Справа № 443/682/22 Головуючий у 1 інстанції: Павлів А.І.
Провадження № 22-ц/811/1036/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Ванівського О.М.

суддів:Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» - адвоката Свідуновича Романа на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 09 березня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2022 року представник позивача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» подав до суду позов до ОСОБА_1 , у якому просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» 10 914,57 грн та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 02 липня 2021року о 17:10 год. в аварійну службу AT «Львівгаз» надійшло повідомлення про пошкодження газопроводу низького тиску ДУ 90мм за адресою: АДРЕСА_1 внаслідок землекопних робіт по прокладенню водопровідної мережі. У результаті пошкодження в газопроводі утворився отвір діаметром 78,6 мм. З метою припинення витоку природного газу працівниками аварійної служби AT «Львівгаз» 02.07.2021 о 17:50 ліквідовано його витік шляхом накладення на газопроводі пережиму. Вартість об`єму витоку (витрати) природного газу через пошкоджений газопровід становить 9 698,53 грн. Вартість витрат по ліквідації витоку газу з пошкодженого газопроводу становить 1 216,04 грн.

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 09 березня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» - адвокат Свідунович Роман, подавши апеляційну скаргу.

Вважає висновки суду такими, що сформовані на підставі неправильного застосування норм матеріального права, що врегульовують відносини між сторонами спору.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, що відповідач перед проведенням земляних робіт отримав письмове погодження на такі дії від оператора газорозподільної системи (позивача). Представники оператора газорозподільної системи не були присутніми під час проведення відповідачем земляних робіт.

З огляду на те, що відповідачем проводилися земляні роботи в охоронній зоні, де необхідне було погодження позивача на їх проведення, суд першої інстанції дійшов поспішного висновку про відсутність вини у діях відповідача як елементу складу цивільного правопорушення.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "VarelaAssalinocontrelePortugal", заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що шкода завдана відповідачем не з вини останнього, а тому відповідач звільняється від її відшкодування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що згідно з робочим проектом проектно-кошторисного відділу АТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» капремонту газопроводу н/тиску Д-100 мм по АДРЕСА_2 від 2006 року, затверджено акт про приймання закінченого будівництвом об`єкта системи газопостачання від 12.06.2006, за змістом якого будівельно-монтажні роботи виконані в повному обсязі у відповідності з вимогами ДБН В.2.5-20-2001 та «Правил безпеки систем газопостачання України». Замінено газопровід низького тиску в АДРЕСА_2 (а.с.81-85, 128).

На викопіюваннях фотозображень від 01.07.2021 та 20.08.2022 наявна місцевість, однак відсутня будь-яка інформація, яка б дозволяла ідентифікувати цю місцевість (зокрема, встановити її місцезнаходження та приналежність) (а.с.34-36).

Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 05.12.2018 ОСОБА_1 подарував, а ОСОБА_2 прийняв в дар земельну ділянку площею 0,0544 га, розташовану в АДРЕСА_1 . Категорія земель: землі житлової та громадської забудови. Вид використання земельної ділянки: для обслуговування художньої майстерні. Цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування. Кадастровий номер земельної ділянки :01:012:1155. Ця земельна ділянка належала ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №439830, виданого Ходорівською міською радою Жидачівського району Львівської області 25.07.2008 на підставі Договору купівлі-продажу №1367 від 25.11.2005 (а.с.37-38).

Договором дарування земельної ділянки від 05.12.2018 встановлено, що ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_2 прийняв в дар земельну ділянку площею 0,0544 га, розташовану в АДРЕСА_1 . Категорія земель: землі житлової та громадської забудови. Вид використання земельної ділянки: для обслуговування художньої майстерні. Цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування. Кадастровий номер земельної ділянки :01:012:0073. Ця земельна ділянка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №439831, виданого Ходорівською міською радою Жидачівського району Львівської області 25.07.2008 на підставі Договору купівлі-продажу №1367 від 25.11.2005 (а.с.39-40).

Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованих 30.11.2018 та 18.08.2022, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки площею 0,0544 га, кадастровий номер :01:012:1155, не зареєстровані (а.с.41-42, 45-47).

Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованих 20.11.2018 та 18.08.2022, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки площею 0,0544 га, кадастровий номер :01:012:0073, не зареєстровані (а.с.43-44. 48-50).

Відповідно до заявки №585 від 02.07.2021 о 17.10 год ОСОБА_1 повідомлено про пошкодження газопроводу н/т поліетилен Ф90х5,2 мм роб тиск 170 мм.в.ст., глибина закладання 0,6 м мініекскаватором. Виконано роботи: локалізовано витік газу шляхом перетискання з використанням перетискачів (а.с.5).

Згідно з актом про порушення №1027 від 02.07.2021 за участю споживача ОСОБА_1 встановлено порушення кодексу газорозподільних систем: в результаті проведення земельних робіт (прокладання водопровідної мережі) за допомогою мініекскаватора пошкоджено г-д н/т ПЕ Ф90мм. Площа пошкодження 78,6 мм (а.с.6).

Згідно з актом-розрахунком від 04.08.2021, здійсненого на підставі Акту про порушення №009722 від 02.07.2021, для відшкодування збитків (втрат газу) АТ «Львівгаз» враховано такі показники та дані: пошкоджено підвідний ПЕ газопровід Ф90 мм в АДРЕСА_1 , робочий тиск 170 мм. Вод.Ст., витік усунено через 40 хв. Діаметр (площа) пошкодження складає 78,6 мм. Період розрахунку 02.07.2021, обсяг при витоку V, тис м3 0,5828644. Всього донарахований об`єм газу 0,583 тис м3. Ціна природного газу з ПДВ за тис м3 16 635,55 грн. Вартість об`єму природного газу 9 698,53 грн (а.с.8).

Відповідно до витрат по ліквідації витоку газу на газопроводі низького тиску Ду90 мм 02.07.2021 року в м.Ходорів, вул. Шевченка, 3, вартість робіт становить разом з ПДВ 1 216,04 грн, з яких: виїзд аварійної бригади 666,83 грн; витрати по ліквідації витоку газу (матеріали замовника) 346,53 грн, ПДВ 202,67 грн (а.с.9).

Розрахунком на оплату №61135942 від 07.09.2021 ОСОБА_1 встановлено, що сума необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу з ПДВ до сплати ОСОБА_1 становить 10 914,57 грн (а.с.10).

Відносини між газопостачальними організаціями та громадянами споживачами газу регламентуються «Правилами постачання природного газу», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 2496 та Кодексом газорозподільних систем, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494.

Згідно з частиною 1 статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Пунктами 1 та 4 Глави 1 Розділу ІІІ Кодексу ГРС встановлено, що експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно оператори газорозподільних систем. У разі виникнення аварійної ситуації оператор газорозподільної системи зобов`язаний вжити необхідних заходів, спрямованих на відновлення належної роботи газорозподільної системи.

Охоронна зона об`єктів газорозподільної системи згідно з п.4 Глави 1 Розділу I Кодексу ГРМ це територія, обмежена умовними лініями, уздовж наземних, надземних і підземних газопроводів та їх споруд по обидва боки від крайніх елементів конструкції розподільних газопроводів та по периметру наземних споруд на визначеній відстані, на якій обмежується провадження господарської та іншої діяльності.

За пунктами 1, 4, 5, 9 глави 4 розділу ІІІ Кодексу ГРС охоронна зона об`єктів ГРМ поширюється на газопроводи з надлишковим тиском природного газу не більше 1,2 МПа, ГРП, ШРП, вузли обліку природного газу, засоби захисту газопроводів від електрохімічної корозії, споруди і пристрої на газопроводах, розпізнавальні та сигнальні знаки місцезнаходження газопроводів і споруд на них, за винятком внутрішньобудинкових газових мереж. Власники або користувачі земельної ділянки, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, Оператори ГРМ вживають заходів щодо охорони земель та дотримання встановлених обмежень у використанні земель охоронних зон об`єктів ГРМ. Земельні ділянки, що входять до охоронних зон, використовуються власниками, орендарями земельних ділянок, землевласниками та землекористувачами з обов`язковим дотриманням вимог цього Кодексу. Юридичні та фізичні особи, а також фізичні особи-підприємці, що проводять ремонтні, будівельні та земляні роботи в охоронних зонах, зобов`язані не пізніше ніж за добу до початку робіт повідомити представника Оператора ГРМ щодо проведення робіт.

Згідно з ст. 1 ЗУ «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» охоронна зона об`єктів магістральних трубопроводів - територія, обмежена умовними лініями уздовж наземних, надземних і підземних трубопроводів та їх споруд по обидва боки від крайніх елементів конструкції магістральних трубопроводів та по периметру наземних споруд на визначеній відстані, на якій обмежується провадження господарської та іншої діяльності;

Правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів - установлений законодавством особливий режим використання земель власниками та користувачами земельних ділянок, а також підприємствами магістральних трубопроводів, що встановлюється в межах земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів для забезпечення належних умов їх експлуатації, запобігання їх ушкодженню та для зменшення можливого негативного впливу на людей, суміжні землі, природні об`єкти та довкілля в цілому;

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» система заходів щодо дотримання правового режиму земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів включає:

визначення охоронних зон у документації із землеустрою і внесення їх до державного земельного кадастру;

встановлення обмежень на використання власником або користувачем земельних ділянок у межах охоронних зон;

державний контроль за використанням та охороною земель в охоронних зонах об`єктів магістральних трубопроводів.

Згідно з ст. 9 ЗУ «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» охоронні зони об`єктів магістральних трубопроводів зазначаються у схемах землеустрою і техніко-економічному обґрунтуванні використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектах землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, проектах землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), іншій визначеній законом документації із землеустрою.

Охоронні зони об`єктів магістральних трубопроводів зазначаються в документації із землеустрою з моменту надання земельної ділянки для будівництва об`єкта магістрального трубопроводу.

Власники або користувачі земельної ділянки, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства магістральних трубопроводів вживають заходів щодо охорони земель та дотримання встановлених обмежень у використанні земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів.

Статтею 17 ЗУ «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» передбачено, обов`язок підприємств магістральних трубопроводів в охоронних зонах об`єктів магістральних трубопроводів повідомляти власників та користувачів земельних ділянок, розташованих у межах охоронних зон магістральних трубопроводів, про встановлені цим Законом обмеження щодо використання таких земельних ділянок у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що відповідач знав або міг дізнатися про наявність на земельній ділянці, на якій він проводив земельні роботи, газопроводу низького тиску, тобто поширення на цю земельну ділянку дії охоронної зони об`єкта ГРМ.

В наявних у матеріалах справи правовстановлюючих документах на земельні ділянки та документах, які стосуються цих земельних ділянок, відсутні будь-які застереження щодо їх використання. Також, відсутні будь-які фактичні дані, які б підтверджували наявність відповідних зовнішніх показчиків щодо прокладення (проходження) через територію земельної ділянки, де відбулося пошкодження, або в районі АДРЕСА_1 газопроводу низького тиску Ф-90 мм, тобто дозволяли встановити або ж припускати наявність охоронної зони об`єкта ГРМ у районі розташування земельних ділянок.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для правильного вирішення спору суду належить встановити наявність обставин, які дають підстави для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати шкоду. До таких належать протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди та вина завдавача шкоди.

Відповідач здійснюючи земельні роботи у АДРЕСА_1 на приватній земельній ділянці не знав і не мав об`єктивної можливості дізнатися про прокладення через неї газопроводу низького тиску Ф-90 мм, оскільки жодні наявні у справі документи не містять заборон щодо використання зазначених вище земельних ділянок і відсутні будь-які фактичні дані, які б вказували на наявність зовнішніх показчиків на місцевості у районі розташування цих земельних ділянок, що інформують про прокладення по них (або у районі їх розташування) відповідного газопроводу (наявність охоронної зони об`єкта ГРМ).

Саме на позивача закон покладає обов`язок повідомити власників та користувачів земельних ділянок, розташованих у межах охоронних зон магістральних трубопроводів, про встановлені обмеження щодо використання таких земельних ділянок.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе судове рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» - адвоката Свідуновича Романа залишити без задоволення.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 09 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 16 жовтня 2023 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.