Провадження № 2-з/752/413/23
У Х В А Л А

Іменем України

12.12.2023 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Крекотень О.В., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Банк Фамільний» про забезпечення позову у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Банк Фамільний» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватним акціонерним товариством «Банк Фамільний» подано позовну заяву до Голосіївського районного суду міста Києва з вимогами до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, за яким позивач просить стягнути з відповідача на свою користь у рахунок завданої шкоди, з урахуванням інфляції за період з 01.05.2007р. по 31.10.2023р. та 3% річних за період з 28.04.2007р. по 29.11.2023р. включно, 6 895 197,93 грн.

Ухвалою суду від 07.12.2023р. відкрито провадження в даній справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

11.12.2023р. судом зареєстровано заяву позивача про забезпечення позову, за якою він просить суд накласти арешт на нерухоме майно відповідача, а саме: домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0034, площею 932,94 кв.м.

В обгрунтування заяви зазначає, що відповідач вже намагався уникнути звернення стягнення на зазначене домоволодіння та земельну ділянку під час виконання судового рішення про стягнення коштів на користь ПАТ «Банк Фамільний», здійснивши фіктивне відчуження майна на користь своїх дітей. Вказані обставини встановлені постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019р. у справі №369/11268/16-ц за позовом ПАТ «Банк Фамільний» про визнання договору дарування недійсним і скасування державної реєстрації права власності. Позивач вказує, що фіктивне відчуження відповідачем належного йому нерухомого майна з метою уникнення можливого звернення стягнення на це майно та визнання цього правочину недійсним лише в результаті судового розгляду свідчать про можливість здійснення відповідачем подібних фіктивних (фраудаторних) або реальних правочинів по відчуженню майна та про те, що невжиття заходів у вигляді арешту цього майна може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Розглянувши заяву ПрАТ "Банк Фамільний" про забезпечення позову, вивчивши та проаналізувавши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб.

У постанові Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У пункті 4 цієї постанови Верховний суд України зазначив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У відповідності до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006р. у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003р. у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен враховувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також необхідність запобігти порушенню прав третіх осіб у зв`язку із вжиттям заходів забезпечення позову.

Такий вид забезпечення позову як накладення арешту застосовується судом, як правило, у майнових спорах у тих випадках, коли спірне майно може бути відповідачем продане, розтрачене, кошти витрачені, що в майбутньому перешкоджатиме виконанню рішення або взагалі зробить його виконання неможливим. Необхідними умовами для вжиття забезпечувальних заходів, зокрема арешту майна, є, насамперед, належність цього майна відповідачеві, розумна співмірність вартості арештованого майна ціні позову, обґрунтування необхідності вжиття заходів для захисту прав позивача та можливість такого заходу забезпечити реальне виконання очікуваного позивачем рішення.

За наданими до заяви доказами, а саме інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (дата формування інформації 05.12.2023р.), вбачається, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційцний номер майна 12308999, загальна площа 201,3 кв.м., житлова площа 128,9 кв.м., належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Разом з тим, доказів того, що земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0034, площею 932,94 кв.м., перебуває у власності ОСОБА_1 до матеріалів заяви не надано.

З наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову в даній справі є взаємопов`язаний із способом забезпечення позову, а саме - накладення арешту на майно, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом якого він звернувся до суду.

Заявником обґрунтовано наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування таких заходів забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист їх порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивачів.

Виходячи з наведеного, перевіривши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку про необхідність її задоволення частково, оскільки невжиття таких заходів може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, в разі задоволення позову ПрАТ «Банк Фамільний».

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства «Банк Фамільний» про забезпечення позову у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Банк Фамільний» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, задовольнити частково.

2. Накласти арешт на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційцний номер майна 12308999, загальна площа 201,3 кв.м., житлова площа 128,9 кв.м.

3. В іншій частині вимог заяви відмовити.

4. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

6. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 15-ти днів з дня її складення відповідно до вимог, встановлених статтями 353-356 ЦПК України.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Банк Фамільний» (03039, м. Київ, проспект Голосіївський, 26-А, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повний текст ухвали суду складений та підписаний 12.12.2023р.

Суддя І.О. Ольшевська