Справа №601/1566/23
Провадження № 2/601/451/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Коротича І.А.,

за участю секретаря судового засідання Бончик А.П.,

представника позивача адвоката Сідорова В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Почаївської міської ради про припинення права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Почаївської міської ради про припинення права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником 2/3 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.07.2014. Інша 1/3 частина вказаного будинку належали ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач просить суд припинити право власності на належні ОСОБА_2 1/3 частки вищевказаного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, тому що вказаний об`єкт нерухомості фізично не існує, адже є зруйнованим.

Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 червня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження із викликом сторін.

Ухвалою суду від 11 липня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача - адвокат Сідоров В.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на мотиви викладені у позовній заяві, інших документах та просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про час та дату судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки 11.10.2023. Відзив на позов не подано.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області.

Спадкоємцем ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_1 , якому 23.07.2014 приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Бурлак А.В. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, реєстраційний номер 695. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із 2/3 (двох третіх) частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Опис об`єкта: дерев`яний житловий будинок, зазначений в плані під літерою «А», загальною площею: 39,70 кв.м., житловою площею: 28,40 кв.м., цегляно-дерев`яний сарай «Б», кам`яний погріб «Пг».

Право власності позивача на 2/3 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 24639063 від 23.07.2014.

Власником 1/3 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Кременецького районного комунального бюро технічної інвентаризації від 19.08.2013 № 583.

Позивач у позовній заяві вказує, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак до позовної заяви не додано доказів на підтвердження смерті останньої (наприклад, свідоцтво про смерть, відповідь відділу державної реєстрації актів цивільного стану).

Як видно із довідки Кременецького районного комунального бюро технічної інвентаризації від 19.08.2013 №583, при обстеженні об`єкта (житловий будинок АДРЕСА_1 ) було виявлено, що частина житлового будинку, а саме 2-1-кімната площею 13,0 кв.м., 2-2-кухня площею 10,8 кв.м., загальною площею 23,8 кв.м. та житловою площею 13,0 кв.м. зруйнована. В примітці вказаної довідки вказано наступне: «для виділення ОСОБА_3 частини будинку загальною площею 39,7 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м. з господарськими будівлями в окремий об`єкт права власності необхідна згода іншого власника майна. Оскільки, заявник ОСОБА_4 (діє по довіреності від ОСОБА_3 ), про що вона була усно повідомлена, не забезпечила присутності ОСОБА_2 , яка не підтвердила про зруйнування саме її 1/3 частини житлового будинку та не повернула своїх правовстановлюючих документів, надати висновок щодо виділу в окремий об`єкт права власності на майно згідно опису неможливо».

Відповідно до даних технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 15.08.2013, вказаний житловий будинок складається із однієї квартири із наступними приміщеннями: кімната 1-1 площею 11,20 кв.м., кімната 1-2 площею 17,20 кв.м., кухня 1-3 площею 7,10 кв.м., коридор 1-4 площею 4,20 кв.м., загальна площа будинку 39,70 кв.м., житлова 28,40 кв.м.

Таким чином, дерев`яний житловий будинок «А», частина якого на час оформлення позивачем спадщини після смерті ОСОБА_3 була зруйнована, належав на праві спільної часткової власності двом співвласникам ОСОБА_3 (2/3 частини) та ОСОБА_2 (1/3 частина).

Разом із зазначеним дерев`яним житловим будинком вказані співвласники володіли відповідною часткою у праві власності на сарай «Б», погріб «Пг».

Згідно із листом Кременецької державної нотаріальної контори від 26.06.2023 № 97/01-16, у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частиною першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

За приписами пункту 4 частини першої статті 346 ЦК України право власності припиняється у разі знищення майна.

Згідно зі статтею 349 ЦК України, право власності на майно припиняється в разі його знищення.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що власник за своїм бажанням має право визначити фактичну та юридичну долю речі. Знищення майна належить до таких способів припинення права власності, коли власник за своїм бажанням, добровільно припиняє своє право власності, або ж право власності припиняється поза волею власника в результаті випадку, непереборної сили або неправомірних дій інших осіб.

Умовами для припинення права власності на знищене нерухоме майно згідно з даною статтею, є наявність встановленого факту знищення майна.

Документами, які підтверджують знищення майна, можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, довідки органів внутрішніх справ України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна тощо.

Перелік документів, на підставі яких можна встановити факт знищення майна, не є вичерпними.

Пунктом 75 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, передбачено, що для державної реєстрації припинення права власності на закінчений будівництвом об`єкт чи об`єкт будівництва у зв`язку з його знищенням подаються:

1) заява власника (співвласників) закінченого будівництвом об`єкта чи об`єкта незавершеного будівництва, справжність підпису на якій засвідчується відповідно до Закону України «Про нотаріат». Якщо майно відповідно до закону належить на праві спільної сумісної власності подружжю (колишньому подружжю), заява підписується кожним з подружжя (колишнього подружжя) незалежно від наявності державної реєстрації права власності лише в одного з них;

2) документ, що посвідчує право власності на закінчений будівництвом об`єкт чи об`єкт незавершеного будівництва (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли такий документ відсутній у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням).

Державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт чи об`єкт незавершеного будівництва у зв`язку з його знищенням проводиться за наявності відомостей про факт знищення, отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто, державна реєстрація не є способом набуття чи припинення права власності. Вона виступає лише засобом підтвердження фактів набуття чи припинення прав власності на нерухоме майно або інших речових прав.

Запис в реєстрі не являється документом, який встановлює факт знищення майна, а вноситься державним реєстратором на підставі поданих йому документів, які свідчать про знищення майна, за заявою власника майна.

При цьому, наявність такого запису на даний час вже не є обов`язковим, оскільки положення частини другої статті 349 ЦК України було виключено з набранням чинності Кодексом України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року №2597-VІІІ, який введено в дію з 21 жовтня 2019 року.

З матеріалів справи видно, що позивачем надано докази лише щодо часткового знищення об`єкта нерухомості.

Фактичне знищення певної частини майна не вплинуло на частку позивача (2/3 частини) та не призвело до її збільшення до 100% у праві власності на об`єкт в цілому, з урахуванням наявності нерухомого майна, яке не є знищеним та входить до часткової власності двох співвласників.

Припинення права власності на майно у зв`язку з його знищенням має відбуватися в передбаченому законодавством порядку. Проте, позивач не надав доказів подання заяви про припинення права власності через знищення частини нерухомого майна, у зв`язку з чим відповідні зміни до державного реєстру не вносилися.

Також суд звертає увагу на зміст довідки Кременецького районного комунального бюро технічної інвентаризації від 19.08.2013 № 583, з якого видно, що колишня співвласник житлового будинку ОСОБА_3 намагалася виділити належну їй частку нерухомого майна в окремий об`єкт права власності, однак для цього необхідна була присутність іншого співвласника ОСОБА_2 , яка повинна була підтвердити, що зруйнована саме її частина будинку, і забезпечити присутність останньої не вдалося.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та за змістом свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.07.2014 приватним нотаріусом вказано, що позивач набув у власність у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , опис об`єкта: дерев`яний житловий будинок, зазначений в плані під літерою «А», загальною площею: 39,70 кв.м., житловою площею: 28,40 кв.м., цегляно-дерев`яний сарай «Б», кам`яний погріб «Пг».

Звернувшись до суду з даним позовом ОСОБА_1 ставить питання про припинення права власності на спірне нерухоме майно за ОСОБА_2 , через знищення частини житлового будинку. Також фактично просить суд припинити право власності на належну вказаній особі 1/3 частки сараю та погребу, які до цього часу не зруйновані.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, в якому відсотковому співвідношенні був знищений спірний об`єкт нерухомості.

Припинення права власності на майно у зв`язку з його знищенням має відбуватися в передбаченому законодавством порядку. Однак позивач як співвласник спірного житлового будинку не подавав заяву про припинення права власності через знищення частини нерухомого майна, у зв`язку з чим відповідні зміни до державного реєстру не вносилися. Фактичне знищення певної (невизначеної) частини майна не вплинуло на частку ОСОБА_2 у ньому.

Крім того, згідно частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однак, позивачем не подано доказів та не доведено під розгляду справи, які його права порушенні та ким саме.

У зв`язку із зазначеним в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись статтею 349 ЦК України статтями 4,13, 81, 141, 265, 268, 274 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_1 до Почаївської міської ради про припинення права власності на 1/3 частку ОСОБА_2 у житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , житель АДРЕСА_2 .

Відповідач: Почаївська міська рада, юридична адреса: пл. Тараса Шевченка, 16, місто Почаїв, Кременецького району Тернопільської області, .

Повний текст рішення складено 01.11.2023.

Головуючий: