Дата документу 27.09.2023 Справа № 333/3729/15-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/3729/15 Головуючий у 1 інстанції Фунжий О.А.
Провадження № 88-ц/807/7/23 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Крилової О.В.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Запорізького апеляційного суду від 08 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом та визнання права власності.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_4 , яка заповіту не залишила. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 .

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли: чоловік та син померлої ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , які постійно проживала разом із спадкодавцем; дочка померлої ОСОБА_1 - подачею заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору 29 квітня 2015 р.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_5 , який заповіту не залишив. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому 1/4 частину тієї ж квартири.

Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли: син померлого ОСОБА_3 , який постійно проживав разом із спадкодавцем; дочка померлої ОСОБА_1 - подачею заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору 29 квітня 2015 р.

Постановами про відмову у вчинені нотаріальної дії від 30 квітня 2015 р. нотаріус відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері і батька, оскільки на все належне спадкодавцям майно видані свідоцтва про на спадщину за законом ОСОБА_3 .

Свідоцтвом про право на спадщину від 20 липня 2011 р. за ОСОБА_5 та ОСОБА_5 визнано право по 1/2 частині спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка складалась із 1/6 частини спірної квартири; свідоцтвом про право на спадщину від 20 липня 2011 р. за ОСОБА_3 визнано право на спадщину після смерті ОСОБА_5 , яка складалась з 1/4 частини спірної квартири.

Просила суд визнати недійсним частково свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.07.2011р., видане Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою ОСОБА_3 на1/4 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 у спадковій справі № 481 за 2004 p., яке зареєстроване в реєстрі за № 1-1073, в частині визначення частки отриманої у спадщину квартири, та вважати, що вказане свідоцтво видане на 1/8 частку квартири.

Визнати недійсним частково свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.07.2011р., видане Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою ОСОБА_3 на 1/12 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 у спадковій справі № 937 за 2003 p., яке зареєстроване в реєстрі за № 1-1071, в частині визначення частки отриманої у спадщину квартири, та вважати, що вказане свідоцтво видане на 1/24 частку квартири.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батьків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 серпня 2015 року позов задоволено частково.

Свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене 20 липня 2011 р. державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Євграфовою О.М., зареєстроване в реєстрі за № 1-1071, визнано недійсним в частині визнання за ОСОБА_3 права на 1/2 частку спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складалась з 1/6 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Вважати, що свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 20 липня 2011 р. державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Євграфовою О.М., зареєстрованим в реєстрі за № 1-1071, за ОСОБА_3 визнано право на 1/3 частку спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складалась з 1/6 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене 20 липня 2011 р. державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Євграфовою О.М., зареєстроване в реєстрі за № Ы073, визнано недійсним в частині визнання за ОСОБА_3 права на спадщину після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка складалась з 1/4 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Вважати, що свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 20 липня 2011 р. державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Євграфовою О.М., зареєстрованим в реєстрі за № 1-1073, за ОСОБА_3 визнано право на 1/9 частку спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка складалась з 2/9 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2021 року заяву ОСОБА_6 , як правонаступника відповідача ОСОБА_3 , про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 08 лютого 2023 року заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 серпня 2015 року у цій справі скасовано та прийнято постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом та визнання права власності відмовлено.

16 травня 2023 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Запорізького апеляційного суду від 08 лютого 2023 року.

Заява обґрунтована тим, що постанова Запорізького апеляційного суду від 08.02.2023 р. ґрунтується на постанові Запорізького апеляційного суду від 13.09.2022 р. у цивільній справі №333/10501/14-ц:

Постановою Запорізького апеляційного суду від 13 вересня 2022 року встановлено, що позивачка, яка на законних підстава проживає в США не була позбавлена можливості подати заяву про прийняття спадщини шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори або де органів місцевого самоврядування, або подати заяву про прийняття спадщини, звернувшись до консульської посадової особи консульської установи України на підставі статті 38 Закону України «Про нотаріат», а тому посилання позивача на проживання в іншій державі не може вважатись поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини».

Проте, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 квітня 2023 р. у цивільній справі №333/10501/14-ц постанову Запорізького апеляційного суду від 13 вересня 2022 р. скасовано, як незаконну.

Згідно ч. 1, ч. 2 п. 3 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Просить суд скасувати постанову Запорізького апеляційного суду від 08.02.2023 р. у цивільній справі Комунарського районного суду м. Запоріжжя № 333/3729/15-ц та ухвалити судове рішення про залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і залишення без змін заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 серпня 2015 року.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява про перегляд постанови за виключними обставинами підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

За частиною 2 статті 425 ЦПК України заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

У своїй заяві про перегляд постанови Запорізького апеляційного суду від 08 лютого 2023 року за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 посилається на положення пункту 3 частини 2 статті 423 ЦПК України, відповідно до якого підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

При цьому є чітке розмежування поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту): так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору або розгляду справи не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи, або ті обставини, яких не існувало на момент вирішення спору.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку, чи підставою для звернення особи з позовом з певними вимогами. Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу та відмова суду у прийнятті доказів також не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України» («Zheltyakov v. Ukraine», заява N 4994/04, § 42-43)).

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Крім того, із пункту 46 рішення Європейського Суду з прав людини від 06 грудня 2005 року у справі N 19960/04 «Попов проти Молдови» (Popov v. Moldova) вбачається, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду справи.

Так, із скасуванням судового рішення втрачаються ті правові наслідки, які з нього випливають, у тому числі преюдиційність.

У постанові Запорізького апеляційного суду від 08 лютого 2023 року, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання частково недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом та визнання права власності відмовлено, апеляційний луд лише посилався на постанову Запорізького апеляційного суду від 13 вересня 2022 року

Разом з тим, преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно.

Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду.

Таким чином, для справи N 333/3729/15, преюдиційними є встановлені у справі N 333/10501/14-ц обставини відмови у визначенні додаткового строку ОСОБА_1 для прийняття спадщини.

Отже, під час прийняття постанови від 08 лютого 2023 року, Запорізьким апеляційним судом було лише враховано преюдиційний факт, встановлений судом під час розгляду справи N 333/10501/14-ц, зокрема, факт неповажності пропуску позивачем строку для прийняття спадщини.

Водночас, відповідно до частини п`ятої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Скасовуючи постанову Запорізького апеляційного суду від 13 вересня 2022 року у справі N 333/10501/14-ц та направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, Верховний Суд вказав на те, що докази належного повідомлення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про призначення судового засідання апеляційним судом на 13 вересня 2022 року матеріали справи не містять. За таких обставин Верховний Суд вважав, що ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про розгляд справи судом апеляційної інстанції 13 вересня 2022 року.

Отже, зі скасуванням Верховним Судом 27 квітня 2023 року з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції постанови Запорізького апеляційного суду від 13 вересня 2022 року у справі N 333/10501/14-ц, якою встановлено зокрема, факт неповажності пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, вказаний факт не втратив свою преюдиційність.

Крім того, слід також зазначити, що під час нового апеляційного перегляду справи N 333/10501/14-ц Запорізьким апеляційним судом прийнято постанову від 06 вересня 2023 року, якою заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2015 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Шоста Запорізька державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено у зв`язку із неповажністю пропуску позивачем строку для прийняття спадщини.

Отже, посилання у постанові Запорізького апеляційного суду від 08 лютого 2023 року на постанову Запорізького апеляційного суду від 13 вересня 2022 року не впливає на суть, оскільки судом надана належна оцінка тому, що ОСОБА_1 не прийняла спадщину в установлений законодавством строк, а тому не має права на розподіл спадкового майна.

Встановлений судами факт неповажності пропуску позивачем строку для прийняття спадщини не спростований стороною позивача.

За приписами ч. 1 ст. 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

За таких обставин, хоча постанова Запорізького апеляційного суду від 13 вересня 2022 року і скасована Верховним Судом, проте факти, встановлені під час розгляду цієї справи не спростовані.

Проаналізувавши зміст поданої заяви про перегляд постанови Запорізького апеляційного суду від 08 лютого 2023 року за нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції вважає, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими і не можуть бути підставою для скасування судового рішення у порядку його перегляду за нововиявленими обставинами.

Зазначені заявником обставини не є нововиявленими і не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обставини, на які посилається ОСОБА_1 та її представник не є нововиявленими, а суть заяви зводиться просто до незгоди позивача з прийнятим рішенням суду.

Отже, перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоч і їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Оскільки заявник не навів і не довів існування обставин, за якими можуть бути переглянуті судові рішення за нововиявленими обставинами, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Запорізького апеляційного суду від 08 лютого 2023 року необхідно відмовити, залишивши зазначену постанову в силі.

Керуючись ст.ст. 389, 423, 429 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Запорізького апеляційного суду від 08 лютого 2023 року у цій справі залишити без задоволення та залишити цю постанову в силі.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 жовтня 2023 року.

Головуючий

Судді: