Справа № 161/5079/23 Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В. В.
Провадження № 22-ц/802/849/23 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З. А., Карпук А. К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

29 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що 11 січня 2023 року о 15:30 в с. Забороль Луцького району Волинської області сталася дорожньо-транспортна пригода з вини водія транспортного засобу автобуса марки «Neoplan» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з належним їй транспортним засобом «Kia Sportage» державний номерний знак НОМЕР_2 під її керуванням, у результаті чого автомобілю завдано механічні пошкодження.

За даним фактом постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 лютого 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Neoplan» державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 210499471.

17.01.2023 вона звернулася до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування.

У зв`язку із незгодою запропонованих у телефонному режимі представниками відповідача сум страхового відшкодування, відмовою страховика добровільно виплатити страхове відшкодування та з метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, на її замовлення суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 було складено звіт № 23/4500 від 20 березня 2023 року, згідно з яким розмір матеріального збитку власнику транспортного засобу «Kia Sportage» державний номерний знак НОМЕР_2 визначено у розмірі 65211,13 грн.

За виконання звіту нею сплачено 2500 грн, які вона також вважає майновою шкодою.

Крім майнової шкоди, їй завдано і моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 5000 грн.

Винними сторонами у даній ситуації вона вважає як водія ОСОБА_2 , так і страхову компанію, у якій було застраховано цивільно-правову відповідальність водія.

Моральна шкода полягає в умисних діях відповідача по відмові виконати свій обов`язок по виплаті страхового відшкодування у добровільному порядку, у пропозиціях їй страхових сум у заниженому розмірі, в ігноруванні її запитів надати акти огляду автомобіля та проведеного розрахунку коштів до виплати.

Моральна шкода унаслідок ДТП та наслідками, учасником яких вона була, полягає у перенесенні тривалого емоційного зриву та психоемоційних навантажень, пов`язаних з пошкодженням практично нового автомобіля; у безпорадності в усуненні наслідків ДТП; у порушенні встановленого раніше порядку і ритму життя, у зірваних планах та невиконанні належним чином зобов`язань, у нераціональному витрачанні часу, у необхідності залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів.

Ураховуючи наведене, просила стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на її користь 67711,13 грн майнової шкоди, 5000 грн моральної шкоди та судові витрати: 1074 грн судового збору і 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

12.06.2023 позивачка подала суду заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення з відповідача майнової шкоди з 67711,13 грн до 25775,54 грн, зменшивши на 41935,59 грн., які сплачені відповідачем (а.с.123).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 22775,54 грн страхового відшкодування.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 судові витрати: 1073,60 грн судового збору, 2500 грн за підготовку звіту про оцінку транспортного засобу та 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 09.08.2023 справу повернуто до Луцького міськрайонного суду Волинської області для ухвалення додаткового рішення щодо вирішення позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, оскільки мотивувальна частина рішення суду містить обґрунтування щодо повного задоволення позову про відшкодування моральної шкоди, але у резолютивній частині не зазначено висновок суду про задоволення позову про відшкодування моральної шкоди.

Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2023 року стягнуто з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 5000 грн моральної шкоди.

В апеляційній скарзі відповідач ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

Позивачка та її представник відзив на апеляційну скаргу не подали.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 5 ст. 268, ст. 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У цій справі це 05 жовтня 2023 року.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду і додаткове рішення суду скасувати з таких підстав.

Частково задовольняючи позов,суд першої інстанції дійшов висновку про його обґрунтованість, взяв до уваги як належний доказ звіт суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 № 23/4500 від 20 березня 2023 року, згідно з яким розмір матеріального збитку визначено у розмірі 65211,13 грн, відмінусувавши сплачене відповідачем страхове відшкодування у розмірі 41935,59 грн і франшизу у розмірі 500 грн, визначив до стягнення на користь позивачки 22775,54 грн недоплаченого страхового відшкодування. Також суд дійшов висновку, що позивачці завдано моральну шкоду у заявленому нею розмірі 5000 грн, яка полягає у заподіянні їй душевних страждань, порушенні нормальних життєвих зв`язків, завданих саме унаслідок неправомірних дій відповідача через намагання зменшити суму страхового відшкодування та уникнути його виплати.

Проте, до висновку про наявність підстав для задоволення позову суд дійшов помилково, без належної перевірки наданих сторонами доказів та з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України).

Судом встановлено, що 11 січня 2023 року в с. Забороль Луцького району Волинської області сталася дорожньо-транспортна пригода з вини водія транспортного засобу автобуса марки «Neoplan» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з належним позивачці та під її керуванням транспортним засобом «Kia Sportage» державний номерний знак НОМЕР_2 , у результаті чого автомобілю завдано механічні пошкодження.

За даним фактом постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 лютого 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.13).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником /страхування відповідальності/ (стаття 980 ЦК України).

Судом встановлено, що на дату дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Neoplan» державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 210499471 (а.с.87).

За вимогами статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 цього Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, ? МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Згідно звіту про оцінку автомобіля «Kia Sportage» реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеного 06.03.2023 та виконаного на замовлення ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» оцінювачем, аварійним комісаром «ПП «Експрес-Сервіс-Альфа» ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля «Kia Sportage» реєстраційний номер НОМЕР_2 у результаті його пошкодження при ДТП складає (без ПДВ) 42435,94 грн. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля «Kia Sportage» реєстраційний номер НОМЕР_2 у результаті його пошкодження при ДТП складає (з ПДВ на запасні частини та матеріали) 50077,13 грн (а.с.88-112).

Відповідачем виплачено позивачці страхове відшкодування у розмірі 41935,94 грн, без урахування франшизи у розмірі 500 грн (а.с.49-58).

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Як доказ розміру завданої майнової шкоди на суму 65211,13 грн, яку суд першої інстанції взяв до уваги, позивачка надала виготовлений на її замовлення суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 звіт № 23/4500 від 20 березня 2023 року, згідно з яким розмір матеріального збитку власнику транспортного засобу «Kia Sportage» державний номерний знак НОМЕР_2 визначено у розмірі 65211,13 грн (а.с.16-30).

Однак, апеляційний суд доходить висновку, що цей доказ не є належним, допустимим і достовірним для доплати страхового відшкодування відповідачем з таких підстав.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У наданому позивачкою звіті № 23/4500 від 20.03.2023 зазначено, що підтверджувальні документи/коментар до визначення показників встановленої у звіті кожної окремої вартості зазначено у Додатку 1.

Разом із тим, цього Додатку 1 до звіту позивачкою фактично не приєднано та не надано у подальшому і при ознайомленні із відзивом відповідача на її позовну заяву.

Також, отримавши копію апеляційної скарги відповідача (позивачка 11.08.2023, а її представник 08.08.2023) вони не подали і суду апеляційної інстанції ні відзиву на апеляційну скаргу, ні цього ж Додатку 1.

Ураховуючи наведене, без повного дослідження необхідних для вирішення спору доказів, суд першої інстанції дійшов своїх висновків про урахування висновків цього звіту на припущеннях, що є неможливим у силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України.

Крім того, у наданому позивачкою звіті № 23/4500 від 20.03.2023 у Таблиці 2 зазначено показник ринкової вартості не аналогічного КТЗ, а цей показник визначено на підставі найближчого аналога «HYUNDAI TUCSON» 1,6 GDI (а.с.23).

Також оцінювачем у порушення вимог Методики, з урахуванням наявності слідів відновлювального ремонту кузова, незалежно від року випуску транспортного засобу, не визначено коефіцієнту фізичного зносу автомобіля.

Усі наведені вище обставини не дають підстав суду вважати наданий позивачкою звіт № 23/4500 від 20.03.2023 належним, допустимим і достовірним доказом, у зв`язку із чим вимоги про відшкодування майнової шкоди у заявленому на підставі цього звіту розмірі не підлягають до задоволення.

Позивачка не позбавлена права відшкодувати недоплачену шкоду у вигляді ПДВ після проведення ремонтних робіт платником такого податку та подання про це відповідних доказів страховій компанії. А вимогу про відшкодування шкоди у розмірі франшизи вправі заявити до власника транспортного засобу, яким їй завдано шкоду.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Обгрунтування позову та висновок суду першої інстанції щодо необхідності відшкодування моральної шкоди зводиться до того, що позивачці завдано моральну шкоду, яка полягає у заподіянні їй душевних страждань, порушенні нормальних життєвих зв`язків, завданих саме унаслідок неправомірних дій відповідача через намагання зменшити суму страхового відшкодування та уникнути його виплати.

Такий висновок суду зроблено з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).

Заяву про виплату страхового відшкодування подано позивачкою 17.01.2023 (а.с.7), виплату страхового відшкодування відповідачем здійснено за період з 16.03.2023 по 12.04.2023, тобто у межах визначених Законом 90 днів.

Також, згідно вимог п. 35.3. ст. 35 Закону особа, якій подається заява про страхове відшкодування, зобов`язана надавати консультаційну допомогу заявнику під час складення заяви і на вимогу заявника зобов`язана ознайомити його з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди.

З урахуванням цієї вимоги Закону представники відповідача не зобов`язані надавати документи позивачці, а зобов`язані ознайомити з ними.

Доказів про відмову ознайомити із документами позивачка не надала.

Крім того, у п. 36.2 ст. 36 Закону зазначено про право страховика здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Таким чином, позивачка не довела, що представники у телефонному режимі намагалися саме умисно зменшити розмір страхового відшкодування, а не бажали досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування.

Також позивачка, заявляючи вимогу про відшкодування моральної шкоди, не навела розрахунку заявленої нею до стягнення суми 5000 грн.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог про відшкодування і моральної шкоди, у зв`язку із їх недоведеністю.

Оскільки висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову про відшкодування майнової та моральної шкоди зроблені без належного з`ясування дійсних обставин справи, дослідження та оцінки наданих сторонами доказів, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду і його складового додаткового рішення суду.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору за її подання підлягають відшкодуванню позивачкою відповідачу.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись ст. ст. 268 ч. ч. 4, 5, 367, 369, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» 1610 (одну тисячу шістсот десять) грн 40 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя

Судді