КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 367/2427/23

11 жовтня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Музичко С.Г.

- Болотова Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 17 липня 2023 року, постановлену під головуванням судді Одарюк М.П., у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, а з 24.02.2026 року проводити стягнення на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 17 липня 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 . Роз`яснено заявнику, що відмова у видачі судового наказу, з підстав зазначених в ухвалі суду, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 17 липня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального права. Зазначала, що суд дійшов необґрунтованих та помилкових висновків, що заявником заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України, оскільки вимогу заявлено у частці, що передбачена п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Вказувала, що відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції позбавив її права на повторне звернення до суду із відповідною заявою, що може призвести до порушення прав неповнолітніх дітей.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду щодо відмови у видачі судового наказу, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що заявниця у судовому наказу заявляє вимоги, які не відповідають вимогам ст. 161 ЦПК

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Пунктом 4-5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається із заяви про видачу судового наказу, звертаючись до суду із даною заявою, заявник, посилаючись на положення п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) боржника, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, а з 24.02.2026 року проводити стягнення на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Тобто, заявлена заявником вимога не відповідає вимогам ст.161 ЦПК України.

Слід зазначити, що наказне провадження передбачає чітко визначені умови, за яких суд видає судовий наказ. У випадку, якщо заявниця має намір отримувати аліменти у зазначеному нею розмірі, вона може звернутися до суду з відповідним позовом.

Посилання скаржника на те, що вимога про видачу судового наказу про стягнення аліментів в розмірі однієї третини заробітку (доходу) боржника, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, а з 24.02.2026 року проводити стягнення на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, не суперечить приписам ст. 161 ЦПК України, є безпідставним, виходячи з вищенаведеного.

Відповідно до положень ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування виходячи з доводів викладених у апеляційній скарзі немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381-384, 387 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 17 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: