17.10.2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №642/6002/23

Провадження №2-з/642/32/23

17 жовтня 2023 року

м.Харків

Суддя Ленінського районного суду м.Харкова Петрова Н.М., розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення доказів до пред`явлення позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2023 року адвокат Будьонний В.С., який діє в інтересах заявника АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду зі заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, в якій просить суд: витребувати у Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та витребувати у Департаменту реєстрації Харківської міської ради або від іншого територіального органу, до повноважень якого входять питання реєстрації місця проживання фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу останнього місця реєстрації проживання померлого ОСОБА_1 інформацію про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем ( АДРЕСА_1 ) станом на дату смерті померлого - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовна заява сформована в системі «Електронний суд».

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що 10.12.2007 року між ОСОБА_1 та закритим АТ КБ «Приватбанк» правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» укладено кредитні договори №б/н, відповідно до умов яких банк надав позичальнику кредит в обмін на зобов?язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник помер, про що зазначено в ухвалі Харківського районного суду Харківської області у справі №635/2712/18. На момент смерть позичальник не виконав всіх взятих на себе зобов?язань, у зв?язку із чим за кредитним договором залишилась заборгованість у розмірі 69150 грн.

27.06.2023 року банк звернувся з претензією кредитора до державної нотаріальної контори, яка листом від 19.07.2023 повідомила, що направила претензію кредитора за належністю до Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області.

12.08.2023 листом №1510/02-14 Харківська районна державна нотаріальна контора Харківської області повідомила, претензія кредитора відносно майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 долучена до спадкової справи, проте надати інформацію про спадкоємців померлого не може, в силу вимог ст. 8 Закону України «Про нотаріат».

Заявник вказує, що на разі він позбавлений можливості захистити свої права та інтереси в судовому порядку, оскільки не володіє інформацією про спадкоємців, а відтак не може визначити підсудність майбутнього позову та виконати вимоги процесуального закону в частині зазначення у позові інформації про відповідача (відповідачів), а пред`явлення позовів до невідомих осіб, без зазначення відповідача (відповідачів), ЦПК України не допускає, а тому просить витребувати вказану інформацію до пред`явлення позову до суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2023 року заява надійшла в провадження судді Петрової Н.М.

Дослідивши матеріали заяви, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч.1, 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст. 116 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

У відповідності до ч. 2 ст.116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно ч. 3 ст. 116 ЦПК України, заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Якщо у сторони існують складнощі з отриманням або поданням певного доказу, вона не позбавлена можливості заявити клопотання про витребування доказів у спосіб, визначений ст. 84 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.84 ЦПК України, суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому ст.ст. 116-118 ЦПК України.

Форма та зміст заяви про забезпечення доказів мають відповідати вимогам ст. 117 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України, заява про забезпечення доказів повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Проте, заявник при зверненні до суду не навів обставин та не зазначив доказів, які б достеменно вказували на те, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, а в якості обґрунтування заяви відповідно до п. 5 ч. 1 ст.117 ЦПК України посилається лише на необхідність формування позовних вимог в подальшому, що фактично не відповідає правовому змісту норм ЦПК України, які врегульовують забезпечення позову до подачі позову.

Суд звертає увагу заявника на те, що цивільним процесуальним законодавством передбачено механізм витребування доказів, як способу забезпечення доказів (ст.116 ЦПК України) та витребування доказів (ст.84 ЦПК України), тобто процесуальний закон чітко розмежовує зазначені поняття.

Проте, заявник помилково ототожнив витребування доказів, як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим, та витребування доказів як сприяння суду сторонам в поданні відповідного доказу, який неможливо отримати самостійно.

Вищевказане узгоджується із правовими висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 24.01.2022 у справі № 756/3965/21, від 02.05.2019 у справі № Зд/9901/2/19, від 09.10.2019 у справі № 9901/385/19, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 9901/845/18, від 11.03.2020 у справі № 9901/608/19.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що вказана заява про забезпечення доказів подана без додержання вимог ч.1 ст. 117 ЦПК України, у зв`язку з чим підлягає поверненню заявникові.

Відповідно до ч.4 ст.117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що неможливість на момент звернення до суду отримати і долучити до позову необхідні докази, є підставою заявити одночасно з цим позовом клопотання про витребування таких доказів, навівши відповідні мотиви того, чому не вдалося отримати докази самостійно (відповідно до ч. 4 ст. 83 ЦПК України, ч.1, ч.2 ст. 84 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заяву адвоката Будьоного В.С., який діє в інтересах АТ КБ «Приватбанк» про забезпечення доказів необхідно повернути заявнику на підставі ч.4 ст.117 ЦПК України.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 84, 116, 117, 258-261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення доказів до пред`явлення позовної заяви повернути заявнику без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Харківського апеляційного суду .

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Наталя ПЕТРОВА