ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 635/4114/20 Номер провадження 22-ц/814/3052/23Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л.І. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Одринської Т.В.,

суддів Панченка О.О., Пікуля В.П.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 01 лютого 2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

У липня 2020 року Акціонерне товариство комерційний Банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 64 425,93 грн, а також понесені АТ КБ «Приватбанк» судові витрати.

Позов мотивовано тим, що на підставі заяви № б/н від 26.03.2010 року АТ КБ «Приватбанк» відкрив позичальнику картковий рахунок, кредитний ліміт по якому було збільшено до 8000 грн. Разом з анкетою-заявою відповідач підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». В цій довідці відповідач, власним підписом підтвердила, що з фінансовими умовами кредитування та прикладом розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена.

Вказує, що банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі, проте відповідач належним чином свої зобов`язання по сплаті щомісячних платежів не виконала, у зв`язку з чим має заборгованість перед банком.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 01 лютого 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.03.2010 у розмірі 61711,99 грн, судовий збір у розмірі 2013,3 грн, всього 63 725,29 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

З вказаним судовим рішенням не погодилась відповідач та подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач дійсно підписала анкету-заяву 26.03.2010 року, однак Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи обслуговування кредитних карт не підписувала. Вказує, що позивач не надав доказів, що відповідач ознайомилася з тарифами, які додані до позовної заяви. Відповідач вважає, що кредитний договір між сторонами не було укладено в належній формі. Зазначає, що позивач не надав доказів які підтверджують ознайомлення відповідача зі зміною відсоткової ставки.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26.03.2010 року ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву № б/н про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», на підставі якої відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 1000 грн на картковий рахунок з використанням платіжної картки Кредитка «Універсальна». Кредитний ліміт по картці неодноразово змінювався та 17.02.2017 року збільшено до 8000 грн. (а.с. 36)

Згідно Довідки про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду, яка підписана позичальником 26.03.2010, погоджена сторонами базова процентна ставка за кредитом становила: 2,5 % на місяць із розрахунку 360 днів у році, розмір щомісчних платежів 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісчних платежів (а.с. 39).

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до яких відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів відповідачка зобов`язалася сплатити пеню та штраф, у розмірах, в залежності від виду кредитної картки.

Згідно наданого Банком розрахунку станом на 10.02.2022 відповідач має заборгованість у розмірі 64425,93 грн., яка складається з 42290,67- заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 42290,67 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2814,74 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 19320,52 грн заборгованість за простроченими відсотками.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходив з доведеності позивачем факту укладення в належній формі кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів та наявності правових підстав для стягнення з відповідача тіла кредиту, відсотків за прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 26.03.2010 року відсоткова ставка за кредитом не визначена. Між тим, в погодженій сторонами та підписаній відповідачем довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду» від 26.03.2010 року (а.с. 39), зазначана базова процентна ставка - 2,5 % на місяць із розрахунку 360 днів у році, розмір щомісчних платежів 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісчних платежів (а.с. 39).

Отже, під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 2,5 % на місяць із розрахунку 360 днів у році, розмір щомісчних платежів 7% від заборгованості, яка, як вбачається із наданого Банком розрахунку не змінювалася.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність укладення між сторонами кредитного договору, є неспроможними. Так як, при укладенні договору відповідач погодилася на запропоновані банком умови кредитування, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та Довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду» від 26.03.2010, які відповідають вимогам статей 1055, 207 ЦК України щодо обов`язкової письмової форми кредитного договору, та не спростовані відповідачем.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно вирішив справу на підставі досліджених в судовому засіданні доказів та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно дост. 375 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.367,368,369,375,381,382,383,384 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 01 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 28.09.2023.

Головуючий Т.В. Одринська

Судді О. О. Панченко

В.П. Пікуль