Житомирський апеляційний суд
Справа №274/3135/23 Головуючий у 1-й інст. Хуторна І.Ю.
Категорія 99 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Шевчук А.М., Талько О.Б.

з участю секретаря

судового засідання Кузьменко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №274/3135/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Бердичівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Військова частина НОМЕР_1 , Головне Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Міністерство оборони України, про встановлення факту смерті

за апеляційною скаргою Міністерства оборони України

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 червня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Хуторної І.Ю.

встановив:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася із заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердичів Житомирської області, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок ракетного удару, нанесеного збройними силами Російської Федерації, у населеному пункті Десна Чернігівської області під час виконання ним обов`язків військової служби, пов`язаної із захистом Батьківщини.

На обґрунтування поданої зави посилається на те, що через відсутність документів на підтвердження загибелі її чоловіка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання ним обов`язків військової служби у ЗСУ, пов`язаної із захистом Батьківщини, їй відмовлено органами ДРАЦС у реєстрації смерті її чоловіка.

Встановлення даного факту заявниці необхідно для державної реєстрації його смерті в органах ДРАЦС, оскільки від цього залежить виникнення її особистих та майнових прав, зокрема, призначення пенсії неповнолітній дитині у зв`язку із втратою годувальника та вчинення інших дій, пов`язаних із оформленням встановлених законодавством пільг та гарантій соціального захисту.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 червня 2023 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Бердичів Житомирської області, яка сталась внаслідок ракетного удару, нанесеного збройними силами Російської Федерації 17 травня 2022 року у смт. Десна Чернігівського району Чернігівської області, під час виконання ОСОБА_2 обов`язків військової служби, пов`язаної із захистом Батьківщини.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове про відмову у задоволені заяви. На думку Міністерства оборони України, належним способом захисту права заявниці є не встановлення факту смерті її чоловіка, а оголошення його померлим в порядку, визначеному ст.46 ЦК України із дотриманням строків, передбачених ч.2 вказаної норми права, - після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. Отже, застосування у даному випадку судом першої інстанції норм статей 315, 317 ЦПК України є неправильним.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу заявниця просила апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін. При цьому зазначає, що від оголошення фізичної особи померлою (ст.46 ЦК України) слід відрізняти встановлення судом факту смерті фізичної особи (ст.315, 317 ЦПК України), що має місце в даному випадку, коли існують докази смерті фізичної особи у певний час і за певних обставин, але орган ДРАЦС відмовляє заявнику в реєстрації смерті. Оголошення ж особи померлою, застосовується не на факті смерті, а на його презумпції. Звертає увагу на тому, що вона звернулася до суду із заявою відповідно до вимог ст.315,317 ЦПК України про встановлення факту смерті чоловіка під час виконання ним обов`язків військової служби, пов`язаної із захистом Батьківщини, а не відповідно до вимог ст.46 ЦК України про оголошення судом фізичної особи померлою. Таким чином рішення суду про задоволення її заяви є законним та обґрунтованим, та таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) також був поданий відзив на апеляційну скаргу, в якій останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги МОУ. При цьому посилається на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки суд першої інстанції під час розгляду справи вірно встановив обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з нормами чинного законодавства. Крім того зазначив, що на підставі оскаржуваного рішення, яке було допущено до негайного виконання, відділом 20.07.2023 складено актовий запис про смерть (поновлений) №2 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та видано свідоцтво про смерть.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги МОУ, рішення суду залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча про дату час та місце розгляду справи були повідомлені. Представник МОУ у поданій апеляційній скарзі просив справу розглянути без участі представника. Головне Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області спрямувало до суду також клопотання про розгляд справи без участі представника.

З урахуванням положень ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст.2 зазначеного Закону України).

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст.82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, останній раз Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 року, згідно якого воєнний стан продовжений строком на 90 діб.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до вимог ч.3 ст.49 ЦК України смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Судом встановлено, що заявниця є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 18.06.2008 року (а.с.11).

Також ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.12).

20 квітня 2022 року, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» ОСОБА_2 було мобілізовано до в/ч НОМЕР_1 , що доводиться повідомленням начальника Бердичівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Житомирської області за № 1372 від 24 травня 2022 року (а.с.14).

Згідно довідки т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 № 4592 від 25 квітня 2023 року, сержант ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 (а.с.15).

З 21 квітня 2022 року сержанта ОСОБА_2 , командира такелажного відділення такелажного взводу гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону, зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення, призначено на посаду та він вважався таким, що приступив до виконання службових обов`язків, що підтверджується витягом з наказу №5 від 21 квітня 2022 року командира в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , (а.с.16).

Згідно сповіщення №2 командира в/ч НОМЕР_1 від 28 травня 2022 року за №354 командир такелажного відділення в/ч НОМЕР_1 , сержант ОСОБА_2 зник безвісти 17 травня 2022 року в н.п. Десна в момент ракетного удару країни агресора російської федерації, що також вбачається з повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 №5/24 від 03 червня 2022 року (а.с.18, 19).

Відповідно до витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 за №538 від 01 серпня 2022 року сержанта ОСОБА_2 вважати безвісти відсутнім військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини та внаслідок нанесення противником ракетного удару 17 травня 2022 року (а.с.25).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №170 від 16 червня 2022 року, в результаті проведення службового розслідування було встановлено, що 17 травня 2022 року, близько 04.29 год. збройними силами російської федерації був нанесений ракетний удар по військовому містечку АДРЕСА_1 , в результаті якого було частково зруйновано казарми АДРЕСА_2 , в якій проживали військовослужбовці в/ч НОМЕР_1 та АДРЕСА_3 , в якій проживали військовослужбовці в/ч НОМЕР_1 та НОМЕР_3 . Наказано командирам військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_3 загибель та поранення військовослужбовців внаслідок нанесення противником ракетного удару 17 травня 2022 року вважати такою, що сталося під час виконання обов`язків військової служби, пов`язана із захистом Батьківщини. Загибель (поранення) не пов`язані із вчиненням злочину чи адмінправопорушення, не є наслідком вчинення військовослужбовцями дій в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, не є наслідком навмисного заподіяння собі тілесних ушкоджень (а.с.23-24).

Згідно витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 за №1515 від 29 грудня 2022 року, в результаті проведення службового розслідування було встановлено, що 17 травня 2022 року, близько 04.29 год. збройними силами російської федерації був нанесений ракетний удар по військовому містечку № НОМЕР_4 АДРЕСА_1 , в результаті якого було частково зруйновано казарми АДРЕСА_2 , в якій проживали військовослужбовці в/ч НОМЕР_1 та №15. Наказано вважати таким, що зник безвісті внаслідок нанесення противником ракетного удару 17 травня 2022 року по військовому містечку № НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 ) сержанта ОСОБА_2 (а.с.26-27).

З копії повідомлення начальника Чернігівського зонального відділу військової служби правопорядку №826/909/ВЗВЗ від 24 червня 2022 року вбачається, що слідчим відділом управління Служби безпеки України в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у рамках кримінального правопорушення за фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 внесеного до ЄРДР за №0000030 від 17.05.2022 року, передбаченого ч.3 ст.110 Кримінального кодексу України (а.с.22).

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000168, відділенням поліції №2 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000168 від 21 травня 2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.110 КК України щодо пошуку ОСОБА_2 , який був мобілізований у квітні 2022 року та проходив службу у в/ч НОМЕР_1 на посаді водія САУ, яка дислокується у смт. Десна Козелецького району Чернігівської області та, на яку збройними силами російської федерації 17 травня 2022 року близько 05-00 год. був нанесений ракетний удар (а.с.17).

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно з ст.68 Закону України «Про нотаріат» та п.11.3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ від 22.02.2012 №296/5 при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, заявник надає свідоцтво про смерть спадкодавця, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5 встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду, щоб встановити факт смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який є необхідним для отримання свідоцтва про смерть та подальшого використання вказаного документу у цивільно-правових відносинах.

У зв`язку із відсутністю свідоцтва про смерть чоловіка вона не має можливості скористатись своїми сімейними, цивільними і соціальними правами, пов`язаними із смертю ОСОБА_2 , зокрема призначення пенсії неповнолітній дитині у зв`язку із втратою годувальника та вчинення інших дій, пов`язаних із оформленням встановлених законодавством пільг та гарантій соціального захисту.

Колегія суддів дійшла висновку, що матеріалами справи достатньо і належно доведено факт, що внаслідок ракетного удару країни агресора російської федерації 17.05.2022 року по казармі АДРЕСА_4 , під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаної із захистом Батьківщини, загинув чоловік заявниці - військовослужбовець ОСОБА_2 .

На підставі викладеного суд цілком обґрунтовано прийняв твердження заявника про неможливість отримання відповідного лікарського документа про смерть чоловіка, оскільки на час розгляду справи тіло ОСОБА_2 не ідентифіковано. При цьому військовою частиною НОМЕР_1 підтверджено факт смерті ОСОБА_2 .

Отже, суд правомірно задовольнив вимоги ОСОБА_1 і аргументовано, перевіривши і оцінивши докази, виклав свої висновки, які цілком відповідають встановленим судом обставинам.

При цьому колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що у даному випадку належним способом захисту права заявниці є не встановлення факту смерті її чоловіка, а оголошення його померлим в порядку, визначеному ст.46 ЦК України із дотриманням строків, передбачених ч.2 вказаної норми права, - після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій, виходячи з наступного.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою відповідно до вимог ст.315, 317 ЦПК України про встановлення факту смерті чоловіка під час виконання ним обов`язків військової служби, пов`язаної із захистом Батьківщини, а не відповідно до вимог ст.46 ЦК України про оголошення судом фізичної особи померлою.

Крім того, в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 року в справі №490/6057/19-ц вказано, що встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, а саме: отримання загиблим статусу жертви міжнародного збройного конфлікту з подальшим отриманням членами сім`ї загиблого допомоги від гуманітарних організацій та можливості звернення членів сім`ї загиблого до міжнародних судів із відповідними вимогами».

Таким чином, звернення заявниці до суду із заявою про встановлення факту смерті чоловіка, під час виконання ним обов`язків військової служби, пов`язаної із захистом Батьківщини, є належним способом захисту її прав, оскільки від його встановлення залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду апелянтом не надано.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 червня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 жовтня 2023 року.

Головуючий Судді