Справа № 148/532/22
Провадження №2/148/40/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 вересня 2023 року м. Тульчин Вінницької області

Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Семенової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» ( далі ТОВ «УМ Факторинг») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 23.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №3545672 про надання споживчого кредиту. Договір укладено в електронному форматі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За цим договором Відповідач отримав позику у розмірі 15000 грн. строком на 15 днів шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,615 % від суми кредиту за кожен день користування та 1,90% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення позики (відповідні ставки зазначені в п.1.5.1. та п.1.5.2. договору). Станом на 07.02.2021 відповідач борг та нараховані відсотки не погасив, наявне прострочення за договором споживчого кредитування № 3545672 від 23.01.2021. У подальшому 09.06.2021 ТОВ «Авентус Україна» передала право вимоги за договором №3545672 від 23.01.2021 ТОВ «УМ Факторинг» (позивачу) у порядку передачі прав вимоги за існуючим на дату передачі договором факторингу №1 від 06.09.2019. Відповідно до діючого договору право вимоги, на якому ґрунтується цей позов, передане позивачу згідно реєстру прав вимоги № 13 від 29.06.2021. Таким чином, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 47772,06 грн., яка складається з: 15000 грн. сума основного боргу та 29283,75 грн. відсотків за користування кредитом на умовах договору, 5022,81 грн. збитки у вигляді упущеної вигоди. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явився. В матеріалах справи наявне клопотання від нього про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти постановлення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явилася. Від нього надійшла заява про проведення судового засідання за його відсутності, позовні вимоги не визнає та просить відмовити у позові.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 23.01.2021 між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 було укладено договір №3545672 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого (п. 1.3) відповідач отримав позику у розмірі 15000 грн. строком на 15 днів шляхом переказу коштів на його платіжну картку (п.1.4 договору) (а.с. 15-18).

Відповідно до п. 3.1 вказаного договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт.

Із п. 4.1 цього ж договору слідує, що кредит може бути пролонговано, зокрема в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п.4.3 (пп. 4.3.1-4.3.2) Договору.

Згідно з положеннями п. 4.3.1 договору, у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів постіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутись пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

ТОВ "Авентус Україна" було виконано взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №3545672 від 23.01.2021.

На виконання вимог ухвали суду від 04.09.2023, АТ «УКРСИББАНК» надано суду Додаток №1 про деталізований рух коштів за період 23.01.2021 по 01.02.2021 ОСОБА_1 , зі змісту якого вбачається, що 23.01.2021 о 01:05 год. на картку номер № НОМЕР_1 перераховано кошти в сумі 15000 грн. через систему WayForPay (а.с. 242-245).

Між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «УМ Факторинг» було укладено договір факторингу №1 від 06.09.2019, згідно з умовами якого ТОВ "Авентус Україна" відступило право вимоги за кредитними договорами на користь ТОВ "УМ Факторинг" (а.с. 41-43).

Крім того, 06.04.2022 згідно Витягу із реєстру прав вимоги № 13 від 29.06.2021 (а.с. 45), між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «УМ Факторинг» на виконання договору факторингу № 1 від 06.09.2019, сторони підписали цей реєстр прав вимог щодо кредитного договору №3545672, боржник ОСОБА_1 , заборгованість по основному боргу 15000 грн., заборгованість по відсоткам 29925 грн., загальна заборгованість 44925 грн.

Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України передбачено, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно, або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено порядок укладення електронного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 вище вказаного закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст. 12 Закону, за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19 підтвердив, що правочин може бути підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису за письмовою згодою сторін.

Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є згодою Відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи кредитний договір укладено в електронному вигляді шляхом підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором М357507 відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Таким чином, враховуючи вище вказане суд вважає, що договір № 3545672 від 23.01.2021 року, про надання коштів на умовах споживчого кредиту укладений в електронній формі між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладений з дотриманням вимог Цивільного кодексу, Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України про "Про електронний цифровий підпис", а тому вважається чинним та таким, що представляє волевиявлення сторін.

Отже, між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 виникли кредитні правовідносини, тому при вирішенні вказаного спору суд керується умовами кредитного договору та вимогами статті 526 Цивільного кодексу України відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статей 627-629, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «УМ Факторинг» було укладено договір факторингу №1 від 06.09.2019, згідно з умовами якого ТОВ "Авентус Україна" відступило право вимоги за кредитними договорами на користь ТОВ "УМ Факторинг" (а.с. 41-43).

Крім того, 06.04.2022 згідно Витягу із реєстру прав вимоги № 13 від 29.06.2021 (а.с. 45), між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «УМ Факторинг» на виконання договору факторингу № 1 від 06.09.2019, сторони підписали цей реєстр прав вимог щодо кредитного договору №3545672, боржник ОСОБА_1 , заборгованість по основному боргу 15000 грн., заборгованість по відсоткам 29925 грн., загальна заборгованість 44925 грн.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Отже, враховуючи, що ТОВ «Авентус Україна» відступило право вимоги ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» за кредитним договором щодо боржника ОСОБА_1 , у позивача наявне право на пред`явлення позову про стягнення заборгованості.

З розрахунку заборгованості слідує, що стандартна процентна ставка визначена у розмірі - 1,90 % в день, тому вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15000 грн. та відсотків за користування ним у розмірі 27749,25 грн., у межах строку надання кредиту підлягають задоволенню.

Доказів, які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав.

У свою чергу, позовні вимоги в частині стягнення упущеної вигоди задоволенню не підлягають, з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 2ст. 22 ЦПК України упущеною вигодою є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

У той же час, позивачем не обґрунтовано та не доведено належними доказами сам факт наявності збитків у формі упущеної вигоди, в чому вони дістали свій прояв, безпосередній причинно-наслідковий зв`язок із діями (бездіяльністю) відповідача, вина відповідача.

Звіт суб`єкта оціночної діяльності наданий позивачем, про оцінку грошового збитку (а.с. 23-35), зміст якого зведений до визначення розміру втраченої вигоди як можливий прибуток у зв`язку із середньостатистичною ставкою по депозиту в банках України, на думку суду, не може бути достатнім для висновку про реальну наявність такого збитку саме у позивача та реальний зв`язок із заборгованістю відповідача. Таким чином, у стягнення упущеної вигоди в сумі 5022,81 грн., слід відмовити.

Щодо стягнення витрат на проведення оцінки грошового збитку у розмірі 15000 грн, суд, враховуючи відмову у задоволенні позову в частині стягнення упущеної вигоди, відмовляє у стягненні таких витрат.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог (2481 грн., * 89,48%) = 2219,99 грн.

Відповідно до ст. 133 ч. 3 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.

Встановлено, що ТОВ «УМ Факторинг» понесли витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., тому з відповідача на користь ТОВ «УМ Факторинг» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі (5000 грн. * 89,48%) = 4474 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 259, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: проАДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», місцезнаходження якого за адресою: вул. Ризька, 73-Г, офіс 7/1, м. Київ 04060, , МФО 380805, заборгованість за кредитним договором № 3545672 від 23.01.2021 в розмірі 42749 (сорок дві тисячі сімсот сорок дев`ять) гривень 25 копійок, з яких: 15000 грн. - заборгованість з тіла кредиту; 27749,25 грн. заборгованість за користування кредитними коштами.

У задоволенні в іншій частині вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: проАДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», місцезнаходження якого за адресою: вул. Ризька, 73-Г, офіс 7/1, м. Київ 04060, , МФО 380805, судовий збір в розмірі 2219 (дві тисячі двісті дев`ятнадцять) гривень 99 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4474 (чотири тисячі чотириста сімдесят чотири) гривні.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: