Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/325/23
Єдиний унікальний №733/1092/23
Рішення

Іменем України

(заочне)

05 жовтня 2023 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Вовченка А.В.

при секретарі Мошенець Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Денисенко Сергій Вікторович до ПрАТ «СК «Альфа Страхування», третя особа : ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Денисенко С.В. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Альфа Страхування", третя особа : ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування.

09 січня 2023 року о 12 год. ОСОБА_3 в м.Ічня по вул.Хмельницького , керуючи автомобілем Ford Mondeo, д.н.з. НОМЕР_1 не надав перевагу в русі автомобілю ЗАЗ , д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , та допустив зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.16.12 ПДР. , внаслідок чого транспортні засоби зіткнулися та отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області від 03.04.2023 року у справі №733/116/23 від 03 квітня 2023 року ОСОБА_3 визнано винуватим та накладено стягнення за ст.124 КУпАП в розмірі 850 грн. штрафу.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Ford Mondeo, д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 13.07.2022 року №ЕР-210041090.

Згідно із звітом про оцінку вартості збитків №24399 розмір матеріального збитку визначений в розмірі вартості автомобіля, а саме в сумі 32029,41 грн., оскільки вартість відновлювального ремонту (46488,82 грн.) перевищує його загальну ринкову вартість.

Згідно із висновком №24399/1 вартість автомобіля у пошкодженому стані складає 15 884,20 грн.

Відповідно до ст.30.2 Закону №1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлюваний ремонт транспортного засобу перевищзують вартість транспортного засобу до дорожньо- транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальний збиток у розмірі 16 145,21 грн. (32029,41 грн.-15884,20грн.=16 145,21грн.)

Заяву про здійснення страхового відшкодування та документи , що вимагаються відповідно до ст.53 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач подав 14.03.2023 року до ПрАТ «СК «Альфа Страхування». Однак

йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки він не є власником пошкодженого транспортного засобу. З даним висновком позивач не згодний та його відмову у виплаті безпідставною, в зв`язку з чим просить стягнути з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на його користь 16 145,21 грн. у відшкодування шкоди, що складається з вартості відновлюваного ремонту, судового збору в розмірі 1073,60 грн. та витрат на правничу допомогу.

22.08.2023 до суду надійшов відзив представника відповідача ПрАТ «СК «Альфа Страхування». відповідно до змісту якого відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказав, що ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу ЗАЗ 110206, д.н.з. НОМЕР_2 та не надав відповідачу документ, що посвідчує його право на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), тому у ПрАТ «СК «Альфа Страхування» були відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування щодо вищевказаної події. Відповідач вважає, що позивач у справі хоча і є суб`єктом речового права на чуже майно та може вступати у відносини з усіма іншими суб`єктами (страховиком), в тому числі подавати позов до суду з приводу стразового відшкодування, проте таке його право є похідним від права вимоги власника майна, та, відповідно, настає за умови , що власник майна своїм правом на відшкодування шкоди не скористався. Просив стягнути на користь відповідача судові витрати.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, в заяві, поданій через електронну пошту позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Справу розглядати у їх відсутності не заперечують проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами без участі сторін.

У зв`язку з неявкою сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України , без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 січня 2023 року о 12 год. ОСОБА_3 в м.Ічня по вул.Хмельницького , керуючи автомобілем Ford Mondeo, д.н.з. НОМЕР_1 не надав перевагу в русі автомобілю ЗАЗ , д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , та допустив зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.16.12 ПДР , внаслідок чого транспортні засоби зіткнулися та отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області від 03.04.2023 року у справі №733/116/23 від 03 квітня 2023 року ОСОБА_3 визнано винуватим та накладено стягнення за ст.124 КУпАП в розмірі 850 грн. штрафу.

Згідно частини 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Ford Mondeo, д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 13.07.2022 року №ЕР-210041090.

Згідно із звітом про оцінку вартості збитків №24399 розмір матеріального збитку визначений в розмірі вартості автомобіля, а саме в сумі 32029,41 грн., оскільки вартість відновлювального ремонту (46488,82 грн.) перевищує його загальну ринкову вартість.

Згідно із висновком №24399/1 вартість автомобіля у пошкодженому стані складає 15 884,20 грн.(а.с. 27-28).

Відповідно до п.33.2 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Позивач 14.03.2023 року звернувся до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» із заявою про здійснення страхового відшкодування по вказаній дорожньо-транспортній пригоді (а.с.15), на що листом від 19.06.2023 року було відмовлено виплачувати страхове відшкодування, оскільки позивач не є власником транспортного засобу автомобіля ЗАЗ-1102.

Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння.

Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами, хто його оточує.

Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини.

Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 3 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14.

Суд встановив, що ОСОБА_1 управляв транспортним засобом на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб, тому , відповідно до норм ЦК та Правил дорожнього руху є належним володільцем пошкодженого у результаті ДТП автомобіля, а згідно положень Закону №1961-ІV для цілей цього Закону визнається його власником , тобто він правомірно володів цим майном, відповідно має право на отримання відшкодування завданої шкоди.

Аналогічні за змістом висновки зазначені Верховним Судом у постановах від 07.11.2018 у справі №200/21325-ц та у справі №755/2656/19.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення із ПрАТ «СК «Альфа Страхування» неоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 16 145,21 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню - 1073,60 грн. сплаченого судового збору.

Вирішуючи подану позивачем заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 723,00 грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року в справі №648/1102/19, суд дійшов висновку, що витрати за

надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України ).

Також, висновок про те, що витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, зроблено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду в складі суддів Касаційного господарського суду від 3 жовтня 2019 року в справі №922/445/19, а також в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року в справі №160/12268/19.

Тобто з урахуванням наведеного, факт оплати таких послуг не є обов`язковою передумовою можливості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у разі якщо стороною, на користь якої ухвалено рішення суду, подано необхідні докази, які підтверджують надання відповідних послуг щодо розгляду конкретної судової справи.

Зважаючи на вищенаведені положення законодавства та положення судової практики Верховного Суду, суд вважає документально підтвердженими витрати позивача за надану професійну правничу допомогу в розмірі 8 723,00 грн., зокрема обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що підлягають розподілу за результатами розгляду даної справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено позивачем, чи тільки має бути сплачено. Вказані висновки суду стверджуються долученими позивачем до матеріалів справи письмовими документами: договором про надання професійної правничої допомоги №14/03/23 від 14 березня 2023 року, розрахунком витрат на правничу допомогу з описом наданих послуг, протоколом погодження вартості послуг від 14 березня 2023 року, а також актом виконаних робіт від 17.07.2023 року згідно договору про надання професійної правничої допомоги №14/03/23 від 14 березня 2023 року, квитанцією до прибуткового касового ордера №1 від 17.07.2023 року. А тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 8 723,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Оскільки позовні вимоги задоволені , то заявлена відповідачем ПрАТ «СК «Альфа Страхування» вимога про стягнення судових витрат в розмірі 8 000,00 грн., що складаються з витрат на професійну правничу допомогу та витрат по сплаті судового збору у відповідності до ст. 141 ЦПК України задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 14, 22, 23, 1166, 1187, 1192 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. ст.6-13, 81, 133, 141, 178-179, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ПрАТ «СК «Альфа Страхування», , м.Київ вул.Рибальська,22 , 01011) на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП- НОМЕР_3 ) 16 145,21 грн. страхового відшкодування, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60грн. та 8 723,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього 25 941,81 ( двадцять п`ять тисяч дев`ятсот сорок одна грн.) 81 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_3 .

Відповідач: ПрАТ «СК «Альфа Страхування», адреса: 01011, м. Київ, вул.Рибальська,22, .

Третя особа: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 05 жовтня 2023 року .

Суддя А. В. Вовченко