ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8529/23 Справа № 205/7309/22 Суддя у 1-й інстанції - Бізяєва Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Зайцевої С.А., Максюти Ж.І.

за участю секретаря судового засідання: Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 серпня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 04 листопада 2022 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Новокодацький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про встановлення факту смерті, за виключними обставинами, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 04 листопада 2022 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Новокодацький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про встановлення факту смерті за нововиявленими або виключними обставинами.

В обґрунтування заяви посилалася на те, що 01 червня 2023 року її родичі, які залишилися на окупованій території, змогли направити фото-копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , виданої «луганською народною республікою», а також довідку про смерть та виплату одноразової грошової допомоги на поховання, тому просила суд переглянути за виключними обставинами рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 04 листопада 2022 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її заяву та встановити факт смерті її матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Сєвєродонецьк, смт. Метьолкіне, Луганської області.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 серпня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено (а.с.50-52).

В апеляційній скарзі заявниця ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити її заяву, встановивши факт смерті її матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Сєвєродонецьк, смт. Метьолкіне, Луганської області.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 01 червня 2023 року її родичами, які залишились на окупованій території, було направлено їй фото-копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 виданого "лнр", а також довідку про смерть та виплату одноразової грошової допомоги на поховання, що в свою чергу є достовірним підтвердженням факту смерті ОСОБА_2 . Вказувала, що отримане нею та надане до суду документальне підтвердження смерті є нововиявленими обставинами, оскільки ці підтвердження вона отримала вже після закінчення судового розгляду (а.с.56-60).

Учасники справи, своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористалися та відзив на апеляційну скаргу до суду не надавали.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заяви, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 04 листопада 2022 року у задоволені заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новокодацький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту смерті відмовлено.

Рішення не оскаржувалося та набрало законної сили.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 04 листопада 2022 року за виключними обставинами, заявниця посилалася на те, що їй відмовлено у задоволені заяви з тих підстав, що доказів, які б достовірно підтверджували перебування ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 в момент артилерійського обстрілу, та відповідно інших доказів смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , нею не надано. Втім, 01 червня 2023 року її родичі, які залишилися на окупованій території змогли направити фото-копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 виданою «луганською народною республікою», а також довідку про смерть та виплату одноразової грошової допомоги на поховання

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив із того, що свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 , видане «луганською народною республікою», а також довідка про смерть для виплати одноразової грошової допомоги на поховання №29.1/72-4.14 були видані 28 березня 2023 року, тобто на час ухвалення рішення судом, зазначених доказів не існувало, обставини, наведеній у заяві не є підставою для задоволення заяви.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції у зв`язку з наступним.

Частинами першою, другою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Частиною 3 статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

За змістом наведених норм права необхідними умовами визнання обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, нововиявленими є те, що зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби така обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Другим критерієм для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду є доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

Виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Частиною третьою статті 429 ЦПК України передбачено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Надані заявником докази, а саме свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 видане «луганською народною республікою», а також довідка про смерть для виплати одноразової грошової допомоги на поховання №29.1/72-4.14 від 28 березня 2023 року, не є нововиявленими або виключними обставинами, оскільки вони були видані після ухвалення рішення та на час розгляду справи за заявою ОСОБА_1 їх не існувало.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зводяться до власного тлумачення заявником положень процесуального закону.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 серпня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 13 жовтня 2023 року.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: С.А. Зайцева

Ж.І. Максюта