Справа № 452/3290/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

25 жовтня 2023 року м. Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Бікезіна О.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 серпня 2023 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області 24 жовтня 2023 року надійшли заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 серпня 2023 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Заява обґрунтована тими обставинами, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи; докази, надані позивачем викладені не на державній мові, що не дало змоги позивачу надати відзив на позовну заяву.

Одночасно ОСОБА_1 подано заяву про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення, яку заявник обґрунтовує тими обставинами, що є споживачем банківських послуг, отже на підставі ст.. 22 ЗУ «Про захист справ споживачів» звільнений від сплати судового збору.

Перевіривши заяву приходжу до висновку, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статей ст. 284 - 285 ЦПК України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (що є джерелом права для суду) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, не є абсолютним і може бути обмежено рішеннями суду (Golder v. the United Kingdom, § 38; Stanev v. Bulgaria (Станєв проти Болгарії), §§ 230). Теж саме застосовується у справах щодо критеріїв прийнятності заяви, що за своїм характером регулюються державою, яка користується певною свободою розсуду у цьому питанні (Luordo v. Italy (Луордо проти Італії), § 85).

Згідно статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Як зазначає ОСОБА_1 заочне рішення ним отримано в суді 04 жовтня 2023 року, а заява про його перегляд до суду подана 24 жовтня 2023 року.

Отже, заява про перегляд заочного рішення подана в порушення строку, передбаченого ч. 2 ст. 284 ЦПК України .

Згідно з ч. 1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 284 ЦПК України заявник має право на поновлення пропущеного строку на її подання, проте він до суду з заявою про поновлення пропущеного строку не звертається.

Згідно п. 4 ч.2 ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено, серед іншого - посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Всупереч вказаних вимог ОСОБА_1 не зазначено посилання на докази, якими він обґрунтовує свої заперечення проти позовних вимог позивача.

Згідно вимог ч. 6 ст. 285 ЦПК України до заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

Як вбачається із заяви, судовий збір за подання до суду заяви про перегляд заочного рішення відповідачем не сплачений, оскільки заявник вважає, що звільнений від його сплати на підставі ст. 22 ЗУ «Про захист справ споживачів».

У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому (стаття 5 Закону України «Про судовий збір»), не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

За основу приймається те, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 12.08.2020 у справі № 638/6060/18 зверталась увага, що для застосування ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» має бути встановлено, що позов пов`язаний з порушенням прав споживача.

Отже, для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

В даному випадку, ОСОБА_1 має в справі процесуальний статус відповідача, спір між сторонами виник на підставі договірних відносин, жодних обставин, які вказують на порушення його прав як споживача послуг не зазначено, з огляду на це відповідач повинен сплатити судовий збір.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до суду заяви про перегляд заочного рішення фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536 грн. 80 коп.

Відповідно до ч.8 ст. 285 ЦПК України до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За змістом ч. ч.1, 2ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, встановлених законом, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Керуючись ст. ст.185,260,261,284,285 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 серпня 2023 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - залишити без руху.

Встановити відповідачу ОСОБА_1 десятиденний строк для усунення недоліків, який відраховується з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху, роз`яснивши, що в іншому випадку заява буде вважатись неподаною і буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя