Справа № 504/968/23
Провадження № 2/504/1304/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2023смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенко В.К.,

секретаря Завади Ю.А., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, в спрощеному порядку, матеріали цивільної справи за заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судового збору,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» (далі позивач/банк) у березні 2023 року звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 13.08.2008 року, станом на 01.01.2023 рік яка складається з залишку заборгованості за наданим кредитом 43524,82 грн., з них 35619,87 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7904,95 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 17 березня 2023 року відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін по справі в судовому засіданні.

В судовому засіданні відповідач та його адвокат Шепель В.С. визнали заборгованість за тілом кредиту, та частково, в розмірі 1000 грн., визнали заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом.

Свою позицію мотивували тим, що відповідач з введення воєнного стану в країні втратив роботу, і вважали, що під час воєнного стану не мають нараховуватись відсотки за користування кредитом.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у клопотанні доданому до позову зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача просить постановити заочне рішення по справі, та розглянути справу у відсутності позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, з наступних підста:

Судом встановлено, що 13.08.202008 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» із анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, згідно з умовами якої відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» а пізніше пролонгована платіжна карта «Універсальна Голд».

У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоднийа з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлена та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанку та довідкою про умови кредитування з використовуванням кредитки "Універсальна", 30 днів пільгового періоду" за договором, які були надані йому для ознайомлення та підписані в письмовому вигляді.

Факт підписання позичальником наведених вище документів відповідачем не заперечувався.

Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки "Універсальна", що підписана відповідачем, базова процентна ставка за користування кредитними коштами становить 3,0%, пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів становить 1 % суми заборгованості за кожен день прострочення.

Позивачем надано до суду розрахунок, згідно якого заборгованість за кредитним договором №б/н від 13.08.2008 року, станом на 01.01.2023 рік складається з залишку заборгованості за наданим кредитом 43524,82 грн., з них 35619,87 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7904,95 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ КБ "ПриватБанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В довідці про Умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" за договором) вказано умови, що необхідні для укладення кредитного договору, а тому суд вважає, що внаслідок підписання заяви-анкети та довідки про умови кредитування, між сторонами виникли кредитні правовідносини та був укладений кредитний договір.

Даний договір є обов`язковим до виконання.

Таким чином позовні вимоги в частині тіла кредиту повністю обгрунтовані і підлягають задоволенню.

З цих підстав суд приймає визнання відповідачем позову в частині заборгованості по тілу кредиту.

Позичальник також погодив умови сплати процентів за користування кредитом та умов, щодо забезпечення виконання зобов`язань.

Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) принципу справедливості розгляду справи судом.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, доказів зворотного не надано, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що, АТ КБ "ПриватБанк" вправі вимагати захисту своїх прав - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення коштів, сплати відсотків та пені.

Посилання відповідача про те, що проценти за користування кредитом не мають нараховуватись у період воєнного стану безпідставні.

Пільгові умови реструктуризації кредитів передбачені для осіб, які є переселенцями з окупованих територій.

Тому ці доводи судом не приймаються до уваги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: уразі задоволення позову -на відповідача; уразі відмовив позові-на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.137, 141-142, 209, 258-260, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), - задовольнити.

Стягнути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість, яка складається з залишку заборгованості за наданим кредитом 43524,82 грн., з них 35619,87 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7904,95 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, )судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.К. Барвенко