Головуючий у суді першої інстанції: Романишена І.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Шебуєвої В.А.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Дикого Юрія Олеговича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року про повернення зустрічного позову, постановлену у складі судді Романишеної І.П., у цивільній справі №761/13416/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визначення розміру заборгованості за аліментами, їх стягнення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , Шевченківського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визначення розміру заборгованості за аліментами, їх стягнення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 січня 2022 року відкрито провадження у вказаній справі, призначено підготовче судове засідання.

03 квітня 2023 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва прийнято до розгляду заяву ОСОБА_2 про зміну предмета позову, закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

17 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання зобов`язання припиненим, в якому просив визнати припиненими його зобов`язання перед ОСОБА_2 по сплаті аліментів, що стягувались за виконавчим листом Шевченківського районного суду м. Києва № 2610/23392/2012 від 08 квітня 2013 року на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно за період з 01 січня 2013 року по 10 березня 2020 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання припиненим зобов`язання повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду адвокат Дикий Ю.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що суд першої інстанції одночасно вирішив питання прийняття до розгляду заяви ОСОБА_2 про зміну предмета позову та закрив підготовче провадження, не встановивши при цьому стороні відповідача строку для подання відзиву на позовну заяву з урахуванням зміненого предмета позову та збільшення позовних вимог. Враховуючи, що з 03 квітня 2023 року судом розглядається позовна заява ОСОБА_2 в редакції змінених, доповнених та збільшених позовних вимог, відповідач вважає наявними підстави для встановлення нового строку для подання відзиву на позовну заяву зі зміненими вимогами, та відповідно, для подання зустрічного позову. Також, зазначає, що зустрічний позов ОСОБА_1 є взаємопов`язаним із первісним позовом ОСОБА_2 і їх спільний розгляд є доцільним, оскільки вони виникають з одних правовідносин і задоволення зустрічного позову виключатиме повністю задоволення первісного позву, а відтак, наявні підстав для прийняття до спільного розгляду з первісним позовом зустрічного позову ОСОБА_1

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Заперечує проти доводів представника ОСОБА_1 , вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання зобов`язання зі сплати аліментів припиненим, суд першої інстанції виходив з того, що зустрічну позовну заяву подано з пропуском строку її подання.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Згідно з ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи, в грудні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , Шевченківського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визначення розміру заборгованості за аліментами, їх стягнення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 січня 2022 року відкрито провадження у вказаній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та встановлено відповідачам строк в п`ятнадцять днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, протягом якого відповідачі мають право подати відзив на позовну заяву, з урахуванням вимог статті 178 ЦПК України, а також роз`яснено, що відповідачі мають право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 квітня 2023 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_2 про зміну предмета позову та відзив ОСОБА_1 , закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

17 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання зобов`язання припиненим, в якому просив визнати припиненими його зобов`язання перед ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01 січня 2013 року по 10 березня 2020 року.

Відтак, ОСОБА_1 пред`явив зустрічний позов з пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 193 ЦПК України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі Мельник проти України (Melnyk v. Ukraine заява № 23436/03, § 22, від 28 березня 2006 року).

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом, а документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язав сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням. Проте, питання про поновлення встановленого ч. 1 ст. 193 ЦПК України строку для пред`явленням зустрічного позову ОСОБА_1 не порушував.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що зустрічну позовну заяву подано з пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 193 ЦПК України та поверну її відповідачу ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що в зв`язку з прийняттям судом до розгляду заяви ОСОБА_2 про зміну предмета позову були наявними підстави для встановлення нового строку відповідачу для подання нового відзиву на позовну заяву та, відповідно, для подання зустрічного позову, є безпідставними, оскільки положеннями ЦПК України чітко визначено строк для подання відзиву на позовну заяву або зустрічного позову, який не залежить від зміни предмета або підстав позову.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 частково змінила позовні вимоги, водночас підстави позову та предмет доказування з початку розгляду цивільної справи не змінилися.

З огляду на предмет спору, подання відповідачем ОСОБА_1 зустрічної позовної заяви до ОСОБА_2 про визнання припиненими зобов`язання перед ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01 січня 2013 року по 10 березня 2020 року, не пов`язане та не залежало від подання ОСОБА_2 заяви про зміну предмета позову.

При цьому положеннями ЦПК України не передбачено такої процесуальної дії, як встановлення додаткового строку для подання відзиву на позовну заяву або зустрічного позову, з огляду на зміну або доповнення позовних вимог.

Водночас, колегія суддів зауважує, що повернення зустрічного позову не позбавляє відповідача ОСОБА_1 право звернутися до суду з позовом в загальному порядку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Дикого Юрія Олеговича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді