Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3342/15-ц
Провадження №: 2-с/332/27/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Погрібна О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

встановила:

26.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу, виданого 12.08.2015 Заводським районним судом м. Запоріжжя у справі №332/3342/15-ц. Зазначає, що вимоги стягувача є незаконними та необґрунтованими , оскільки заявником до заяви не додано належних та допустимих доказів, які б підтверджували розмір стягуваної суми заборгованості, а також докази, що підтверджують укладання договору між боржником та заявником та фактичне отримання послуг боржником. Тому вважає, що даний наказ має бути скасовано. Про те, що судом ухвалено даний наказ, він дізнався випадково у вересні 2023р., коли банківською установою було заблоковано його пенсійну картку, йому повідомили про рішення суду і він звернувся до суду з заявою про видачу копії судового наказу. До цього часу про судовий наказ йому нічого не було відомо. Заяву про видачу судового наказу з додатками йому надано не було. Копію даного судового наказу він отримав 15.09.2023 року в приміщенні суду.

Просить поновити строк на подання заяви про скасування судового заказу та скасувати зазначений судовий наказ Заводського районного суду м.Запоріжжя від 12.08.2015 року у справі № 332/3342/15-ц.

Суд, розглянувши матеріали справи, приходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Згідно із ч. 2 ст.171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

З матеріалів справи вбачається, що 12 серпня 2015 року Заводським районним судом м.Запоріжжя у справі №332/3342/15-ц винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь МКП «Основаніє» заборгованості по оплаті послуг за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.10.2014 року по 01.06.2015 року у розмірі 1557,90 грн.

Згідно з повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, копія судового наказу у справі №332/3342/15-ц була отримана ОСОБА_1 особисто 09.09.2015.

Відповідно до ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

У поданій заяві про скасування судового наказу ОСОБА_1 зазначає, що копію судового наказу він не отримував взагалі, та про його існування дізнався у вересні 2023 року, однак, у матеріалах справи міститься єдиний і належний доказ отримання боржником копії судового наказу - це повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення 09.09.2015. Тому перебіг строку для подання заяви про скасування судового наказу розпочався 10.09.2015.

Надаючи оцінку наявному в матеріалах справи повідомленню про вручення поштового відправлення, суд бере до уваги Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою КМ України від 05.03.2009 № 270, які передбачають порядок вручення рекомендованих поштових відправлень та за змістом яких перевірка документів, що посвідчують особу адресата (фізичну особу), особу, яка одержує поштове відправлення замість такого адресата, родинні зв`язки з адресатом, а також належне оформлення повідомлення про вручення поштового відправлення покладено на працівників поштового зв`язку.

Добросовісне виконання працівниками оператора поштового зв`язку акціонерного товариства «Укрпошта» своїх службових обов`язків, у цьому випадку, презюмується, а в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази протилежного.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі №1519/2-4031/11 та від 24 травня 2021 року у справі №565/875/19.

Суд критично оцінює твердження ОСОБА_1 про те, що він не отримував взагалі судовий наказ, оскільки згідно з п.4 ч.1 ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є судові накази, а відповідно до п.3 ч.6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення. Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копію судового наказу він отримав особисто 09.09.2015 року. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення не містить відомостей про те, що поштову кореспонденцію було вручено за довіреністю іншій особі, ніж тій, яка зазначена адресатом в повідомленні.

Заява про скасування судового наказу, яка подана ОСОБА_1 , надійшла до суду 26.09 2023 року з пропуском визначеного ч.1 ст.170 ЦПК України строку.

Згідно з ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

При цьому, поважними причинами пропуску строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

За змістом статей 81, 127 ЦПК України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Підсумовуючи наведене суд приходить до висновку, що належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу ОСОБА_1 не надав, таким чином суд дійшов висновку про відсутність підстав для його поновлення.

Право доступу до правосуддя, не є абсолютним, а його реалізація має відбуватися із дотриманням процесуального строку, що забезпечує юридичну визначеність та остаточність судового рішення.

За змістом ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Враховуючи наведене, беручи до уваги положення ч.2 ст.171 ЦПК України, суд приходить до переконання, що зазначена заява підлягає поверненню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170,171,260 ЦПК України,

постановила:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для скасування судового наказу - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі ЄУН 332/3342/15-ц - повернути боржнику.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України. На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Ухвалу складено та підписано суддею 28 вересня 2023 року.

Суддя: О.М.Погрібна