Справа № 495/3749/22
№ провадження 4-с/495/17/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2023 р. м.Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайоний суд Одеської області

у складі головуючої одноособово судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Мельник Ю.В.

справа № 495/3749/23,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця на постанову державного виконавця про накладення арешту на майно та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області зі скаргою на дії державного виконавця на постанову державного виконавця про накладення арешту на майно та зобов`язання вчинити дії, відповідно до якої просить суд визнати постанову старшого державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лебеденко І.В. від 30.11.2022 року про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 неправомірною; зобов`язати ОСОБА_2 винести постанову про зняття арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить заявнику.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 05.05.2005 року належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з: 1- коридор, 2- житлова, 3- туалет, 4- ванна, 5- житлова, 6- житлова, 8- кухня, 9- лоджія, житловою площею 35,66 кв.м, загальною площею 61,04 кв.м.

06 жовтня 2022 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було ухвалено заочне рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.06.2022 року на весь період навчання в Одеському національному економічному університеті, тобто до 30.06.2025 року, але не довше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист на пред`явлення до виконання до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції.

Постановою від 30.11.2022 року старшим державним виконавцем Лебеденко І.В. внаслідок виниклої заборгованості зі сплати аліментів було винесено постанову про накладення арешту на все майно заявника.

Дана заборгованість виникла внаслідок того, що ОСОБА_5 не володів інформацією про порядок виконання рішення суду через державну виконавчу службу.

З`ясувавши обставини справи, невідкладно було сплачено виниклу заборгованість.

Відповідно до виданого старшим державним виконавцем Лебеденко І.В.

розрахунку заборгованості по аліментах у ВП № 70383394 від 28.04.2023 року з ОСОБА_1 у виконавчому провадженні відсутня будь-яка заборгованість та є переплата у розмірі - 1110,22 грн.

Крім того заявник, вже володіючи інформацією про порядок виконання судового рішення через виконавчу службу та про свій обов?язок згідно рішення суду, щомісячно сплачувати аліменти на доньку, щомісячно їх оплачує.

Виконавши та продовжуючи вчасно виконувати передбачені судовим рішенням зобов?язання він звернувся до Білгород - Дністровського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції з заявою про зняття арешту з належного мені майна в рамках виконавчого провадження № 70383394, а саме: квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Арешт накладений на все майно заявника порушує його право власності, тому він і звернувся із відповідною скаргою до суду.

Заявник в судовому засіданні надав заяву про розгляд справи за його відсутність, заяву підтримує та просить суд її задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у відсутність, без представника відділу, зі скаргою в частині зняття арешту у завершеному ВП № 22060446 погоджуються.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 405 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року №14, неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, яким повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги, заяви чи подання.

Суд розглядає скаргу за відсутність учасників справи, відповідно до наданих заяв, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 06 жовтня 2022 року заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області було стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.06.2022 року на весь період навчання в Одеському національному економічному університеті, тобто до 30.06.2025 року, але не довше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. /а.с. 12-13/

На виконання вказаного рішення Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було видано виконавчий лист 10 листопада 2022 року.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3 вбачається, що ОСОБА_1 є власником вказаної квартири. /а.с.14/

Згідно з договором дарування квартири від 05.05.2005 року вбачається, що гр. ОСОБА_6 подарував, а гр. ОСОБА_1 прийняв у дар трикімнатну квартиру під номером АДРЕСА_4 у будинку під номером два «а». /а.с.18-19/

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7897320від 27.07.2005 року, реєстраційний № 10085851, ОСОБА_1 на підставі договору дарування належить квартира АДРЕСА_5 , номер запису: 4875, в книзі: 55. /а.с.22/

30 листопада 2022 року старшим державним виконавцем Лебеденко І.В. внаслідок виниклої заборгованості зі сплати аліментів було винесено постанову ВП № 70383394 про накладення арешту на все майно заявника. /а.с.23/

Відповідно до відповіді Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області від 06.10.2023 року вбачається, що станом на 31.08.2023 року заборгованість ОСОБА_1 відповідно до вимоги виконавчого листа № 495/3749/22 виданого 10.11.2022 року складає 00,00 грн, переплата 6 548,22 грн. /а.с.70-71/

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до положень статті 1 цього Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Умовами статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення останньої постанови) встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.1 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Стаття 15 цього Закону встановлює, що боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Арешт майна (коштів) божника є забезпечувальним заходом, який застосовується для реального виконання рішення (ч.1ст.56 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Згідно з приписами Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника припиняється на підставі винесеної державним, приватним виконавцем постанови про: закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону; повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону; зняття арешту з майна боржника з підстав, передбачених статтею 59 Закону.

Арешт з майна боржника також знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого Законом.

Відповідно до ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Так, відповідно до п. 7 ч.4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», однією з підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Так, заявник ОСОБА_1 не надав жодного підтвердження звернення до державної виконавчої служби з вимогою про зняття арешту та відмову виконавця у знятті арешту.

У ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», законодавець встановив проведення виконавцем дій на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Обмеження права власності боржника у виконавчому провадженні повинне бути обґрунтованим і не суперечити загальним принципам права, зокрема, щодо реалізації права власності, що закріплені у Конституції України та ЦК України.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно вимог ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження».

Так, за ч.1,5 ст.74 Закону, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Ураховуючи зміст вимог, що стали підставою для звернення до суду з відповідною скаргою, на основі повно та всебічно досліджених доказів, з урахуванням того, що рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 аліментів виконуватиметься до 30.06.2025 року, беручи до уваги, що заявник не надав жодного підтвердження звернення до виконавчої служби із вимогою про зняття арешту та не довів в чому саме дії виконавця є направомірними, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця на постанову державного виконавця про накладення арешту на майно та зобов`язання вчинити дії.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 56, 59, 71, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4, 15, 16, ч.1 ст. 317, ст. ст. 321, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 83, 447-453 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця на постанову державного виконавця про накладення арешту на майно та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складений 06 жовтня 2023 року.

Суддя: