Номер провадження: 22-ц/813/5359/23
Справа № 522/7383/21
Головуючий у першій інстанції Федчишена Т. Ю.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа Орган опіки і піклування в особі Приморської районної адміністрації Одеської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 січня 2023 року у складі судді Федчишеної Т.Ю.,

встановив:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи органу опіки і піклування в особі Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дітей.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 07.10.2011 ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.04.2019 розірвано. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом з ОСОБА_1 , проте наразі виникла необхідність у визначенні їхнього місця проживання, у зв`язку з чим остання звернулася до відповідача з листом, у якому просила надати належним чином оформлену згоду на реєстрацію місця проживання дітей, проте до теперішнього часу відповіді на вказаний лист не надійшло, згоду на реєстрацію місця проживання дітей відповідач не надав. Зазначила, що самостійно займається вихованням дітей, оплачує їхнє навчання у школі, має у користуванні житло, стабільний дохід, позитивну характеристику за місцем проживання, натомість відповідач, який є моряком, часто перебуває у рейсах протягом тривалого часу, тому не зможе забезпечити належний догляд та виховання дітей, а тому місце проживання дітей з матір`ю відповідає інтересам дітей.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 31.01.2023 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржила його до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі позивач зазначила, що суд першої інстанції вказавши про те, що позивач та відповідач зареєстровані за однією адресою, а тому між ними відсутній спір, дійшов помилкового висновку, оскільки рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.02.2021 ОСОБА_2 визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 . Наразі місце реєстрації та місце фактичного проживання відповідача позивачу не відоме. Позивач зверталась до відповідача з листами про надання згоди на реєстрацію місця проживання дітей, проте відповіді не отримувала. За відсутності згоди відповідача на реєстрацію місця проживання дітей або рішення суду про визначення місця проживання дітей разом з ОСОБА_1 , позивач не може зареєструвати місце проживання дітей в іншому місці. Також позивач зазначила, що судом безпідставно не прийнято до уваги висновок органу опіки і піклування від 17.12.2021 де зазначено про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей з матір`ю ОСОБА_1

28.09.2023 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Третя особа в судове засідання 12.10.2023 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідач в судове засідання 12.10.2023 не з`явився, рекомендоване повідомлення про вручення йому поштового відправлення повернулося до суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою», отже, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що з 07.10.2011 сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі.

У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.04.2019 шлюб між сторонами було розірвано, питання місця проживання дітей не вирішувалося.

Відповідно до наданої інформації на запит від 28.04.2021, здійснений судом першої інстанції до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з наданою інформацією на запит від 28.04.2021, здійснений судом першої інстанції до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

У висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітніх дітей, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , від 17.12.2021, зазначено, що відповідно до відомостей №Д1-208567-фі/л від 20.08.2021 діти та позивач ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з характеристикою голови ОСББ "Обсерваторний" від 09.04.2021 діти сторін проживають з позивачем за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивач 15.04.2021 звернулася з листом до відповідача про надання письмової згоди на реєстрацію дітей разом з матір`ю.

Проте, відповідь відповідачем не було надано.

19.04.2021 ОСОБА_5 , яка є матір`ю позивача ОСОБА_1 та бабою дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 складено довідку про те, що позивач та її діти мають право користуватися квартирою за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_5 на праві власності.

Згідно з висновком органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітніх дітей, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , від 17.12.2021 за результатом розгляду звернення ОСОБА_1 щодо можливості визначення місця проживання дітей з матір`ю вирішено вважати доцільним визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Орган опіки та піклування дійшов вказаного висновку з урахуванням наявних у матері належних умов проживання для дітей, її позитивної характеристики за місцем проживання та місцем роботи, матеріального стану, а також письмової згоди батька дітей щодо їх проживання з матір`ю.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що позивачем не надано доказів наявності спору між нею та батьком дітей щодо місця проживання дітей; висновок органу опіки та піклування не є достатньо обґрунтованим; сторони зареєстровані за однією адресою, а тому згода іншого з батьків на реєстрацію місця проживання дітей не вимагається.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову та не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення з урахуванням наступного.

Позивач як на підставу позову вказує, що має намір здійснити перереєстрацію дітей, у зв`язку з чим потребує згоди батька відповідача по справі, посилаючись при цьому на те, що між сторонами існує спір щодо проживання дітей з одним із батьків.

Водночас на підтвердження вказаної підстави суду першої інстанції позивач надала лише доказ звернення до відповідача з проханням надати дозвіл на перереєстрацію дітей, який залишено відповідачем без відповіді, проте без надання доказів отримання відповідачем відповідного звернення, а також висновок органу опіки про доцільність проживання дітей з матір`ю.

Докази того, що відповідач станом на час розгляду справи у суді першої інстанції був знятий з місця реєстрації (довідка від 01.04.2021), за яким зареєстровані мати та спільні діти сторін, що унеможливлює за відсутності згоди батька дітей змінити їх місце реєстрації, позивач надала до суду апеляційної інстанції, вказавши про те, що питання щодо спільного проживання сторін ні судом, ні сторонами не порушувалося.

Також апелянтом до апеляційної скарги було надано копію рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.06.2021, яким було задоволено позов ОСОБА_1 та надано їй тимчасовий дозвіл на виїзд дітей за кордон у визначений у позові період часу для відпочинку дітей. Зі змісту вказаного рішення вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася до батька дітей про надання їй дозволу на тимчасовий виїзд дітей за кордон, проте відповідей не отримувала.

Крім того, до скарги додано висновок органу опіки та піклування Про визначення способів участі ОСОБА_2 у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідач до суду першої інстанції не з`являвся, справу розглянуто у його відсутність.

За приписами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилася очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, суд апеляційної інстанції переглядає справу в повному обсязі. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Зі справи вбачається, що суд неодноразово відкладав розгляд справи, отже у позивача була можливість надати відповідні докази, які доводять наявність спору між сторонами, суду першої інстанції, проте такі надано лише на стадії апеляційного перегляду рішення без зазначення причин неможливості їх подання до суду першої інстанції.

Наявність лише висновку органу опіки та піклування щодо доцільності проживання дітей з матір`ю, складеного в процесі розгляду даної справи у суді першої інстанції, за наявності письмової згоди, наданої батьком дітей до органу опіки та піклування не є безумовною підставою для задоволення позову з зазначених в ньому підстав.

За таких обставин, враховуючи, що суд апеляційної інстанції позбавлений можливості приймати докази на стадії апеляційного провадження, які не було надано до суду першої інстанції, без зазначення в апеляційній скарзі причин їх не подання до суду першої інстанції, апеляційний суд не вбачає наявності підстав для скасування рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з урахуванням вищевикладеного.

Водночас позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання дітей з зазначенням у позові відповідних підстав, які свідчать про наявність між сторонами відповідного спору.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31.01.2023 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 30.10.2023

Головуючий:

Судді: