Справа № 344/9401/22
Провадження № 22-ц/4808/1030/23
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І.А.
Суддя-доповідач Луганська
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Луганської В.М.

суддів Баркова В.М.,Василишин Л.В.

за участю секретаря Возняк В.Д.

учасники справи

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду справу

за апеляційними скаргами Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 червня 2023 року та

додаткове рішення Івано-Франківського міського суду від 17 липня 2023 року, ухвалені судом у складі судді Пастернак І.А.,

у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом спадкодавця,

в с т а н о в и в:

У серпні 2022 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з вищезазначеними вимогами, в обґрунтування яких вказало, що ОСОБА_2 на підставі заяви б/н від 15.10.2009 року було відкрито кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом, у розмірі, зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування рахунку. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Позичальник була проінформована про умови кредитування АТ «ПриватБанк». В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 48 000 грн.

Позивач виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі. ОСОБА_2 зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та процентів шляхом внесення коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

Позивачем 04.06.2021 року була направлена претензія кредитора до Першої Івано-Франківської нотаріальної контори, та 01.07.2021 року отримана відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого позичальника є ОСОБА_1 . 27.07.2021 позивачем до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, однак ніяких дій не було виконано.

Станом на дату смерті позичальника заборгованість перед банком за кредитним договором №б/н від 15.10.2009 становить 8 009,42 грн.

У зв`язку з викладеним просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість у розмірі 8009, 42 грн, а також судові витрати.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 червня 2023 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитором спадкодавця, стягнення судових витрат відмовлено.

Додатковим рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 липня 2023 року стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 гривень.

Не погодившись з вказаними рішеннями, АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з апеляційними скаргами.

В обґрунтування апеляційної скарги на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 червня 2023 року, скаржник зазначив, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Скаржник не погоджується з висновком суду, про те, що стороною позивача не надано суду доказів вартості майна, одержаного у спадщину, визначення його ринкової вартості на час відкриття спадщини, що унеможливлює стягнення, оскільки, спадкоємець зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Такі висновки суду не відповідають правовим висновкам, які викладені в постановах Верховного Суду від 26.10.2023 року у справі №336/437/21 та від 17.08.2022 року №765/6174/16-ц, в яких зазначено, що доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Відповідачка 26.03.2021 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом Серія №2-154, видане державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Антонюк Л.І., на підставі якого зареєструвала право власності на трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Розмір спадкового майна є значно більшим , ніж борг по кредиту. Відповідачка не надала доказів того, що розмір спадкового майна є меншим, ніж заборгованість спадкодавця по кредиту, а тому суд необґрунтовано відмовив узадоволенні заявлених вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги на додаткове рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 липня 2023 року скаржник зазначив, що відповідачем не доведено фактичність та неминучість вказаних витрат, не обґрунтовано їх розмір, тому вважає, що відповідачка не має права на компенсацію судових витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі.

Зазначив, що вивчення матеріалів доволі стандартної справи та підготовка відзиву та складання процесуальних документів, вивчення судової практики протягом 4-ох год є забагато. Просив суд скасувати додаткове рішення, та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір витрат на правничу допомогу.

У судовому засіданні представник АТ КБ «ПриватБанк» підтримав апеляційні скарги в межах їх доводів.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 проти задоволення апеляційних скарг заперечував.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення та додаткового рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, спадкового майна, вартості спадкового майна, та дотримання кредитором строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Суд дійшов висновку, що саме позивач зобов`язаний довести, що саме відповідач є спадкоємцем боржника, зобов`язаний довести вартість спадкового майна та дійшов висновку що позивачем не надано доказів вартості майна, що унеможливлює задовольнити вимоги позивача.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду не відповідає вимогам закону та встановленим по справі обставинам, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до кредитного договору б/н від 15.10.2009 року отримала від ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 .

На день смерті позичальника її заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» становила 8 009,42 грн.

24.05.2021 року банком була направлена претензія кредитора до Першої Івано-Франківської, на яку 18.06.2021 року надано відповідь, зі змісту якої вбачається, що після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа. Спадкоємцем за законом до майна померлої є дочка ОСОБА_1 .

27.07.2021 АТ КБ « Приватбанк» на адресу спадкоємиці боржника надіслав лист-претензію.

Згідно ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Тобто, до спадкоємців переходять не тільки права, що належали спадкодавцю, але і його обов`язки. Винятком з цього правила є лише зобов`язання боржника, які припиняються зі смертю фізичної особи. Відповідно до частини першої ст. 608 ЦК, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим, не може бути виконане іншою особою. В усіх інших випадках до спадкоємців переходять відповідні боргові зобов`язання спадкодавця.

Згідно зі статтями 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до положень статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредитор спадкодавця має право звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини в шестимісячний строк з дня, як йому стало відомо або могло стати відомим про відкриття спадщини з вимогами до спадкоємців, що прийняли спадщину, повернути йому борг, що був за спадкодавцем.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до структури ЦК України кредитор має право обирати один із усіх способів захисту, які надаються йому законом, якщо інакше правило в імперативному порядку не визначено у цивільному законі. При цьому вибір способу захисту кредитор здійснює на власний розсуд (постанова Першої судової палати КЦС ВС від 25 квітня 2018 року, справа № 645/3265/13-ц, провадження № 61-5552свп18).

За чинним законодавством спадкоємці, які прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання спадкодавця в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини.

З урахуванням предмету спору у справі, яка переглядається, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, і звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує вимоги кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20 (провадження № 61-9358св21), від 22 червня 2022 року у справі № 592/8474/20 (провадження № 61-4657св21), від 05 жовтня 2022 року у справі № 521/10631/20 (провадження № 61-5934св22), від 01 лютого 2023 року в справі № 210/1489/14-ц (провадження № 61-11200св20).

З матеріалів справи вбачається, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 увійшло невиконане нею боргове зобов`язання, яке остання мала перед АТ КБ «ПиватБанк».

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла її донька ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами спадкової справи.

04 червня 2021 року банком була направлена претензія кредитора до Першої Івано-Франківської нотаріальної контори. Представник банку в судовому засіданні зазначив, що банку стало відомо про смерть боржника, коли була направлена претензія нотаріусу.

Представник відповідачки в суді пояснив, що банку було відомо про смерть боржника 11 вересня 2020 року, коли ОСОБА_1 надала банку копію свідоцтва про смерть. Проте доказів на підтвердження вказаних обставин суду представником відповідачки не надано.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стороною відповідача не доведено належними доказами, що про смерть боржника банку було відомо 11 вересня 2020 року.

Відповідно до ч.3 ст.1281 ЦК України, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Колегією суддів встановлено, що позивач АТ «ПриватБанк», як кредитор, виконав вимоги ч. 3 ст. 1281 ЦК України, оскільки у передбачений законом шестимісячний строк з дня, коли він дізнався про відкриття спадщини після смерті боржника 02 червня 2021 року звернувся до нотаріальної контори з вимогою (претензією) до спадкоємців померлого боржника.

Таким чином, на підставі вищенаведених правових норм ОСОБА_1 , як спадкоємиця померлої ОСОБА_2 , зобов`язана задовольнити вимоги кредитора АТ КБ «ПриватБанк» повністю, але в межах вартості майна, одержаного нею у спадщину.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 26 березня 2021 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , спадщина на яку видано свідоцтво складається: з квартири АДРЕСА_2 .

Вартість квартири значно перевищує заборгованість по кредиту. Вказана обставина не заперечується сторонами.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, розмір заборгованості за тілом кредиту складає 8009, 42 грн. Розмір заборгованості не спростовано стороною відповідача.

З урахуванням викладеного, вимоги позивача до відповідача ОСОБА_1 , як спадкоємиці боржника, що прийняла після нього спадщину, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідачки на користь банку суми заборгованості померлого боржника за кредитним договором, що увійшла до складу спадщини у зв`язку у розмірі 8009, 42 грн.

Відповідно до роз`яснень, які викладені у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

У зв`язку з тим, що рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 червня 2023 року підлягає скасуванню, то і додаткове рішення Івано-Франківського міського суду від 17 липня 2023 року також підлягає скасуванню. Колегія суддів не дає оцінки доводам апеляційної скарги на додаткове рішення, у зв`язку із скасуванням рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 червня 2023 та ухвалення нового судового рішення про задоволення заявлених вимог позивача. Додаткове рішення суду першої інстанції від 17 липня 2023 року про стягнення із АТ КБ «ПРиватБанк» на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000, 00грн втрачає силу в результаті скасування рішення цього ж суду, ухваленого по суті спору, та ухвалення судом апеляційної інстанції нового судового рішення про задоволення заявлених вимог позивача.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частино першою ст.141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2481, 00 грн (а.с.70). При подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3721, 50 грн (а.с.196).

Оскільки позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено, то вказані судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 червня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом спадкодавця задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», , місце знаходження: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, заборгованість у розмірі 8009,42 грн за кредитним договором №б/н від 15.10.2009 року, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 6202,50 грн.

Додаткове рішення Івано-Франківського міського суду від 17 липня 2023 року скасувати.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 06 жовтня 2023 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.М. Барков

Л.В. Василишин