Справа №534/1273/23
Провадження №2-др/534/340/23
16 жовтня 2023 року м. Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області
у складі: головуючого судді Морозова В.Ю.
за участі: секретаря судового засідання Хвіст Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, щодо вирішення питання про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 02.10.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Шлюб, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 21 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом №244 розірвано. При розірванні шлюбу прізвище позивачу залишено « ОСОБА_3 ». Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

05.10.2023 позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про розподіл судових витрат, а саме витрат понесених нею на оплату професійної правничої допомоги у сумі 4 200 грн.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.10.2023 вище вказана заява прийнята та призначена до розгляду у судовому засіданні без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 02.10.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Шлюб, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 21 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом №244 розірвано. При розірванні шлюбу прізвище позивачу залишено « ОСОБА_3 ». Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Так, при ухваленні судом вказаного рішення не було вирішення питання щодо розподілу судових витрат, а саме з витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Судом встановлено, що рішенням суду по даній справі задоволено вимоги позивача.

Позивачем у справі було понесено судові витрати на правничу допомогу у розмірі 4 200 грн, що підтверджується договором про надання правової допомоги від 23.06.2023 №1151716, додатковою угодою №1 від 23.06.2023 до договору №1151716 від 23.06.2023 про надання правничої допомоги, квитанцією № 23/06/2023, актом від 05.10.2023 №1 та розрахунком №1 гонорару, щодо надання правничої допомоги на підставі договору №1151716 від 23.06.2023, укладеного між адвокатом Бойченко Г.В. та Єгоровою Ю.О., щодо розірвання шлюбу укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Верховний Суд у своїй Постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Визначаючи це питання, за встановлених обставин, суд вважає, що обґрунтованим і пропорційним до предмета спору розміром витрат на правничу допомогу є сума 4 200 грн.

Таким чином, оскільки при ухваленні судом рішення не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Керуючись ст.ст.270 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 200 грн.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.Ю. Морозов