Справа № 296/9266/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" жовтня 2023 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:головуючого судді Шкирі В. М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

21.09.2023 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.10.2009 між нею та відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис №1925.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, моральної підтримки зі сторони відповідача розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, а тому збереження шлюбу є неможливим.

Ухвалою суду від 22.09.2023 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивач в своїй заяві просила розгляд справи проводити без її участі.

Відповідач, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить роздруківка трекінгу поштового відправлення з сайту АТ "Укрпошта" (а.с. 20).

29.09.2023 відповідач особисто подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав та не заперечував щодо розірвання шлюбу (а.с. 13)

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 15.10.2009, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ), 15.10.2009 року укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис №1925 (а.с. 11).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

Таким чином суд встановив, що між сторонами, які мають неповнолітню дитину, існує спір з приводу розірвання шлюбу, що регулюється нормами Сімейного кодексу України, та розірвання шлюбу можливо лише в судовому порядку.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд виходить з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, її рішення є остаточним, а відповідачпзов визнає, у суду нема підстав сумніватися у доводах позивача, а відмова в розірванні шлюбу буде примушенням позивача до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач не просить відновити дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу, а тому суд вважає, що позивач й надалі має право іменуватися прізвищем " ОСОБА_5 ".

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач позов визнав то стягненню з нього підлягає 50% від сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 7, 8,12, 81, 141, 142, 258-259, 263, 264, 265, 273, 352, 355 ЦПК України, ст. ст. 104, 112-115 СК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовільнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), зареєстрований 15.10.2009 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис №1925.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Повернути з державного бюджету України ОСОБА_1 - 50 відсотків сплаченого судового збору згідно квитанції № 8 від 21.09.2023 при поданні позову до суду, в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня з дня складання цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Cуддя В. М. Шкиря