони припинили спільне проживання та на даний час нею подана до суду позовна заява про розірвання шлюбу.

ОСОБА_1 зазначала, що спільні діти сторін проживають з нею та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча мав би це робити у добровільному порядку, оскільки має нормальний стан здоров`я, є молодою особою працездатного віку та не має на утриманні інших осіб.

Вказувала, що сама утримує трьох дітей та наразі перебуває у Польщі, де орендує житло для себе та дітей, постійно самостійно сплачує всі витрати, які необхідні для нормального життя та розвитку дітей. Відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає.

Позивач просила суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 7500 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 17 січня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 12 червня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1416,50 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 07 лютого 2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду обґрунтоване тим, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у запропонованому нею розмірі, а відповідач на даний час не має постійного місця роботи, тому законним і справедливим буде проводити стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі по 1416,50 грн , що становить 1/2 прожиткового мінімуму на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 07 лютого 2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 червня 2023 року, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Судові витрати покласти на відповідача.

В апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції необ`єктивно, неповно, та невсебічно розглянув дану справу, не в повній мірі дослідив всі існуючі та важливі для вирішення спору докази та обставини справи, а прийняте рішення є незаконним, необґрунтованим, таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Зазначає, що в ухвалі про відкриття провадження у даній справі від 30 травня 2023 року вказано про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, однак в оскаржуваному рішенні міститься посилання про неявку позивача в судове засідання та неповідомлення причин такої неявки.

Стверджує, що вона не отримала відзив на позовну заяву, та не була з ним ознайомлена, а тому позбавлена права на подання відповіді на відзив.

На думку апелянта, суд погодився з доводами відповідача у відзиві на апеляційну скаргу, хоча вони не підтверджені жодними доказами, що вказує на те, що суд став на захист відповідача, а не трьох неповнолітніх дітей.

Вважає, що оскільки відповідач фактично погодився зі своїм обов`язком щодо забезпечення витрат по утриманню дітей, які проживають з матір`ю, однак не погоджується лише з розміром стягнутих з нього аліментів, саме на нього покладено обов`язок щодо спростування заявленої позивачем суми стягнення аліментів.

Вказує, що ОСОБА_2 не оспорює тієї обставини, що він не бере участі у вихованні та забезпеченні дітей, він лише оспорює сам розмір аліментів та погоджується, що батько також має брати участь у вихованні дітей.

Апелянт стверджує, що саме зазначений у позовній заяві розмір аліментів буде забезпечувати право дітей та сторін у справі на достатній рівень, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Відзиву на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходило.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 4) та мають сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які проживають з матір`ю (а.с. 8-11).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Суд першої інстанції, застосувавши положення ст. 180, ст. 181, ст. 182-184 СК України, які регулюють дані правовідносини, дійшов правильного висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дітей.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та, як наслідок неправильно визначив розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Однак, задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у запропонованому нею розмірі, оскільки відповідач на даний час не має постійного місця роботи, а тому необхідно стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дітей у розмірі по 1416,50 грн., що становить 1/2 прожиткового мінімуму на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 07 лютого 2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Колегія суддів не може погодитися із таким розміром аліментів з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Отже, матеріальне утримання дитини є обов`язком батьків, у контексті виховання якого може йтися лише про порядок надання такого утримання та про його розмір з урахуванням відповідних обставин. Присудження аліментів у твердій грошовій сумі допускається за заявою позивача незалежно від характеру доходу платника та способу його одержання.

Визначаючи розмір аліментів в сумі 1416,50 грн на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, суд першої інстанції не врахував того, що діти проживають разом з матір`ю, на яку окрім матеріального забезпечення дітей покладено й обов`язок у постійному їх вихованні, контролі, що потребує більше моральних витрат, вік дітей, витрати, пов`язані з відвідуванням останніми дошкільного та шкільного навчальних закладів у відповідності з їх віком, а також інших витрати, необхідних для всебічного розвитку дітей, тому дійшов помилкового висновку про те, що такий розмір аліментів є достатнім та справедливим по відношенню як до інтересів дітей, так і їх батьків.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції врахував зазначені у відзиві на позовну заяву пояснення відповідача щодо наявності витрат на оплату житлово-комунальних послуг за місцем проживання, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, однак не врахував той факт, що такі ж витрати несе і позивач не тільки відносно себе, а й відносно їх спільних дітей.

Також апеляційний суд враховує, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження відсутності у нього постійного місця роботи та джерел доходів.

Будь-які витрати на утримання дітей мають визначатися за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід ураховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їхній розмір. Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 344/10971/16-ц.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині визначеного розміру аліментів, відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, підлягає зміні.

Доводи апеляційної скарги про те, що в оскаржуваному рішення зазначено про неявку учасників справи в судове засідання, хоча справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони не є визначеними ст. 376 ЦПК України обов`язковими підставами для скасування судового рішення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на її користь на утримання дітей, необхідно збільшити з 1416,50 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до 3000 грн. на кожну дитину щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, що буде відповідати вимогам справедливості, інтересам дітей та належним чином забезпечить дотримання прав всіх учасників справи.

Оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення аліментів, однак невірно визначив розмір аліментів, колегія суддів дійшла висновку про зміну рішення суду в частині визначеного розміру аліментів. А тому апеляційна скарга, в якій позивачка просила скасувати рішення суду, підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з приписами статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Згідно з ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

У відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» та беручи до уваги оспорювану суму, а також те, що колегія суддів дійшла висновку про зміну рішення суду в частині визначення розміру аліментів, то за подання апеляційної скарги сплаті підлягав судовий збір у розмірі 1642,55 грн.

Оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, тому він підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь держави.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково; рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 червня 2023 року змінити в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, збільшивши їх розмір з 1416,50 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до 3000 грн. на кожну дитину щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону.

Керуючись статтями 367, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 червня 2023 року змінити в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 3000 гривень на кожну дитину щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 07 лютого 2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнутих з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1642 грн. 55 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді