Провадження №2/193/384/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я
04 жовтня 2023 року сел.Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Кравченко Н.О.,
за участі секретаря судового засідання Ратушній В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Софіївка Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

13 вересня 2023 року до суду звернулась ОСОБА_1 з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 30 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №43. В обґрунтування якого вказує, що між нею та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було зареєстровано шлюб. Від шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Фактично шлюбні відносини припинились на початку березня 2023 року і вони стали проживати окремо один від іншого, за цих обставин сумісне життя та збереження сім`ї стали не можливими. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна яке є спільною власністю на цей час немає. Діти ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проживають разом з позивачем. На цей час вирішується питання про їх утримання шляхом сплати аліментів.
Ухвалою судді від 18 вересня 2023 року провадження по справі було відкрито та призначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, однак 04 жовтня 2023 року надала клопотання про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити (а.с. 20 ).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак 04 жовтня 2023 року надав клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 21).
Враховуючи викладене, клопотання позивача та відповідача про розгляд справи у їхню відсутність, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.
Суд, вивчивши зміст позовної заяви та додані до неї матеріали, дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 30 липня 2011 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Актовий запис № 43, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 виданим 30 липня 2011 року даним органом(а.с.6).
Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 виданим 07 листопада 2011 року виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, Актовий запис № 11(а.с.7); ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3 виданим 23 листопада 2016 року виконавчим комітетом Вакулівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 20(а.с.9); ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_4 виданим 11 червня 2021 року Софіївським районним відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро). Актовий запис № 60(а.с.11).
Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу, - не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Судом встановлено, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.
За таких обставин, у суду складається достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову про розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно із положеннями ч.8 ст. 294 ЦПК України, які на підставі ч. 9 ст. 10 ЦПК України, застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.
Відповідачем не заявлено вимогу щодо відновлення дошлюбного прізвища, таким чином суд приходить до висновку про залишення позивачу прізвища « ОСОБА_9 ».
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Оскільки позивачем не заявлено вимогу щодо стягнення судового збору з відповідача, суд вважає за необхідне судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. 105, 110, 112 СК України, суд

У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб, укладений між ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований 30 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Актовий запис № 43, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 виданим 30 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, - розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_9 ».
Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Суддя Н.О.Кравченко