ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м.Суми

Справа №591/8164/19

Номер провадження 22-ц/816/1177/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

треті особи приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Ващенко Людмила Володимирівна, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Єременко Вячеслава Михайловича,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_5

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25 травня 2023 року, в складі судді Клименко А.Я., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 02 червня 2023 року,

в с т а н о в и в:

23 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Ващенко Л.В., приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Єременко В.М. про визнання недійсними договорів купівлі-продажу житлового будинку та скасування номерів записів про право власності.

Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_6 , який за життя зловживав спиртними напоями, неодноразово був засуджений, вів антигромадський спосіб життя, а тому шлюб між її батьками був розірваний ще у 1998 році і вона проживала з матір`ю окремо від батька. Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1 , вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги. 24 вересня 2018 року вона звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у відкритті спадкової справи у зв`язку з пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини. На підставі рішення суду їй було надано додатковий строк для прийняття спадщини та відкрито спадкову справу. Однак при зборі документів на житловий будинок з`ясувалося, що цей будинок 02 березня 2018 року, тобто після смерті батька (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ним же був відчужений шляхом укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, який було посвідчено приварним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сумської області Ващенко Л.В. та зареєстрований у реєстрі за № 175. Як виявилось будинок був відчужений за довіреністю відповідачем ОСОБА_2 , якого вона раніше ніколи не знала, з яким ніколи не бачилась ні за життя батька, ні після його смерті, на користь ОСОБА_5 . Тобто, договір відчуження нерухомого майна було вчинено представником вже після смерті батька.

У подальшому, 17 квітня 2018 року відповідач ОСОБА_5 уклала такий же договір з іншим покупцем відповідачем ОСОБА_4 , яка 07 червня 2019 року «повертає» будинок знову сім`ї ОСОБА_7 , цього разу уклавши з відповідачем ОСОБА_5 договір купівлі-продажу спірного домоволодіння, але вже за завищеною ціною.

Про протиправність вчинення оспорюваних правочинів свідчить те, що спочатку був здійснений продаж будинку, а потім вже було отримано свідоцтво про смерть продавця, одразу наступного дня. Вважає, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_8 умисно здійснили продаж будинку до отримання свідоцтва про смерть, щоб у нотаріуса в реєстрі смертей був відсутній запис про смерть особи, яка видала довіреність, а саме ОСОБА_6 , оскільки у протилежному випадку вони не змогли б укласти первісний договір купівлі-продажу будинку. Зазначає, що відповідачі умисно позбавили її спадщини, привласнивши нерухоме майно, яке повинно належати їй на праві власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька. Посилаючись на вказані обставини, остаточно уточнивши позовні вимоги, просила суд:

1) визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 02 березня 2018 року за довіреністю від імені ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , як такий, що укладений за довіреністю, представництво за якою припинилося внаслідок смерті особи, яка її видала, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сумської області Ващенко Л.В. та скасувати номер запису про право власності №25103952 від 02 березня 2018 року;

2) визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 17 квітня 2018 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Єременко В.М. та скасувати номер запису про право власності №25760454 від 17 квітня 2018 року;

3) визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 07 червня 2019 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Єременко В.М. та скасувати номер запису про право власності №31908373 від 07 червня 2019 року.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 25 травня 2023 року позов ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу житлового будинку та скасування номерів записів про право власності задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 02 березня 2018 року за довіреністю від імені ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , як такий, що укладений за довіреністю, представництво за якою припинилося внаслідок смерті особи, яка її видала, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ващенко Людмила Володимирівна та скасувати номери запису про право власності від 02 березня 2018 року №25103952.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 17 квітня 2018 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Єременком Вячеславом Михайловичем та скасувати номери запису про право власності від 17 квітня 2018 року №25760454.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 07 червня 2019 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Єременком Вячеславом Михайловичем та скасувати номери запису про право власності від 07 червня 2019 року №31908373.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нову постанову по суті спору.

Вказує, що справа розглянута судом за його відсутності, без врахування його позиції щодо заявленого позову. Вважає, що рішення суду є формальним, прийнятим без доказів права власності позивача на спірне нерухоме майно і порушення її прав власника такого майна на час звернення до суду. Доказами набуття права власності на нерухоме майно не є рішення нотаріуса від 02 вересня 2019 року про відкриття спадкової справи за заявою позивача.

Зазначає, що довіреність НМІ463606 від 07 грудня 2017 року, на підставі якої відчужене спірне домоволодіння за договором від 02 березня 2018 року, довірителем не скасовувалася та судом недійсною не визнавалася. Із змісту довіреності вбачається, що вона видана лише для відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 , із часу її видачі до реалізації пройшло майже три місяці. Власник уповноважив його продати будинок, він не є стороною правочину. Власник ОСОБА_6 , продав будинок за життя, тому він не є об`єктом спадкування і спадкоємці не мають до нього ніякого відношення.

Доводить, що на момент підписання угоди 02 березня 2018 року, він не знав про смерть ОСОБА_6 та припинення дії довіреності, не мав будь-яких документів про засвідчення смерті довірителя, свідоцтво про його смерть видане лише 03 березня 2018 року. Позивачем не доведено факту його обізнаності про час смерті ОСОБА_6 та наявності злочинної домовленості між продавцем та покупцем будинку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 , посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволені позову.

Вважає, що справа розглянута судом односторонньо, не об`єктивно, суд зайняв сторону позивача, а стороні відповідача не надано можливості висловити свої доводи по суті спору, часті відкладення судом розгляду справи, постійне оголошення повітряних тривог у Сумській області, перешкоджало його своєчасній явці до суду. Між ним та ОСОБА_6 ще за його життя була досягнута домовленість про купівлю-продаж будинку, він передав йому гроші за будинок, про що надана розписка, передано ключі та правовстановлюючі документи на будинок, і повідомив про надання довіреності ОСОБА_2 для оформлення договору купівлі-продажу будинку, який ним фактично був придбаний 02 березня 2018 року. У зв`язку з наявністю у нього не сплачених штрафів та необхідність часу для оформлення їх оплати у виконавчій службі, вирішив договір купівлі-продажу оформити на сестру ОСОБА_5 . На час укладення правочину про смерть ОСОБА_6 не знав. Вже ним за рішенням Сумської міської ради № 6317-МР від 29 січня 2020 року була приватизована земельна ділянка, на якій знаходився будинок, та розпочато будівельні роботи. Доводить, що він є добросовісним набувачем, незаконного відчуження будинку не вчиняв, а рішення суду порушує його конституційне право приватної власності.

Вказує, що позивачем не доведено підстав, передбачених ст. 232 ЦК України, для визнання договорів купівлі-продажу недійсними.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_10 просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду без змін як законне та обґрунтоване. Вважає твердження відповідачів надуманими, неправдивими, такими, що не заслуговують на увагу.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_6 видана ним довіреність втратила дійсність і ОСОБА_2 повинен був негайно повернути цю довіреність, однак будучи обізнаним про смерть довірителя, маючи юридичну освіту, уклав по довіреності договір купівлі-продажу будинку вже після смерті довірителя власника нерухомого майна. Відповідач ОСОБА_2 працюючи у міліції, знав її батька-правопорушника, який зловживав спиртними напоями, вів антисоціальний спосіб життя, був обізнаний про наявність у нього дочки.

За час розгляду справи у суді понад три роки, відповідачем ОСОБА_5 не надано розписок ОСОБА_6 про отримання коштів за продаж спірного будинку. Доводи ОСОБА_5 про передачу ОСОБА_6 грошей за житловий будинок ще до укладення договору купівлі-продажу спростовуються і змістом цього договору де зазначено, що продавець отримав гроші під час укладення договору у визначеній сумі. Аналізуючи хронологію дій відповідачів, виникає питання чому спочатку було укладено договір купівлі-продажу будинку від 02 березня 2018 року, а наступного дня зареєстровано факт смерті та отримано свідоцтво про смерть власника. Перепродаж спірного будинку за трьома договорами викликає сумнів у добросовісності продавців і покупців за цими договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2 , який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_10 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що за даними свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого Зарічним районним у місті Суми відділом ДРАЦС ГТУЮ у Сумській області, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис складено 03 березня 2018 року за №289 (т. 1, а.с.7, 8).

Позивач ОСОБА_10 є дочкою ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження (т. 1, а.с.11).

ОСОБА_6 на праві приватної власності належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т. 1, а.с.16, 17).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина і позивач, як єдина спадкоємиця за законом після смерті батька, 24 вересня 2018 року звернулася до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Лермонтової Н.М. з заявою про оформлення спадщини, однак їй було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини (т.1, а.с.21, 22).

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 липня 2019 року у справі №591/5723/18 визначено ОСОБА_11 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили (т.1, а.с.23-25).

02 вересня 2019 року Сумською міською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №816/2019 після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (т.1, а.с.26).

Однак, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 02 березня 2018 року, тобто після смерті ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ващенко Л.В. був посвідчений договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , зареєстрований у реєстрі за № 175, укладений між ОСОБА_6 , від імені якого на підставі довіреності від 07 грудня 2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сумської області Ващенко Л.В. за р. №989 (продавець), діяв ОСОБА_2 , та ОСОБА_5 (покупець) (т.1, а.с.27, 149-150).

На підставі вказаного договору купівлі-продажу 02 березня 2023 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ващенко Л.В. було внесено запис про державну реєстрацію прав за власником ОСОБА_5 , номер запису про право власності: 25103952 (т.1, а.с.48-49).

У подальшому, 17 квітня 2018 року ОСОБА_5 уклала договір купівлі-продажу житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_4 , що посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Єременком В.М. за реєстровим №311 (т.1, а.с.214-215).

На підставі вказаного договору купівлі-продажу 17.04.2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Єременко В.М. було внесено запис про державну реєстрацію прав за власником ОСОБА_4 , номер запису про право власності: 25760454 (т.1, а.с.48-49).

07 червня 2019 року ОСОБА_4 уклала договір купівлі продажу житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_5 . Вказаний договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Єременком В.М. та зареєстрований у реєстрі за №523 (а.с. 1-2, том 2).

На підставі вказаного договору купівлі-продажу 07 червня 2019 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Єременко В.М. було внесено запис про державну реєстрацію прав за власником ОСОБА_5 , номер запису про право власності: 31908373 (т.1, а.с.48-49).

Вказані факти правильно встановлено судом першої інстанції на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів, на які суд послався у рішенні.

За таких обставин, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_10 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу житлового будинку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що 02 березня 2018 року відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , за довіреністю від імені ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому представництво за довіреністю припинилося внаслідок смерті особи, яка її видала, а вчинений на підставі цієї довіреності правочин та всі послідуючі правочини щодо спадкового майна ОСОБА_6 є недійсними згідно положень ст.ст 203, 215, 232 ЦК України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок суду першої інстанції узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності.

Згідно з ч. 3 ст. 248 ЦК України у разі припинення представництва за довіреністю представник зобов`язаний негайно повернути довіреність.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦК України правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що батько позивача ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому актовий запис про його смерть складено лише 03 березня 2018 року (т.1, а.с.8). За життя він був власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , і 07 грудня 2017 року надав на ім`я відповідача ОСОБА_2 довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сумської області Ващенко Л.В. за р. №989, на право розпорядження належним йому нерухомим майном, а саме: відчуження вказаного житлового будинку (т.1, а.с.40).

Діючи на підставі зазначеної довіреності, 02 березня 2018 року ОСОБА_2 , від імені ОСОБА_6 , який помер ще ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклав договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , тобто вчинив правочин по довіреності вже після смерті довірителя.

Як вбачається, позивачем доведено належними доказами, що на час укладення ОСОБА_2 за довіреністю оспорюваного договору купівлі-продажу житлового будинку від 02 березня 2018 року, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , представництво за цією довіреністю було припинене у порядку п. 6 ч. 1 ст. 248 ЦК України, у зв`язку із смертю особи, яка видала довіреність.

Виходячи з викладеного та з урахуванням наведених правових нормам, що визначають підстави недійсності правочину, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_10 .

Усупереч вимогам ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем ОСОБА_5 не доведено належними та допустимими доказами досягнення згоди на укладення договору купівлі-продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , ще з його власником ОСОБА_6 та передачу йому особисто, за життя, обумовленої грошових коштів в рахунок оплати за будинок. Відсутні докази укладення ним попереднього договору купівлі-продажу цього будинку чи розписки про отримання ОСОБА_6 грошових коштів від ОСОБА_5 , як оплати за купівлю нерухомого майна.

Крім того, у п. 7 договору купівлі-продажу житлового будинку від 22 березня 2018 року вказано, що за домовленістю сторін продаж житлового будинку вчиняється за 160007 грн, які представник продавця одержав у повному обсязі від покупця до моменту підписання даного договору (т.1, а.с. 27 зв.), чим спростовуються доводи ОСОБА_5 про передачу коштів за будинок безпосередньо його власнику, а не представнику.

Щодо доводів апеляційних скарг про процесуальні порушення під час розгляду справи судом першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

У абз. 2 ч. 2 ст. 376 ЦПК визначено, що порушення норм матеріального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи тривалість перебування справи на розгляду суду з 23 грудня 2019 року по 25 травня 2023 року, необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, часті відкладення судових засідань через безпекову ситуацію, пов`язану з введенням в країні воєнного стану, посилання відповідачів на порушення судом норм процесуального права не є підставою для скасування чи зміни правильного по суті рішення.

Таким чином, посилання та доводи осіб, які подали апеляційні скарги, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та апеляційну ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина