ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/29179/21

Провадження № 22-ц/4820/1024/23

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2023 року, суддя Мазурок О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторного (транспортного) страхового бюро України, про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення,

встановив:

В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України, (далі - МТСБУ), ОСОБА_2 , в якому з урахуванням збільшення позовних вимог просила стягнути з ОСОБА_2 89331,30 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, стягнути з МТСБУ 13374 грн. майнової шкоди (витрати на лікування) та 668,70 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування позову зазначила, що 04.09.2019 року відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ЗІЛ 4331», р.н. НОМЕР_1 , в с. Пирогівці Хмельницького району Хмельницької області, порушивши правила дорожнього руху, не надав переваги в русі автомобілю «ВАЗ 21121», р.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 , внаслідок чого допустив зіткнення автомобілів, що призвело до заподіяння чотирьом особам, в тому числі і ОСОБА_1 середньої тяжкості тілесних ушкоджень у вигляді багатоуламкового перелому тіла правої сідничної кістки в ділянці кульшової западини та осі сідничної кістки, задньо-верхнього вивиху правого стегна, уламкового перелому нижньої третини діафізів обох кісток лівого передпліччя зі зміщенням та набряку м`яких тканин в його проекції, струсу головного мозку.

ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в ортопедичному відділенні Хмельницької обласної лікарні з 04.09.2019 року до 03.10.2019 року та амбулаторно лікувалася в Старосинявській центральній районній лікарні з 13.11.2019 року до 27.01.2020 року, у зв`язку з чим витрати на лікування склали 13374 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ЗІЛ 4331», р.н. НОМЕР_1 , застрахована не була, договір обов`язкового страхування не укладався, відтак заподіяна їй матеріальна шкода в сумі 13374 грн. має бути стягнута з МТСБУ.

Їй також було заподіяно моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, які вона зазнала у зв`язку із переломами ноги та руки, вивихом ноги, струсом головного мозку. Після проведеного лікування вона не може стати на хвору ногу, пальці пошкодженої руки не згинаються, у зв`язку з чим вона не може виконувати роботу з фізичними навантаженнями, вести повноцінний спосіб життя.

Розмір моральної шкоди оцінений нею в сумі 100000 грн., 10000 грн. з яких ОСОБА_2 було відшкодовано добровільно.

З огляду на те, що розмір страхового відшкодування за шкоду, заподіяну її здоров`ю (витрати на лікування) становить 13374 грн., розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з МТСБУ складатиме 668,70 грн., в той час як решту моральної шкоди в сумі 89331,30 грн. слід стягнути з ОСОБА_2 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.03.2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 13374 грн. матеріальної шкоди та 668,70 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 60000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

При вирішенні справи суд виходив з того, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2 , внаслідок чого потерпілій ОСОБА_1 було заподіяно моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, які остання зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я у вигляді багатоуламкових переломів кісток тіла. Суд врахував, що ОСОБА_2 було добровільно відшкодовано ОСОБА_1 10000 грн. моральної шкоди.

Стягуючи моральну шкоду з МТСБУ, суд першої інстанції керувався вимогами ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої страховиком, у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, МТСБУ відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду в частині стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2 змінити, позовні вимоги в цій частині задовольнити в повному обсязі.

На обґрунтування скарги зазначила, що судом неповно враховано глибину та тривалість її моральних страждань. не взято до уваги , що вона проживає в сільській місцевості та після заподіяння їй тілесних ушкоджень позбавлена можливості займатися домогосподарством, внаслідок чого погіршилося матеріальне становища її сім`ї. Посилання суду на добровільне відшкодування ОСОБА_2 10000 грн. моральної шкоди не може бути підставою для зменшення розміру стягуваних коштів, враховуючи, що розмір моральної шкоди оцінено нею в 100000 грн.

В апеляційній скарзі МТСБУ просило рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього моральної шкоди та розподілу між сторонами судових витрат скасувати, у задоволенні позовних вимог про стягнення з МТСБУ моральної шкоди в сумі 668,70 грн. скасувати, провести розподіл судових витрат між сторонами у відповідності з вимогами процесуального закону.

На обґрунтування скарги зазначив, що МТСБУ не є страховиком в розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому відповідає за відшкодування моральної шкоди потерпілій особі виключно у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1. та підпунктом «в» пункту 41.2. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Крім того, судом було неправильно проведено розподіл судових витрат між сторонами.

У відзиві на апеляційну скаргу МТСБУ позивач ОСОБА_1 зазначила, що суд правильно встановив обставини справи, ухвалив законне і обґрунтоване рішення, а посилання апелянта на неправильне розуміння норм матеріального права є безпідставним.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 відповідач МТСБУ зазначило, що судом неправильно було вирішено справу в частині, що стосується позовних вимог про стягнення з страхового бюро моральної шкоди.

Розгляд справи проведений в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційних скарг ОСОБА_1 та МТСБУ з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 04.09.2019 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ЗІЛ 4331», р.н. НОМЕР_1 , в с. Пирогівці Хмельницького району Хмельницької області, порушив правила дорожнього руху, не надав переваги в русі автомобілю «ВАЗ21121», р.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 , внаслідок чого допустив зіткнення транспортних засобів, що призвело до заподіяння чотирьом особам, в тому числі і ОСОБА_1 тілесних ушкоджень.

Так, ОСОБА_1 було заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді багатоуламкового перелому тіла правої сідничної кістки в ділянці кульшової западини та осі сідничної кістки, задньо-верхнього вивиху правого стегна, уламкового перелому нижньої третини діафізів обох кісток лівого передпліччя зі зміщенням та набряку м`яких тканин в його проекції, струсу головного мозку.

ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в ортопедичному відділенні Хмельницької обласної лікарні з 04.09.2019 року до 03.10.2019 року та амбулаторно лікувалася в Старосинявській центральній районній лікарні з 13.11.2019 року до 27.01.2020 року. Витрати на лікування склали 13374 грн., що визнано сторонами та не оспорюється.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ЗІЛ 4331», р.н. НОМЕР_1 , застрахована не була, договір обов`язкового страхування не укладався.

Вироком Хмельницького міськрайоннного суду Хмельницької області від 24.11.2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Цивільний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13374 грн. витрат на лікування та 5000 грн. моральної шкоди, а всього 18374 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмолено.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 18.11.2021 року, апеляційні скарги задоволено частково. Вирок Хмельницького міськрайоннного суду Хмельницької області від 24.11.2020 року щодо ОСОБА_2 в частині вирішення цивільних позовів скасовано. Призначено новий розгляд цивільних позовів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної та матеріальної шкоди у межах даного кримінального правопорушення у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засіб».

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявник (за наявності).

Відповідно до частини 2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 Закону, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Статті 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого статуту.

Пунктом а) статті 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до ст. 26-1 вказаного Закону, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 цього Закону передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону; ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності;

Пункт 13.1 статті 13 вищезазначеного Закону встановлює особливості страхування цивільно-правової відповідальності окремих категорій громадян України, а саме, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Обґрунтовуючи вимоги про стягнення моральної шкоди, ОСОБА_1 зазначила, що внаслідок ДТП, вчиненого ОСОБА_2 , який не застрахував транспортний засіб, нею отримано тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я та зміну укладу її життя.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем в обґрунтування вимог про стягнення моральної шкоди з МТСБУ, не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_2 відноситься до осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 вищевказаного Закону.

Матеріали справи також таких доказів не містять, представник позивача у процесуальних заявах, поданих до суду, не посилався на обставини щодо віднесення ОСОБА_2 до осіб, зазначених п. 13.1 ст. 13 вищевказаного Закону.

Таким чином, обґрунтованими є доводи апеляційної скарги МТСБУ, що у даній справі підпункти "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпункт "в" пункту 41.2 статті 41 Закону, у випадку щодо стягнення з МТСБУ моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров`я позивачу не застосовуються.

За встановлених обставин справи колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення в частині стягнення моральної шкоди з МТСБУ слід скасувати з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту.

Положеннями частини першої статті 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я.

Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого; тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках; можливість, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити із засад розумності, пропорційності та справедливості.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції безпідставно як на підставу зменшення моральної шкоди вказав на добровільну сплату ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10000 грн., позаяк ця обставина була врахована позивачем при поданні позову.

Разом з тим суд не врахував, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою літнього віку, вона зазнала значних моральних страждань у зв`язку із багатоуламковими переломами кісток тіла, тривалим стаціонарним лікуванням у медичних закладах, (більше чотирьох місяців), що призвело до зміни укладу її життя через неможливість виконувати роботу по дому та господарству, яка відіграє значну роль в її житті, оскільки позивач проживає в сільській місцевості.

За встановлених обставин, з урахуванням принципів розумності та справедливості, приймаючи до уваги заподіяння позивачу болю, стресу, зміна укладу та ритму її життя, тривалого розладу здоров`я, колегія суддів дійшла висновку, що справедливим та обґрунтованим розміром відшкодування моральної шкоди, яке не призведе до неправомірного збагачення позивача є 89331,30 грн., які були визначені ОСОБА_1 у позовній заяві.

З огляду на вищевикладене, оскаржуване судове рішення в частині стягнення на користь ОСОБА_1 моральної шкоди з ОСОБА_2 підлягає зміні зі збільшенням розміру моральної шкоди до 89331,30 грн.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 6, 7 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи і в силу Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, з МТСБУ в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 133,66 грн. (13374 грн.х(100%:103374 грн.)х1033,74 грн.:100% = 133,66 грн.).

При зверненні до апеляційного суду МТСБУ сплатило 1261,20 грн. судового збору, в той час як апеляційна скарга задоволена повністю, тому з урахуванням задоволення апеляційної скарги, на користь апелянта слід компенсувати 1261,20 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційні скарги Моторного (транспортного) страхового бюро України та ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2023 року в частині стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 668,70 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення моральної шкоди в розмірі 668,70 грн.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 60000 грн. змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 89331,30 грн.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 133,66 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України Моторному (транспортному) страховому бюро України 1261,20 грн. судового збору, сплаченого за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова