ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/2338/23
номер провадження 2/695/996/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ватажок-Сташинська А.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ознайомившись з даною позовною заявою суддя встановив, що вона не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, внаслідок чого ухвалою від 28.06.2023 залишив позовну заяву без руху, якою надав строк тривалістю десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, а саме: надання документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, а також клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діану Гагіківну, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменка Дениса Олеговича, викладеного окремим процесуальним документом із зазначенням того, яким саме чином рішення у даному спорі може вплинути на їх праві та обов`язки.

21 серпня 2023 року на усунення недоліків позовної заяви позивачем подано заяву, в якій, посилаючись на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 19.10.2022 у справі № 743/1481/21, від 26.02.2020 у справі № 643/2870/18, від 19.10.2022 у справі № 743/1481/21, вказує, що оскарження виконавчого напису завжди призводить до застосування ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», незалежно від суми кредиту та строку дії кредитного договору.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.09.2023 продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

15 вересня 2023 року на адресу суду за підписом представника позивача адвоката Дончака Дмитра Михайловича надійшла заява про усунення недоліків, відповідно до якої на виконання вимог ухвал суду від 28.06.2023 та від 04.09.2023 надано докази сплати про сплату судового збору в сумі 1 073 грн 60 коп, та клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діану Гагіківну, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменка Дениса Олеговича. Також у вказаній заяві представник позивача адвокат Дончак Дмитро Михайлович в обґрунтування підсудності даної справи Золотоніському міськрайонному суду Черкаської області вказує, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду визначення місця виконання виконавчого документа має відбуватись за зареєстрованим місцем проживання боржника. Оскільки з 18.01.2018 місцем проживання позивача є с. Вільхи Золотоніського району Черкаської області, представник позивача адвокат Дончак Дмитро Михайлович вказує, що даний спір підсудний саме Золотоніському міськрайонному суду Черкаської області.

Вирішуючи питання про підсудність даного спору Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області, суд зазначає про таке.

При зверненні до суду з відповідним позовом позивач повинен дотримуватися вимог закону щодо підсудності розгляду цивільних справ, передбачених главою 2 розділу І ЦПК України.

Поняття підсудності у цивільному судочинстві це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ. Підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Територіальна підсудність це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

Положеннями статті 27 ЦПК України визначено загальні положення підсудності справ за місцем проживання або місцезнаходження відповідача.

За загальним правилом відповідно до частини другої статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання (частина дванадцята статті 28 ЦПК України).

У відповідності до ч. 16 ст. 28 ЦПК України, позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що за загальним правилом позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Разом з тим, нормами ЦПК України у справах за позовами про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, передбачена альтернативна підсудність, тобто позивач має право за своїм вибором звернутися з позовом до стягувача за його місцезнаходженням або за місцем виконання.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих написів нотаріусів.

Статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено місце виконання рішення.

Відповідно до частин першої та другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Вказаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29.10.2020 у справі №263/14171/19.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що боржник може звернутись із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню за своїм місцем проживання, якщо за цим місцем проживання виконавцем реально вчиняються виконавчі дії з примусового виконання виконавчого документу.

Позивачем позов пред`явлено до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивач звернувся з відповідним позовом саме до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання.

13 жовтня 2023 року на адресу суду надано на запит суду відомості відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Черкаській області, згідно з якими ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Водночас з доданої до позовної заяви постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.04.2021 ВП № 65236269 вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Єфіменком Денисом Олеговичем відкрито виконавче провадження з примусового виконання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса.

Як зазначено у вказаній постанові приватного виконавця адресою боржника ОСОБА_1 є АДРЕСА_3 .

Офіс приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменка Д.О. знаходиться за адресою: вул. Кирилівська, 172, оф. 65, м. Київ, тобто у Оболонському районі м. Києва.

Згідно з інформацією про вказане виконавче провадження, наявною в Автоматизованій системі виконавчого провадження, убачається, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Єфіменком Денисом Олеговичем 13.05.2021 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які вона отримує в ТОВАРИСТВІ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БАНК РУСКИЙ СТАНДАРТ», яке зареєстроване за адресою: 04107, м. Київ, вул. Половецька, 3/42, що належить до меж Шевченківського району міста Києва.

Отже, у даному випадку виконавчі дії з виконання спірного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Єфіменком Денисом Олеговичем вчиняються за вказаною вище адресою, що відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» є місцем проведення виконавчих дій, та як наслідок є місцем виконання виконавчого напису, а не адреса проживання чи адреса місця реєстрації боржника ОСОБА_1 .

Будь-яких даних, які б свідчили про те, що саме на території Золотоніського району Черкаської області вчиняються виконавчі дії з виконання спірного виконавчого напису нотаріуса матеріали справи не містять, тому відсутні підставі вважати, що на території Золотоніського району Черкаської області виконується спірний виконавчий напис нотаріуса і відповідно відсутні правові підстави для визначення підсудності даної заяви Золотоніському районному суду Черкаської області.

За таких обставин судом встановлено, що дана справа не підсудна Золотоніському міськрайонному суду Черкаської області.

Водночас суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Вирішуючи питання про передачу справи за підсудністю суд враховує, що при поданні позовної заяви позивач обрала альтернативну підсудність справи за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса, відповідно до положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України, та приходить до висновку, що справу належить передати на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва, оскільки на території Шевченківського району м. Києва проводяться виконавчі дії з примусового виконання спірного виконавчого напису.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Таким чином, на підставі викладеного вище, суд вважає необхідним направити за підсудністю матеріали позову ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

Керуючись ст. 27, 31, 32, 259-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Матеріали цивільної справи 695/2338/23 за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передати за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва (вулиця Дегтярівська, 31А, Київ, 03057).

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. У разі, якщо ухвала була постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, то вона набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська