Справа № 136/1132/23
провадження № 2/136/229/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2023 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Липовецької міської ради (далі відповідач), у якому просив:

- встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 доводилися позивачу рідними батьками;

- визнати за позивачем право власності по спадщині за законом після смерті матері ОСОБА_3 на 1/2 частку земельної ділянки, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ВН №07608, який виданий на підставі рішення 17 сес. 23 скл. Скитківської сільської ради від 02.08.2001;

- визнати за позивачем право власності по спадщині за законом після смерті батька ОСОБА_2 на 1/2 частку земельної ділянки, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ВН №07608, який виданий на підставі рішення 17 сес. 23 скл. Скитківської сільської ради від 02.08.2001;

- визнати за позивачем право власності по спадщині за законом після смерті батька ОСОБА_2 на всю земельну ділянку, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ВН №07609, який виданий йому на підставі рішення 17 сес. 23 скл. Скитківської сільської ради від 02.08.2001.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , а після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянку, яка належала покійній згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ВН №07608, який виданий на підставі рішення 17 сес. 23 скл. Скитківської сільської ради від 02.08.2001. Спадщину матері по 1/2 частки фактично прийняли позивач та його батько ОСОБА_2 як чоловік спадкодавиці. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_2 , а після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки земельної ділянку, яка належала ОСОБА_3 згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ВН №07608, який виданий на підставі рішення 17 сес. 23 скл. Скитківської сільської ради від 02.08.2001 та всієї земельної ділянки, яка належала ОСОБА_2 згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ВН №07609, який виданий на підставі рішення 17 сес. 23 скл. Скитківської сільської ради від 02.08.2001. Спадщину батька позивач як син прийняв, шляхом вчасного подання нотаріусу відповідної заяви після чого у Липовецькій державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу. Також, крім позивача у ОСОБА_2 були інші спадкоємці, одна з яких будучи його іншою дружиною відмовилася від спадщини на користь пасинка, натомість відомостей про прийняття спадщини дочки мачухи немає. Однак, позивач не може оформити спадщину матері та батька через відмову нотаріуса, оскільки родинні відносини між ним та батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підтвердженні через розбіжності в прізвищах із документами батьків, а також у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно батьків.

Ухвалою суду від 28.06.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Витребувано спадкові справи.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, однак представник у письмовій заяві позов визнав та просив розглядати справу без нього.

У судове засідання позивач та представник не з`явились, однак у своїй заяві просили суд про розгляд справи за їх відсутності, позов просили задовольнити.

Суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом.

Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Хороша Вінницької обл., а після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянку, яка належала покійній згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ВН №07608, який виданий на підставі рішення 17 сес. 23 скл. Скитківської сільської ради від 02.08.2001. Згідно свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_1 від 18.04.1977, яке заповнене російською батьками позивача вказано " ОСОБА_4 и ОСОБА_5 ", а у свідоцтві про укладення шлюбу батька було вказано як ОСОБА_2 , а матір ОСОБА_6 , але надалі вони мали спільне прізвище " ОСОБА_7 ". Згідно наявних у матеріалах справи довідок, що видані Липовецькою міською радою від 27.02.2023 та від 09.03.2023 вказано, що сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був позивач, який проживав з батьком та матір`ю за однією адресою, до дня смерті останньої, а також за власний рахунок здійснив поховання батька, місце проживання якого було зареєстроване за єдиною з позивачем адресою. Оскільки з відповіді на запит суду до Липовецької нотаріальної контори вбачається, що спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 не заведена, а тому за відсутності її заповіту, спадкоємцями першої черги за законом, були позивач та його батько, які фактично прийняли спадщину ОСОБА_3 по 1/2 частки земельної ділянку, яка належала покійній згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ВН №07608, який виданий на підставі рішення 17 сес. 23 скл. Скитківської сільської ради від 02.08.2001, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом шести місяців вони не заявили про відмову від неї. Згідно свідоцтва про смерть батько позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки земельної ділянку, яка належала ОСОБА_3 та всієї земельної ділянки, яка належала ОСОБА_2 згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ВН №07609, який виданий на підставі рішення 17 сес. 23 скл. Скитківської сільської ради від 02.08.2001. З матеріалів спадкової справи ОСОБА_2 вбачається, що він заповіту не складав, а його спадщину прийняв лише позивач як син, шляхом вчасного подання нотаріусу відповідної заяви про прийняття спадщини. Крім позивача у ОСОБА_2 були інші спадкоємці, одна з яких будучи його іншою дружиною відмовилася від спадщини на користь пасинка, натомість відомостей про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня її відкриття іншими спадкоємцями немає.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як визначено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Судом було встановлено, що згідно свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_1 від 18.04.1977, яке заповнене російською батьками позивача вказано " ОСОБА_4 и ОСОБА_5 ", а у свідоцтві про укладення шлюбу батька було вказано як ОСОБА_2 , а матір ОСОБА_6 , але надалі вони мали спільне прізвище " ОСОБА_7 ". Згідно наявних у матеріалах справи довідок, що видані Липовецькою міською радою від 27.02.2023 та від 09.03.2023 вказано, що сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був позивач, який проживав з батьком та матір`ю за однією адресою, до дня смерті останньої, а також за власний рахунок здійснив поховання батька. Таким чином, попри розбіжності в особистих документах ОСОБА_3 та ОСОБА_2 іншими доказами з додатковими відомостями в сукупності їх можна ідентифікувати як батьків позивача.

Однак, попри те, що суд вважає обґрунтованою вимогу встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 доводилися позивачу рідними батьками, але позивач не може оформити спадщину матері та батька через відмову нотаріуса, оскільки в позивача також відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно батьків.

Суд зауважує, що згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Як визначено в ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Судом було встановлено, що спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 не заведена, а тому за відсутності її заповіту, спадкоємцями першої черги за законом, були позивач, як її син, та його батько, які фактично прийняли спадщину ОСОБА_3 по 1/2 частки земельної ділянку, яка належала покійній згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ВН №07608, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом шести місяців вони не заявили про відмову від неї.

Надалі після смерті батька позивача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки земельної ділянку, яка належала ОСОБА_3 та всієї земельної ділянки, яка належала ОСОБА_2 згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ВН №07609.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій посадовій особі органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

Судом було встановлено, що з матеріалів спадкової справи ОСОБА_2 вбачається, що він заповіту не складав, а його спадщину прийняв лише позивач як син, шляхом подання нотаріусу відповідної заяви про прийняття спадщини.

Крім позивача у ОСОБА_2 були інші спадкоємці, одна з яких будучи його іншою дружиною відмовилася від спадщини на користь пасинка, натомість відомостей про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня її відкриття іншими спадкоємцями немає.

Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідач визнав пред`явлені до нього позовні вимоги під час судового розгляду. Суд зауважує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимоги: встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 доводилися позивачу рідними батьками, а також визнати за позивачем право власності по спадщині за законом після смерті матері ОСОБА_3 на 1/2 частку земельної ділянки, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ВН №07608, та визнати за позивачем право власності по спадщині за законом після смерті батька ОСОБА_2 на 1/2 частку земельної ділянки, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ВН №07608 і визнати за позивачем право власності по спадщині за законом після смерті батька ОСОБА_2 на всю земельну ділянку, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ВН №07609, ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 200, 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. Героїв Майдану, буд. 4, м. Липовець, Вінницький р-н, Вінницька обл., ЄДРПОУ - 04325957) про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно за законом - задовольнити.

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 доводилися ОСОБА_1 - рідними батьком та матір`ю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності по спадщині за законом після смерті матері ОСОБА_3 на 1/2 частку земельної ділянки, що розташована на території Липовецької міської ради Вінницької області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ВН №07608, який виданий їй на підставі рішення 17 сес. 23 скл. Скитківської сільської ради Вінницької області від 02.08.2001.

Визнати за ОСОБА_1 право власності по спадщині за законом після смерті батька ОСОБА_2 на 1/2 частку земельної ділянки, що розташована на території Липовецької міської ради Вінницької області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ВН №07608, який виданий на підставі рішення 17 сес. 23 скл. Скитківської сільської ради Вінницької області від 02.08.2001.

Визнати за ОСОБА_1 право власності по спадщині за законом після смерті батька ОСОБА_2 на всю земельну ділянку, що розташована на території Липовецької міської ради Вінницької області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ВН №07609, який виданий йому на підставі рішення 17 сес. 23 скл. Скитківської сільської ради Вінницької області від 02.08.2001.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано учасниками справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду, а зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено в день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення повного рішення суду.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО