Справа № 201/8666/23
Провадження № 2/201/2876/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого - судді - Ткаченко Н.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

27.07.2023р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява КП «Транспортна інфраструктура міста» ДМР до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с.№4-8).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 01.08.2023р. по вищевказаній цивільній справі було відкрито провадження і відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.№26).

В обґрунтування позовних вимог позивач в особі директора Герасимова Д.Г., посилався на те, що 27.12.2022р. о 19год.10хв. за адресою: м. Дніпро, по вул. Гоголя, відповідач по справі, рухаючись по другорядній дорозі, на перехресті з вул. Паторжинського, керуючи транспортним засобом «Ford Transit» д/н НОМЕР_1 , не надав переваги у русі та допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, після чого транспортний засіб «Hyundai» скоїв зіткнення на світлофорний об`єкт. Внаслідок ДТП транспортний засіб та металева конструкція отримали механічні та технічні пошкодження, чим спричинена матеріальна шкода. Своїми діями відповідач порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КпАП України. Згідно постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2023р. по справі №201/1139/23 винуватцем дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_1 . Станом на момент дорожньо-транспортної пригоди світлофорний об`єкт, який знаходився за адресою: м. Дніпро, на перехресті вул. Гоголя - вул. Паторжинського, належав КП «Транспортна інфраструктура міста» ДМР. Відповідно до довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за березень 2023 року, вартість матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок пошкодження в ДТП світлофорного об`єкта за адресою: м. Дніпро, на перехресті вул. Гоголя вул. Паторжинського, склала 42 119грн. 23коп. 10.04.2023р. позивач звернувся до М(Т)СБУ із заявою про страхове відшкодування. 07.07.2023р. підприємству було відшкодовано понесені матеріальні збитки у розмірі 35 099грн. 36 грн. У зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідача залишок матеріального збитку з розмірі 7 019грн. 87коп., а також судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_1 про наявність судової справи обізнаний, що підтверджується наявним у матеріалах справи поштовим повідомленням про отримання позовної заяви з додатком та копії ухвали про відкриття провадження (а.с.№ 29, 30), правом на подачу відзиву не скористався.

Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази за принципами ст. 89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Судом встановлено, що 27.12.2022р. о 19год.10хв. за адресою: м. Дніпро, по вул. Гоголя, ОСОБА_1 , рухаючись по другорядній дорозі, на перехресті з вул. Паторжинського, керуючи транспортним засобом «Ford Transit» д/н НОМЕР_1 , не надав переваги у русі та допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, після чого транспортний засіб «Hyundai» скоїв зіткнення на світлофорний об`єкт, внаслідок чого належний Комунальному підприємству «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради світлофорний об`єкт був пошкоджений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.11 ПДР України.

Відомості про наявність у ОСОБА_1 на момент ДТП договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в матеріалах справи відсутні.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2023р. у справі №201/1139/23, яка набрала законної сили 27.03.2023р., ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с. №12, 13).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У зв`язку з цим, факт завдання шкоди світлофорному об`єкту, встановленому на ділянці місцевості, де мала місце ДТП, з вини саме ОСОБА_1 встановлений судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, є преюдиціальним та доказуванню не підлягає.

Крім того, вирішуючи спір про відшкодування шкоди суд встановлює, чи повинен відповідач, будучи винним у вчиненні ДТП, нести відповідальність за завдані ним збитки. Обставини ДТП, її механізм, дії учасників пригоди суд не оцінює, оскільки оцінку їм вже було надано судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, дії якого суд не повноважний переоцінювати в рамках даної справи, предмет якої стосується виключно цивільно-правової відповідальності винної особи, а не правомірності притягнення до адміністративної відповідальності.

Законом України «Про автомобільні дороги» встановлений обов`язок органів місцевого самоврядування утримувати автомобільні дороги в належному стані.

Так, у ч.1 ст.16 Закону України «Про автомобільні дороги» встановлено, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про автомобільні дороги», складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування. Межі вулиці за її шириною визначаються "червоними лініями". Розташування будь-яких об`єктів, будівель, споруд або їх частин у межах "червоних ліній" вулиці не допускається.

Згідно із п.8.1. ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до Правил утримання технічних засобів регулювання дорожнього руху вулично-дорожньої мережі населених пунктів, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 296 від 08.11.2017р., до технічних засобів регулювання дорожнього руху належать дорожні світлофори, світлова сигналізація, табло зворотного відліку, дорожні знаки, огородження, дорожня розмітка, напрямні стовпчики, пристрої примусового зменшення швидкості, периферійне обладнання (контролери, засоби обробки і передачі інформації, засоби диспетчерського зв`язку).

Таким чином, світлофорні об`єкти, будучи технічними засобами організації дорожнього руху, перебувають в комунальній власності міста.

Під час розгляду справи судом встановлено, що світлофорний об`єкт на перехресті вул. Гоголя та вул. Паторжинського в м. Дніпрі, значиться на балансовому обліку Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради, тобто зазначений технічний засіб регулювання дорожнього руху м. Дніпра є комунальною власністю територіальної громади міста, що підтверджується довідкою про наявність на балансі світлофорного об`єкту від 03.04.2023р. (а.с. №14).

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно із ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як вбачається із ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Для визначення завданої матеріальної шкоди внаслідок пошкодження в ДТП світлофорного об`єкту позивачем був складений дефектний акт на ремонт після ДТП (а.с. №16).

На підставі зазначеного дефектного акту від 28.12.2022р. було виконано будівельні роботи по ремонту зазначеного світлофорного об`єкту та складено довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за березень 2023р. (форма КБ-3), акт №3/23 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2023р. (форма КБ-2в) та акт вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт (а.с. №17-23).

Відповідно до довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за березень 2023р., вартість матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок пошкодження в ДТП світлофорного об`єкта за адресою: м. Дніпро, на перехресті вул. Гоголя вул. Паторжинського склала 42 119грн. 23коп. (а.с. №17).

10.04.2023р. позивач звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про страхове відшкодування та 07.07.2023р. позивачу було відшкодовано 35 099грн. 36коп. понесених матеріальних збитків, що підтверджується платіжною інструкцією № 973042 від 07.07.2023 року (а.с. №24).

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки матеріальна шкода, спричинена позивачу, відшкодована не в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а саме у розмірі 7 019грн. 87коп.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволені, судові витрати, які понесені позивачем по оплаті судового збору при подачі позову у розмірі 2 684 грн. (а.с. №2), підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 12, 13, 76-81, ч.6 ст.82, ст. ст. 89, 141, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради () в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - 7 019грн. 87коп. (сім тисяч дев`ятнадцять грн. 87коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради (ЄДРПОУ 23357437) судові витрати у розмірі 2 684 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.