Справа №443/1548/23
Провадження №2/443/553/23
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

16 жовтня 2023 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Представник позивача ПАТ АБ «Укргазбанк», ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 в якій просить стягнути з останньої на користь ПАТ АБ«УКРГАЗБАНК» суму заборгованості за договором споживчого кредиту №2020/ОВР/197-000912 від 13.02.2020 у розмірі 14 183,79 грн, яка складається з наступного: 10 612,70 - заборгованість по кредиту (прострочена); 3 395,63 - заборгованість по процентам (прострочена); 175,46 грн заборгованість по платежах за ч. 2 ст.625 Цивільного кодексу України та судові витрати у розмірі 2 684 грн.

Обґрунтування позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 на підставі заяви-договору від 13.02.2020 № 2020/І_С/197-001870 було укладено Договір приєднання до правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк» відкрито договір кредиту №2020/ОВР/197-000912 від 13.02.2020. У відповідності до п. 2.1. Заяви про приєднання - ця Заява-договір разом з Правилами відкриті» та обслуговування рахунків фізичних осіб та палання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк», Тарифним планом (надалі Тарифи), умови банківських Продуктів/Пакетів є договором комплексного банківського обслуговування (надалі Договір), укладеним між ПАТ АБ «Укргазбанк», реквізити якого визначені у Правилах, та Клієнтом, реквізити якого зазначені у Заяві-договорі (надалі разом Сторони Договору). Кредитний договір №2020/ОВР/197-000912 від 13.02.2020 (далі за текстом Договір) є договором приєднання. Відповідно до договору Банк встановив ліміт овердрафту орієнтовною сумою - до 10 000,00 грн, максимальною - до 300 000,00 грн. Згідно з умовами договору Відповідач отримав кредит у вигляді відкриті відновлювальної відкличної кредитної лінії з орієнтовною сумою 10 000, 00 грн, максимальною до 300 000, 00 грн із сплатою 36 % річних - базова процента ставка і 48 % річних - за прострочення заборгованості за дозволеним овердрафтом/овердрафтом (кредитом). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем, умов зазначеного вище договору утворилася заборгованість. Фактично відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконує та систематично порушує умови договору, що підтверджується розрахунком заборгованості станом та випискою з рахунку. Банк направив вимогу про дострокове повернення кредиту від 04.10.2021 №129/38964/2021, яка залишилася без реагування і відповіді останньої. Таким чином, внаслідок порушення зобов`язань договору споживчого кредитування № №2020/ОВР/197-000912 від 13.02.2020 заборгованість ОСОБА_1 , перед ПАТ АБ «Укргазбанк» станом на 09.05.2023 становить 14 183,79 грн, з яких: 10 612,70 грн - заборгованість по кредиту (прострочена), 3 395,63 грн - заборгованість по процентах (прострочена), 175,46 грн - заборгованість по платежах за ч.2 ст.625 ЦК України. У зв`язку із чим представник позивача звернувся до суду із даним позовом.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 31.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 22.09.2023 /а.с. 36-37/.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 22.09.2023 у зв`язку з неявкою відповідачки справу розглядом відкладено на 13.10.2023 /а.с.43/.

Розгляд справи по суті відбувся 13.10.2023 без участі сторін.

Представник позивача, АТ «Укргазбанк», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи проводити за відсутності представника. Не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, на виклик суду не з`явилася, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за її відсутності не подала, правом на подання відзиву не скористався.

Згідно відповіді з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМУ у Львівській області ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Судом скеровувався виклик ОСОБА_1 у судове засідання на зазначену адресу, однак конверт вдвічі повернувся до суду із відміткою засобу зв`язку «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним врученням виклику у судове засідання.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення заочного розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 13.10.2023, є дата складення повного тексту судового рішення 16.10.2023.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідачки не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

13.02.2020 ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 підписали заяву-договір №2020/I_C/197-001879 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк». У цій Заяві-договорі сторонами передбачено, що заява-договір разом з правилами, тарифним планом, умовами банківських продуктів є договором комплексного банківського обслуговування , укладеними між АБ «Укргазбанк», реквізити якого визначені у Правилах та Клієнтом, реквізити якого зазначені у цій заяві-Договорі (пункт 2.1.). Проставленням підпису на цьому договорі сторонами підтверджено: досягнення згоди щодо всіх істотних умов Договору, що передбачені чинним законодавством України для договорів банківського рахунку фізичної особи, операції за якими, в тому числі, можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, та для кредитних договорів (пункт 3.1.); отримання клієнтом від банку інформації, зазначеної в частині другій статті 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», до підписання цієї заяви-договору (пункт 3.2.); згода клієнта на передачу інформації про кредитні операції до Кредитного реєстру НБУ та бюро кредитних історій згідно Правил (пункт 3.3.); у разі підключення до послуги «Консьєрж-сервіс» доручено банку надати компанії «МастерКард Інтернешнл» з метою надання послуг «MasterKard Concierge» його персональні дані, вказані у заяві прізвища ім`я по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, дата народження, номер мобільного телефону (пункт 3.4.). У розділі 4 Заяви-договору міститься паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено: програму кредитування, мету кредитування, тип кредиту, валюта кредиту, строк кредитування, порядок надання кредиту, погашення кредиту, дострокове погашення кредиту, забезпечення, власний внесок, тип відсоткової ставки, порядок сплати відсотків та додаткові платежі /а.с.7-8/.

Розписка про отримання платіжної картки підтверджує отримання ОСОБА_1 платіжної картки, що стверджено підписом /а.с.8/.

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором №2020/ОВР/197-000912 від 13.02.2020, станом на 09.05.2023 заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ АБ «Укргазбанк» становить 14 183,79 грн, з яких: 10 612,70 грн - заборгованість по кредиту (прострочена), 3 395,63 грн - заборгованість по процентах (прострочена), 175,46 грн - заборгованість по платежах за ч.2 ст.625 ЦК України /а.с.18-20/.

З виписки ПАТ АБ «Укргазбанк» по рахунках ОСОБА_1 вбачається, що остання користувалася кредитними коштами, а саме: отримувала кошти та частково погашала заборгованість /а.с.21-30/.

З метою попередження відповідачки про існуючу заборгованість позивач направив їй вимогу від 04.10.2021 №129/38964/2021 про дострокове повернення всієї суми кредиту та сплати процентів за користування ними/ а.с.15/. Однак дана вимога не отримана відповідачкою та повернута поштою, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою /а.с.16/.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальницею ( ОСОБА_1 ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (АТ «Укргазбанк») за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

При вирішенні даного спору суд виходить з того, що між сторонами існували договірні правовідносини, що виникли на підставі кредитного договору на спеціальних умовах.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (сплатити гроші).

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. ст. 525, 526 ЦК України). У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється його належним виконанням.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунках та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунками клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграф 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов`язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов`язання ним виконано відповідно до умов договору або не виконано не з його вини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, виписку/особовий рахунок 13.02.2020 по 09.05.2023, в яких відображено всі операції щодо отримання та використання відповідачкою кредитного ліміту, операції щодо використання кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування.

Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості.

Всупереч вищенаведеному, відповідачкою не надано заперечень щодо ознайомлення з умовами кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви, а також не подано жодного доказу на спростування розрахунку, поданого позивачем, та неналежного виконання зобов`язань за договором.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконав взятих на себе за договором зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком у розмірі 14 183,79 грн, яка складається з наступного: 10 612,70 - заборгованість по кредиту (прострочена); 3 395,63 - заборгованість по процентам (прострочена); 175,46 грн заборгованість по платежах за ч. 2 ст.625 Цивільного кодексу України.

Враховуючи, що зазначена заборгованість на даний час залишається непогашеною, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними і такими, що підлягають до задоволення.

Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Так, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2 684,00 грн, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі статей 207, 526, 549, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (адреса: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1, , MФО 320478) заборгованість у сумі 14 183 (чотирнадцять тисяч сто вісімдесят три) гривні 79 копійок та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень 00 копійок судового збору, а всього: 16 867 (шістнадцять тисяч вісімсот шістдесят сім) гривень 79 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Р.Г. Равлінко