ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5537/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Шаповалової К.В.

за участі секретаря судового засідання Давидюк В.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: місто Київ, вулиця Олександра Кошиця, 5а в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

В обгрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 05 червня 2020 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від шлюбу сторони мають спільну доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка наразі проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Стосунки між подружжям поступово погіршувалися, що призвело до того, що сторони почали проживати окремо та перестали підтримувати шлюбні відносини. З огляду на викладене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем; стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання їхньої спільної дитини у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, але не менше 7000 грн. щомісячно; визначити місце проживання дитини разом з матір`ю; після розірвання шлюбу повернути дружині її дошлюбне прізвище " ОСОБА_1 ".

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 червня 2023 року цивільну справу № 753/10640/23 передано судді Шаповаловій К.В.

04 липня 2023 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання позивача та відповідача.

Ухвалою суду від 11 липня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено слухати справу в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 02 серпня 2023 року о 12:00 год.

Ухвалою суду від 02 серпня 2023 року було відкладено підготовче засідання на 25 вересня 2023 року на 12:00 год, та витребувано від Головного управління Державної податкової служби в м. Києві інформацію про доходи відповідача.

02 серпня 2023 року позивачем до канцелярії суду було подано заяву, у якій вона просила залишити без розгляду вимогу про визначення місця проживання дитини, оскільки між сторонами відсутній спір з даного питання.

28 серпня 2023 року на адресу суду від Головного управління Державної податкової служби в м. Києві надійшла інформація щодо офіційного доходу відповідача.

У підготовче засідання призначене на 25 вересня 2023 року з`явилася позивач, яка подала до суду заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої просила суд стягувати на свою користь аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше ніж 25% від середньої заробітної плати (по регіону). Окрім того, позивач просила після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище, а також залишити без розгляду вимогу про визначення місця проживання дитини, про що раніше подавала відповідну заяву.

Відповідач до суду не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме шляхом надсилання повістки на адресу його зареєстрованого місця проживання, однак конверт повернувся до суду без вручення адресату, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвалою суду від 25 вересня 2023 року було залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, закрито підготовче провадження у справі та вирішено розпочати судовий розгляд справи по суті

У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

Проаналізувавши обставини справи у сукупності, суд доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 05 червня 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видане Дарницьким районним в м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦМУ МЮ (м. Київ), актовий запис № 604, серія НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦМУ МЮ (м. Київ), актовий запис 2206, серія НОМЕР_2 .

Як вказала позивачка, сімейні відносини між нею та чоловіком не склались, протягом останнього року відношення між подружжям погіршувалося, в результаті чого між сторонами зникло взаєморозуміння. У судовому засіданні позивач зазначила, що подружжя проживає окремо, подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача.

Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини перша статті 24 СК України).

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що судом встановлено, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Щодо прохання позивача про повернення їй дошлюбного прізвища суд зазначає наступне.

З матеріалів справи також вбачається, що 20 листопада 2015 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , прізвище чоловіка після укладення шлюбу - " ОСОБА_6 ", дружини - " ОСОБА_1 ". Окрім того, 05 червня 2020 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - " ОСОБА_2 ", прізвище дружини - " ОСОБА_1 ". Наразі позивач просить суд повернути їй прізвище " ОСОБА_1 ", яке вона мала ще до укладення зазначених шлюбів, на підтвердження чого надає суду копію свідоцтва про народження.

Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З огляду на положення зазначеної статті, прохання позивача про повернення їй дошлюбного прізвища є не вимогою, а є правом позивача, тож воно підлягає задоволенню.

Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає таке.

Відповідно до заяви про зміну предмету позову, яка була подана позивачем 25 вересня 2023 року, вона просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 25% від середньої заробітної плати.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із частинами другою, третьою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18).

Відповідно до частин першої, другої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-80 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

При цьому, згідно зі статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів малолітньої ОСОБА_3 , враховуючи вік дитини, працездатний вік відповідача, відсутність у відповідача на утриманні інших осіб (протилежного відповідачем не доводилось), з огляду на норму статті 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача та необхідність визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягненню нею повноліття.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів - їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (частина перша стаття 192 Сімейного кодексу України).

Згідно зі статтею 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід призначити з 22 червня 2023 року, тобто з дня пред`явлення позивачем вказаного позову.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Згідно із статтею 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1073,60 грн за подання позову до суду в частині розірвання шлюбу.

Враховуючи приписи статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 180, 181, 182, 183, 185, 191, 192 СК України, статтями 76 81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 352, 354, 430 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 05 червня 2020 року Дарницьким районним в м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦМУ МЮ (м. Київ), актовий запис № 604.

Після розірвання шлюбу повернути ОСОБА_1 дошлюбне прізвище - « ОСОБА_1 ».

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви, а саме з 22 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073,60 грн. за подання позову про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн. за подання позову про стягнення аліментів.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст судового рішення складено 03 жовтня 2023 року.

Суддя: Шаповалова К.В.