Справа № 354/64/22
Провадження по справі № 2/354/125/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області

в складі:

головуючої судді Ваврійчук Т.Л.

за участю секретаря судового засідання Старунчак Н.М.

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника позивачів адвоката Білика Л.В.

представника відповідача адвоката Пустового М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного підприємства «Науково технічний комплекс «Імпульс», Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування Державного акту на право постійного користування землею серії ІФ №001275 від 26 червня 1998 року, визнання недійсними та скасування рішень Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №107-21/2018 від 26 червня 2018 року та №136-29/2019 від 27 червня 2019 року, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Державного підприємства «Науково технічний комплекс «Імпульс»(надалі- ДП «НТК «Імпульс»), Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, державного кадастрового реєстратора Відділу у Надвірнянському районі міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області Мартищука Р.Д., ФОП ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнати недійсним та скасування Державного акту на право постійного користування землею серії ІФ №001275 від 26.06.1998 року; визнання недійсним та скасування п.9 рішення Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №107-21/2018 від 26.08.2018 року в частині надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) площею 1,4488 га для розміщення і обслуговування будівель і споруд ДП «НТК «Імпульс» в с. Яблуниця вул. Діл у зв`язку із необхідністю присвоєння їй кадастрового номера; визнати недійсною та скасування Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) для розміщення і обслуговування будівель і споруд об`єктів рекреаційного призначення на території АДРЕСА_1 від 30.01.2019 року, виконану ФОП ОСОБА_3 ; визнання недійсним і скасування п.5 рішення Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №136-29/2019 від 27.06.2019 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) площею 1,4488 га(кадастровий номер :15:004:0090) для розміщення та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення(розміщення і обслуговування будівель і споруд) в АДРЕСА_1 , що знаходиться в постійному користуванні ДП «НТК «Імпульс»; зобов`язання державного кадастрового реєстратора скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,4488 га із кадастровим номером :15:004:0090. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказали, що рішенням Поляницької сільської ради №207-10-2021 від 03.08.2021 року їм надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_1 площею 1,6000 га та ОСОБА_2 площею 0,4905 га. Під час підготовки документів необхідних для виготовлення відповідних проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.10.2021 року, позивачам стало відомо про те, що запропоновані до відведення земельні ділянки накладаються на земельну ділянку комунальної форми власності з кадастровим номером :15:004:0090 загальною площею 1,4488 га, яка відноситься до категорії земель рекреаційного призначення, з видом використання - для розміщення і обслуговування будівель і споруд, та знаходиться на праві постійного користування у ДП «НТК «Імпульс». Виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,4488 га було здійснено на підставі рішення Яблуницької сільської ради №07-21/2018 від 26.06.2018 року, а її затвердження відбулося на підставі рішення Яблуницької сільської ради №136-29/2019 від 27.06.2019 року. Державна реєстрація земельної ділянки проведена 15.03.2019 року державним кадастровим реєстратором ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області міськрайонного управління у Надвірнянському районі та місті Яремчому Мартищуком Р.Д. на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виконаної ФОП ОСОБА_3 . Право постійного користування зазначеною земельною ділянкою зареєстроване 02.07.2019 року державним реєстратором Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області на підставі державного акта на право постійного користування землею серії ІФ №001275 від 26.06.1998 року. Таким чином, з 29.10. 2021 року позивачам стало відомо про порушення їхніх прав щодо відведення їм зазначених вище земельних ділянок. Позивачі зазначили, що Державний акт на право постійного користування землею серії ІФ №001275 від 26.06.1998 року є недійсним з тих підстав, що із наданої Відділом у м. Яремчому копії даного акта, вбачається, що він належним чином не оформлений та не зареєстрований, у ньому відсутні підписи уповноважених осіб та печатка сільської ради, а також невірно вказано прізвище голови сільської ради- ОСОБА_4 , хоча з листа Поляницької сільської ради від 19.01.2023 №Б-14 вбачається, що головою Яблуницької сільської ради в період з 1998 по 2000 роки був ОСОБА_5 19.11.2021 року архівний відділ виконавчого комітету Яремчанської міської ради листом №37/01.4-15 повідомив, що засідання виконкому Яблуницької сільської ради відбувалися 12.05.1998 з номерами рішень з 21 по 26, однак рішення №27, було прийняте на засіданні виконкому 09.06.1998 з назвою: "Про роботу відділення зв`язку по забезпеченню та наданню поштового та телефонного зв`язку". За таких обставин є також незаконним та підлягає скасуванню рішення Яблуницької сільської ради №107-21/2018 від 26.06.2018 року. Виготовлена ФОП ОСОБА_3 30.01.2019 року технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є недійсною з підстав невідповідності поданих заявником документів вимогам Закону України "Про землеустрій", "Про державний земельний кадастр", вимогам Національного Стандарту України - ДСТУ 4163-2003 "Вимоги до оформлювання документів", а тому підлягає скасуванню. Оскільки Статутом ДП "НТК "Імпульс" не передбачено такого виду діяльності, який би відповідав цільовому призначенню земельної ділянки з кадастровим номером :15:004:0090, тому виділення суб`єкту господарської діяльності земельної ділянки з цільовим призначенням, який не дозволяє йому проводити таку діяльність забороняється, відтак пункт 5 рішення Яблуницької сільської ради №136-29/2019 від 27.06.2019 є недійсним та підлягає скасуванню. Відповідно до частини 6 статті 24 Закону України "Про державний земельний кадастр", підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки, серед іншого, є невідповідність поданих документів вимогам законодавства. Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). Враховуючи викладене вище підлягає скасуванню також державна реєстрація земельної ділянки кадастровий номер :15:004:0090, яка здійснена 15 березня 2019 року державним кадастровим реєстратором Відділу у м. Яремчому Мартищуком Р.Д.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 18.01.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

04.02.2022 року до суду надійшли пояснення третьої особи без самостійних вимог ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області, в яких зазначено, що оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, пов`язаних з правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Таким чином, враховуючи наведене визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Щодо позовної вимоги про скасування державної реєстрації земельної ділянки із кадастровим номером :15:004:0090 зазначено, що відповідно до ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав. Розгляд даної справи просили проводити у відсутності представника третьої особи.

14.06.2022 року до суду надійшов відзив на позов ДП «НТК «Імпульс» у якому зазначено, що відповідач повністю не погоджується із заявленими позовними вимогами та вважає їх необґрунтованими. Так, у позовній заяві та додатках відсутня інформація про накладення меж земельних ділянок на які претендують позивачі із ділянкою :15:004:0090, що перебуває у користуванні відповідача та площі таких накладок. Як слідує зі змісту позову, позивачами до 03.08.2021 року були подані заяви у сільську раду щодо надання у власність(відведення) земельних ділянок. В силу вимог ст.118 ЗК України у такому клопотанні зазначається цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри, а також до нього додаються графічні матнали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача, у разі якщо ділянка надана у користування. В той же час позивачі та Поляницька сільська рада під час подання ними та розгляду клопотань щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок не перевірили та не встановили той факт, що земельні ділянки. які просили передати у власність позивачі накладаються на земельну ділянку, яка перебуває у постійному користуванні ДП «НТК «Імпульс». Вказана ділянка передана у користування відповідача згідно з актом від 26.06.1998 року, її межі встановлено на місцевості згідно з рішенням Поляницької сільської ради від 27.06.2019 року, її реєстрація у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведена 15.03.2021 року, тобто значно раніше, ніж позивачі отримали дозвіл на виготовлення проекту землеустрою. На момент надання дозволу позивачам інформація про наявність права постійного користування земельною ділянкою ДП «НТК «Імпульс», про межі цієї ділянки була відкритою, містилась у Державному реєстрі речових прав та публічній кадастровій карті. Доказів припинення права постійного користування ДП «НТК «Імпульс» на цю ділянку чи погодження відповідача на її вилучення позивачами не надано. За таких обставин фактично відсутнє порушене право позивачів з боку ДП «НТК «Імпульс», оскільки вони не є та ніколи не були законними власниками чи користувачами спірних земельних ділянок та фактично в такий спосіб намагаються отримати земельну ділянку іншої особи. Також відповідач вважає, що позивачами пропущено строк позовної давності, оскільки в матеріалах справи наявна копія адвокатського запиту в інтересах ОСОБА_2 , від 28.08.2018 року про отримання копії державного акту у зв`язку із ймовірним накладенням меж земельних ділянок, в тому числі ДП «НТК «Імпульс», та лист від 03.09.2018 року, яким направлено копію державного акту, лист від 15.03.2015 року як відповідь на запит в інтересах невідомої особи щодо надання у користування земельної ділянки ДП «НТК «Імпульс», однак даний позов надійшов до суду лише 13.01.2022 року. Лист архівного відділу Яремчанської міської ради від 19.11.2021 року№37/01.4-15, долучений позивачами на підвтердежння факту відсутності рішення на підставі якого відповідачу видано державний акт на право постійного користування земельною ділянко стосується незрозуміло якої ділянки, оскільки відсутній кадастровий номер та не містить у собі відомостей, що виконкомом Яблуницької сільської ради не приймалось рішення №27 від 27.05.1998 року.

Ухвалами суду від 14.06.2022 року проведено заміну первісного відповідача у справі- державного кадастрового реєстратора Відділу у Надвірнянському районі Міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області Мартищука Р.Д. на належного відповідача-ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області та за клопотанням представника ДП «НТК «Імпульс» витребувано докази у Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області.

06.09.2022 року до суду надійшов відзив на позов від ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову, з мотивів, аналогічних викладеним у письмовому поясненні від 04.02.2022 року. Окрім цього зазначено, що повноваження на внесення записів до Поземельної книги про припинені речові права наділений саме державний кадастровий реєстратор, а не Головне управління. Крім того, позивачі не наводять жодного обгрунтування незаконності в діях ГУ Держгеокадастру, а здійснюючи державну реєстрацію земельної ділянки із кадастровим номером :15:004:0090 державним кадастровим реєстратором було достовірно перевірено подані заявником документи та здійснено державну реєстрацію. Відтак, ГУ Держгеокадастру вважає, що залучення його в якості відповідача до участі у даній справі та пред`явлені до Головного управління позовні вимоги безпідставними, оскільки рішення не вплине на його права та обов`язки.

23.09.2022 року від представника позивачів надійшла відповідь на відзив ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області в якій зазначено, що відповідно до ч.ч.1,3,4 ст.9 Закону України «Про державний земельний кадастр» внесення відомостей до ДЗК і надання таких відомостей здійснюється державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор є державним службовцем та зобов`язаний діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, він перевіряє відповідність поданих документів вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою та містобудівної документації. За змістом ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» невідповідність поданих документів для державної реєстрації земельної ділянки в ДЗК відомостям, що містяться в проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок є підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки. Згідно з ч.5 ст.22 ГК України держава реалізує право державної власності через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління щодо суб`єктів господарювання, що належать до цього сектору і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління. Власником майна, закріпленого за казенним підприємством є держава в особі органу влади, до сфери управління якого входить казенне підприємство, та при реєстрації права власності робиться відмітка про правовий режим майна, а саме-належність майна підприємству на праві оперативного управління. У відповідності до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.09.2022 року за кодом ЄДРПОУ юридичної особи 14307765 наявні два записи, а саме: запис №1 за яким зазначено казенні підприємство Науково-технічний комплекс «Імпульс», яке було зареєстроване 26.09.2002 року(дата запису 19.07.2005 року, номер запису 1-003218) засновником виступав концерн «Укроборонпром» і яке належало до сфери управління Мінпромполітики України; запис №2 за яким зазначено ДП «НТК «Імпульс», яке є правонаступником КП НТК «Імпульс», було зареєстровано 26.09.2002 року(дата запису 10.01.2013 року, номер запису 0016685) засновником і до сфери управління якого визначено ДК «Укроборонпром». Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав №282049491 від 29.10.2021 року підставою для державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :15:004:0090 слугував державний акт на право постійного користування землею серії ІФ №001275 від 26.06.1998 року, що свідчить про невідповідність даних, зазначених в Технічній документації із землеустрою, виготовленій ФОП ОСОБА_3 30.01.2019 року відомостям, вказаним у Виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка є складовою частиною Технічної документації ДП «НТК «Імпульс», виданої 15.04.2016 року, згідно з якою дане підприємство було зареєстроване 26.09.2002 року. З наведеного вбачається невідповідність документів, поданих на реєстрацію земельної ділянки вимогам законодавства, та відповідно наявні порушення з боку державного реєстратора.

27.09.2023 року ДП «НТК «Імпульс» подало письмові пояснення, в яких відповідач вказав, що після ознайомлення із наданими Поляницькою сільською радою документами, на підставі яких було прийняте рішення №207-10-2021 від 03.08.2021 року про надання позивачам дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства виявлено численні порушення вимог чинного законодавства при прийняття зазначеного рішення на користь позивачів. Так з поданих заяв ОСОБА_2 від 05.07.2021 року та ОСОБА_1 без дати, вбачається, що позивачам було відомо, що земельні ділянки, які вони вказали у своїх заявах, належать на праві користування ДП «НТК «Імпульс», а тому не могли бути передані їм у користування без попереднього вилучення у постійного землекористувача. Згоди на передання у користування належної йому земельної ділянки відповідач не надавав, а тому позивачами та Поляницькою сільською радою при прийнятті зазначених рішень були порушені вимог ст.ст.116,118 ЗК України. Окрім цього, заява ОСОБА_1 про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки не містить дату її подання та особистого підпису заявника. Обидві заяви позивачів не містять переліку додатків, виконані рукою однієї особи із вживанням подібних формулювань. Жодних доказів використання спірних ділянок обома позивачами раніше на будь-яких правових підставах не надано ні суду, ні сільській раді. Додаток у вигляді кадастрового плану земельної ділянки до заяви ОСОБА_2 датований 2015 роком і містить інформацію про земельну ділянку з кадастровим номером :15:004, площею 0,4905 га, що підтверджує, що про порушення свого права відповідач знала з 2015 року, інша схема, додана до заяви ОСОБА_2 також датована 2015 роком і на ній взагалі не видно розташування і межі земельної ділянки, як і на схемі, доданій до заяви ОСОБА_1 , обидві схеми розташування земельних ділянок не містять підписів заявників.

У письмових поясненнях, поданих до суду 30.11.2022 року представник ДП «НТК «Імпульс» вказав, що представником позивачів долучено до матеріалів справи дві копії державного акту на право постійного користування землею серії І-ІФ №001275 від 26.06.1998 року, які відрізняються одна від одної одну отриману у відповідь на адвокатський запит від 29.08.2018 року, а другу-отриману разом із копією технічної документації із землеустрою, виконаної ФОП ОСОБА_3 у 2019 році та серед підстав для визнання даного акту недійсним вказує на те, що що він оформлений з порушенням вимог законодавства оскільки на ньому відсутні підписи голови Яблуницької сільської ради інженера-землевпорядника, печатка сільської ради, відмітка про реєстрацію, тощо. Водночас у відповідача наявний оригінал вказаного державного акту на якому наявні підписи голови сільської ради В. Вербенчук, інженера-землевпорядника В. Янко, печатка сільської ради та відмітка про реєстраціє даного акту у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за номером ІФ №18-04-4/000008. Вказаний державний акт оформлений у повній відповідності до вимог чинної на час його видачі Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землою та право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею(в тому числі на умовах оренди), затвердженої наказом Державного комітету по земельним ресурсам України №28 від 15.04.1993 року. Факт наявності у матеріалах справи копій державного акту, які відрізняються одна від одної за наявністю чи відсутністю певних елементів можливо пояснити лише виготовленням неналежних копій.

08.12.2022 року від відповідача ФОП ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, в якій одночасно зазначено, що у задоволенні позовних вимог відповідач просить відмовити за необґрунтованістю. У заяві зазначено, що технічна документація із землеустрою, щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки в натурі(на місцевості), яка є предметом оскарження була виготовлена ним на підставі звернення ДП «НТК «Імпульс», від імені якого діяв його керівник генеральний директор Кольнер Є.Я., оплату за виготовлення цієї документації проводило ДП «НТК «Імпульс». При цьому виготовлення вказаної технічної документації жодним чином не порушує права позивачів, які на той час не мали права користування спірною ділянкою, не виступали суміжними землекористувачами та не погоджували(на підписували) акт визначення меж №79 від 22.10.2002 року та акт прийому-передачі межових знаків на зберігання від 30.01.2019 року. Розробники документації із землеустрою несуть відповідальність передбачену законом за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених документацією, а також відповідальність передбачену договором у разі невиконання чи неналежного виконання умов договору при здійсненні землеустрою, однак жодних претензій від замовника документації не надходило. Позивачами не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували порушення їх прав з боку відповідачів, а також доказів того, що задоволення позовних вимог, в тому числі щодо визнання недійсною технічної документації із землеустрою призведе до відновлення порушеного права.

Представник позивачів 05.01.2023 року подав заперечення на заяву ФОП ОСОБА_3 , в яких вказав, що по-перше земельна ділянка, яка є предметом спору на час виготовлення технічної документації із землеустрою та задовго до цього, була у фактичному користуванні відповідачів, оброблялася ними та використовувалась, в тому числі для випасання худоби та заготівлі кормів, чого при візуальному огляді неможливо було не помітити. По-друге, відповідачем надана неправдива інформація з приводу суб`єкта звернення за виготовленням технічної документації, оскільки з сторінки 1 технічної документації вбачається, що заява на виконання робіт була подана громадянином ОСОБА_6 , а не генеральним директором ДП «НТК «Імпульс», при цьому дана заява подана у заздалегідь зареєстрованому друкованому вигляді, з уже надрукованим вхідним реєстраційним номером, що ставить під сумнів її підписання і подання саме заявником ОСОБА_6 . По-третє, в заяві на розробку технічної документації зазначено цільове призначення земельної ділянки- для розміщення і обслуговування будівель і споруд, а в завданні на виконання робіт-для будівництва і обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, а умовою її виконання- надання ділянки у власність, а не в постійне користування, як вказано у витязі з ДЗК. По-четверте, замовником документації виступав ОСОБА_6 , однак в акті прийому-передачі межових знаків вказано, що вони передані на зберігання НТК» Імпульс», без зазначення повної назви юридичної особи та прізвища відповідальної особи, що суперечить вимогам ст. 29 Закону України «Про землеустрій». По-п`яте, наявні у складі технічної документації копії документів, зокрема витяг з рішення Яблуницької сільської ради №107-21/2018 від 26.06.2018 року та копія Державного акту на право постійного користування серії ІФ №001275 від 26.06.1998 року не посвідчені належним чином та не відповідають вимогам ДСТУ-4163-2002. Крім цього, вироком у кримінальній справі №354/1288/20 від 29.04.2021 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-1 КК України, що свідчить про системність порушень відповідачем вимог земельного законодавства при виконанні робіт по виготовленню землевпорядної документації і є доказом того, що такі порушення можуть мати місце при виготовленні технічної документації із землеустрою, що є предметом спору. Із урахуванням наведеного просив визнати явку відповідача у судове засідання обов`язковою.

27.02.2023 року судом постановлено ухвали про відмову у задоволенні клопотання представника позивачів про призначення судової почеркознавчої експертизи та судової експертизи технічної документації із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки в натурі, закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду по суті.

28.03.2023 року представник позивача подав заяву в порядку ст.78 ЦПК України про визнання доказів недопустимими, відповідно до якої просив виключити з числа доказів у даній справі подані ДП «НТК «Імпульс» наступні документи: 1) Передавальний акт(зведений) прийому передачі основних фондів, оборотних активів, власного капіталу та зобов`язань КП НТК «Імпульс» у зв`язку із його реорганізацією у ДП «НТК «Імпульс», затверджений наказом №7 від 03.01.2013 року; 2) акт приймання-передачі КП НТК «Імпульс» зі сфери управління Мінпромполітики України в управління ДК «Укроборонпром» від 17.11.2011 року; 3) акт передачі будівель та споруд зі складу НПФ «Елексистемлес»(рос.) в МГ НТК «Імпульс» від 290.09.1994 року; 4) витяг зі Статуту НВО МГ НТК «Імпульс», затвердженого 28.12.1994 року міністерством машинобудування військово-промислового комплексу і конверсії України; 5) лист Фонду державного майна України від 06.01.2023 року №10-15-435 щодо надання витягу про майно ДТП «НТК «Імпульс»; 6) витяг є Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна(додаток до листа Фонду державного майна України від 06.01.2023 року №10-15-435); 7) ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 04.04.2016 року у справі №354/210/16-ц за позовом ОСОБА_7 до Яблуницької сільської ради, ДП «НТК «Імпульс» про визнання недійсним рішення Яблуницької сільської ради; 8) позовну заяву «Про визнання недійсним рішення сільської ради про вилучення земельної ділянки».

Ухвалою суду від 28.03.2023 року відмовлено у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді.

Ухвалою суду від 03.05.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання позивачів про поновлення пропущеного процесуального строку, а подані клопотання про залучення третьої особи без самостійних вимог та витребування доказів залишено без розгляду.

Також 03.05.20234 року судом постановлено ухвалу, якою відмовлено у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід секретаря судового засідання.

Ухвалою суду від 15.05.2023 року заяву позивачів про відвід судді визнано необґрунтованою та передано в канцелярію суду для визначення судді, в порядку встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України для вирішення заявленого відводу.

Ухвалою суду від 19.05.2023 року відмовлено у задоволенні заяви позивачів про відвід судді.

26.05.2023 року позивачами подано апеляційну скаргу на ухвалу суду від 03.05.2023 року про відмову у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання клопотання про залучення третьої особи без самостійних вимог та витребування доказів.

01.06.2023 року вказана цивільну справа була направлена до Івано-Франківського апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06.07.2023 року у задоволенні апеляційної скарги позивачів відмовлено, а ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 03.05.2023 року залишено без змін.

Ухвалою суду від 26.09.2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, подані представником позивачів клопотання про долучення доказів залишено без розгляду, з підстав, визначених ч.8 ст.83 ЦПК України.

У судовому засіданні позивачі та їх представник адвокат Білик Л.В. заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі, з мотивів, наведених у позовній заяві. Представник позивачів також підтримав подану 28.03.2023 року заяву в порядку ст.78 ЦПК України та просив визнати недопустимими наведені у ній докази, подані ДП «НТК «Імпульс».

Представник відповідача ДП «НТК «Імпульс» адвокат Пустовий М.В. позов не визнав та просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, з мотивів, наведених у відзиві на позов та письмових поясненнях, посилаючись на безпідставність заявлених позовних вимог та відсутність порушеного права позивачів, яке підлягає захисту у межах даної справи.

Представники відповідачів Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, відповідач ФОП ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, проте у матеріалах справи містяться клопотання про розгляд справи у відсутності відповідачів.

Заслухавши пояснення позивачів та їх представника, представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 28.12.1994 року Міністерством машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України затверджено Статут науково-виробничого об`єднання Міжгалузевий науково-технічний комплекс «Імпульс», яке є добровільним об`єднанням державних підприємств-засновників науково-технічного комплексу «Імпульс» та підприємства «Папірприлад «Мінмашпрому України».

20.09.1994 року був затверджений акт передачі будівель і споруд зі складу НПФ «Елексистемлес»(рос.) до МГ НТК «Імпульс» до складу яких увійшли база відпочинку «Синьогора», що знаходиться в с. Яблуниця Івано-Франківської області та лижобункер.

26.06.1998 року Яблуницькою сільською радою ДП «НТК «Імпульс» був виданий державний акт на право постійного користування землею серії І-ІФ №001275, на земельну ділянку площею 1,4488 га для розміщення, обслуговування будівель і споруд, відповідно до рішення виконкому Яблуницької сільської ради №27 від 27.05.1998 року. Вказаний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №ІФ №18-04-4/000008 та підписаний Яблуницьким сільським головою В. Вербенчук. Оригінал вказаного державного акту, який наявний у відповідача, був пред`явлений та оглянутий судом в ході судового розгляду.

Постановою Кабінету Міністрів України №223 від 21.03.2012 року проведено реорганізацію казенних підприємств згідно з додатком шляхом їх перетворення на державні комерційні підприємства. Згідно додатку до вказаної постанови у перелік казенних підприємств, що реорганізуються включене Казенне підприємство НТК «Імпульс» (надалі-КП НТК`Імпульс»).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 09.09.2022 року, 26.09.2002 року була проведена державна реєстрація КП НТК «Імпульс»() засновником якого виступав ДК «Укроборонпром». 10.01.2013 року здійснена реєстрація припинення даної юридичної особи в результаті її реорганізації та 10.01.2013 року за №0016685 внесено запис про реєстрацію правонаступника даного підприємства ДП «НТК «Імпульс»().

Згідно додатку до Статуту ДК «Укроборонпром», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №993 від 31.08.2011 року, до складу учасників даного концерну входить ДП «НТК «Імпульс»().

17.11.2011 року ДК «Укроборонпром» та Мінпромполітики України затверджено Акт приймання-передачі КП НТК «Імпульс» зі сфери управління Мінпромполітики України в управління ДК «Укроборонпром». До складу об`єкта передачі входять 4 земельні ділянки загальною площею 4,264069 га. Серед переліку копій правовстановлюючих документів КП НТК «Імпульс» на земельні ділянки вказаний державний акт на право постійного користування землею від 26.06.1998 року №І-ІФ №001275.

Наказом ДК «Укроборонпром» №7 від 03.01.2013 року затверджено Передавальний акт(зведений) прийому передачі основних фондів, оборотних активів, власного капіталу та зобов`язань КП НТК «Імпульс» у зв`язку із його реорганізацією шляхом перетворення у ДП «НТК «Імпульс». В акті зазначено, що КП НТК «Імпульс» виділено земельні ділянки площею 4,2641 га, які передаються ДП «НТК «Імпульс» із правом використання за призначенням.(Додатки 9-15).

У довідку про наявність земельних ділянок КП НТК «Імпульс», що є додатком №9 до вказаного передавального акту включено земельну ділянку площею 1,4488 га під розміщення, обслуговування будівель і споруд, на яку видано державний акт на право постійного користування землею від 26.06.1998 року за №ІФ 18-047-4/000008.

Згідно Статуту ДП «НТК «Імпульс», затвердженого наказом ДК «Укроборонпром» №31 від 30.01.2018 року ДП «НТК «Імпульс» є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності та передане в управління ДК «Укроборонпром» та є правонаступником всіх прав і обов`язків КП НТК «Імпульс». Підприємство утворено з метою одержання прибутку шляхом здійснення науково-дослідницької, виробничої та підприємницької діяльності. Підприємство є юридичною особою, має самостійний баланс, майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання. Майно підприємства становлять виробничі і невиробничі засоби, об`єкти права інтелектуальної власності, а також інші цінності, вартість яких відображається у самостійному балансі підприємства.

У 2019 році сертифікованим інженером-землевпорядником ФОП ОСОБА_3 виготовлено ДП «НТК «Імпульс» технічну документацію із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) для розміщення і обслуговування будівель і споруд(код КВЦПЗ 07.01-для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення) на території АДРЕСА_1 .

У матеріалах вказаної технічної документації містяться: -заява ОСОБА_6 від 30.01.2019 року за реєстраційним №00537/01/19 із проханням виконати комплекс геодезичних та землевпорядних робіт по розробленню технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі(на місцевості), цільове призначення якої-для розміщення і обслуговування будівель і споруд , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; -пояснювальна записка, в якій зазначено, підставою для виконання робіт є заява на розроблення технічної документації №00537/01/19 від 30.01.2019 року, державний акт на право постійного користування землею серії І-ІФ №001275 від 26.06.1998 року, технічне завдання на виконання робіт. За результатами кадастрової зйомки встановлено розходження розмірів земельної ділянки. Згідно державного акту на право постійного користування землею площа земельної ділянки становить 1,4488 га. В результаті проведених геодезичних обмірів по існуючій огорожі площа земельної ділянки не змінилась, виявлені розходження зумовлені використанням точних геодезичних приладів і сучасного програмного забезпечення для обробки матеріалів польових робіт; -завдання на виконання робіт, затверджене від імені замовника ДП «НТК «Імпульс» Кольнером Є.Я. 30.01.2019 року;-витяг з рішення Яблуницької сільської ради №107-21/2018 від 26.06.2018 року; -ситуаційна схема розміщення земельної ділянки; -кадастровий план земельної ділянки, погоджений Яблуницьким сільським головою Павлечко Р.Ф., інженером-землевпорядником с. Яблуниця Бойко Р.А., представником замовника ДП «НТК «Імпульс». В описі меж зазначено, що вказана ділянка межує по лініях А-Б, Г-Д, Д-Е, Е-А із землями Яблуницької сільської ради, по лінії Б-В із землями Карпатського НПП, по лінії В-Г із земельною ділянкою ОСОБА_8 ;-каталог координат дирекційних кутів меж земельної ділянки; -акт прийому-передачі межових знаків на зберігання від 30.01.2019 року за підписами представника землекористувача, виконавця робіт, Яблуницького сільського голови та інженера-землевпорядника сільської ради, суміжних землекористувачів КНПП та ОСОБА_8 ; -акт №70 від 22.10.2018 року погодження меж земельної ділянки із суміжним землекористувачем КНПП; -схема прив`язки межових знаків до об`єктів і контурів місцевості; -матеріали геодезичних вишукувань; - перелік обмежень у використанні земельної ділянки; -копія державного акту на право постійного користування землею серії І-ІФ №001275 від 26.06.1998 року; - виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстрацію ДП «НТК «Імпульс», керівником якої є Кольнер Є.Я.

22.03.2019 року представник ДП «НТК «Імпульс» по довіреності Молдавчук І.Я. звернувся до сільського голови с. Яблуниця із заявою, в якій просив затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) площею 1,4488 га для розміщення і обслуговування будівель і споруд(землі рекреаційного призначення) в с. Яблуниця уч. Діл у зв`язку із проведенням зміни конфігурації земельної ділянки по фактичному користуванню.

Пунктом 5.1 рішення Яблуницької сільської ради №136-29/2019 від 27.06.2019 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) площею 1,4488 га(кадастровий номер :15:004:0090) для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення(розміщення і обслуговування будівель і споруд в АДРЕСА_1 , що знаходиться в постійному користуванні ДП «НТК «Імпульс», у зв`язку із присвоєнням їй кадастрового номера.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 15.03.2019 року, Відділом у м. Яремчому Міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області 15.03.2019 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) ФОП ОСОБА_3 від 30.01.2019 року проведено державну реєстрацію земельної ділянки із кадастровим номером :15:004:0090 площею 1,4488 га, яка розташована у с. Яблуниця, уч. Діл, цільове призначення:07.01-для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, категорія земель- землі рекреаційного призначення, вид використання- для розміщення і обслуговування будівель і споруд, форма власності-комунальна. Право постійного користування ділянкою належить ДП «НТК «Імпульс» відповідно до рішення Яблуницької сільської ради від 26.06.2018 року №107-21/2018, згідно державного акту від 26.06.1998 року №І-ІФ 001275.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.10.2021 року №282049491, 02.07.2019 року державним реєстратором Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень( з відкриттям розділу), індексний номер:47668406 від 08.07.2019 року здійснено державну реєстрацію права постійного користування ДП «НТК «Імпульс» земельною ділянкою із кадастровим номером :15:004:0090, площею 1,4488 га, яка перебуває у комунальній власності Яблуницької сільської ради. Підставою для реєстрації права користування зазначено державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії І-ІФ №001275, виданий 26.06.1998 року Яблуницькою сільською радою. Наведене підтверджується також

інформаційною довідкою №285836007 від 19.11.2021 року.

Рішенням Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області №207-10-2021 від 03.08.2021 року позивачам надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, зокрема ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,4905 га, АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 1,6000, АДРЕСА_1 .(п.44).

Із матеріалів засідання десятої сесії Поляницької сільської ради восьмого демократичного скликання від 03.08.2021 року вбачається, що 05.07.2021 року у Поляницькій сільській раді за вх.№355 була зареєстрована заява від імені ОСОБА_1 без підпису та дати, згідно якої заявник просив дати дозвіл на приватизацію земельної ділянки площею 1,6 га в АДРЕСА_1 , якою користувались його родичі та продовжує користуватись він зі своєю матір`ю багато років для випасу худоби. Без погодження та згоди їхньої родини дана земельна ділянка була дана в користування базі відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », якої немає на даній території. До вказаної заяви долучена копія викопіювання з публічної кадастрової карти без конкретизації даних, зображених на ній.

Окрім цього, 07.07.2021 року у Поляницькій сільській раді за вх. № 360 була зареєстрована заява ОСОБА_2 , яка просила надати дозвіл на приватизацію земельної ділянки площею 0,4905 га в АДРЕСА_1 , якою користувалися її родичі кілька десятиліть і якою продовжує користуватися вона. Одночасно зазначено, що дана земельна ділянка без згоди родини заявниці була передана в користування базі відпочинку «Імпульс», якої на вказаній ділянці не існує. До вказаної заяви був долучений кадастровий план земельної ділянки, площею 0,4905 га, цільове призначення- для ведення особистого селянського господарства виготовлений ФОП ОСОБА_9 у 2018 році та викопіювання з Публічної кадастрової карти із позначенням меж земельної ділянки площею 0,4905 га.

Виконавчий комітет Яремчанської міської ради Івано-Франківської області листом від 05.03.2015 року за №534/07-24/12 повідомив адвоката Шпак Н.О., що неможливість надання копій документів щодо надання Яблуницькою сільською радою у постійне користування ДП «НТК «Імпульс» земельної ділянки площею 1,4488 га, оскільки вони знаходяться безпосередньо у Яблуницькій сільській раді. Також зазначено, що в архівному відділі Яремчанського міськвиконкому відсутнє рішення Яблуницької сільської ради №17 від 27.05.1998 року.

У листі за вих.№0-9-0.202-330/115-18 від 03.09.2021 року ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області у відповідь на запит адвоката Шургот О.В. надало копію державного акту на право постійного користування землею серії І-ІФ №001275 від 26.06.1998 року, площею 1,4488 га, що виданий ДП «НТК «Імпульс». Одночасно зазначивши, що документація із землеустрою стосовно згаданої земельної ділянки в архіві відділу відсутня.

Архівний відділ Яремчанської міської ради листом за вих. №37/01.4-15 від 19.11.2021 року повідомив представника позивачів про те, що засідання виконкому Яблуницької сільської ради відбувалося 12.05.1998 року з номерами рішення з №21 по №26, а рішення №27 «Про роботу відділення зв`язку по забезпеченню, та наданню поштового та телефонного зв`язку, було прийняте на засіданні виконкому 09.06.1998 року.

Листом за вих.№29-9-0.222-6097/0/2-21 від 03.12.2021 року ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області у відповідь на адвокатський запит адвокат Л. Білана повідомило, що за інформацією, наданою сектором у м. Яремчому Надвірнянського району у Місцевому фонді документації із землеустрою архівний примірник державного акту на право постійного користування землею серії І-ІФ №001275 від 26.06.1998 року не обліковується.

ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області листом від 11.01.2023 року за вих. №29.9-0.331-146/0/2-23 у відповідь на адвокатський запит представника позивачів повідомило, що за інформацією наданою відділом №4 управління надання адміністративних послуг в книзі записів реєстрації державних актів на право постійного користування землею наявний запис про реєстрацію державного акту серією І-ІФ №001275 від 26.06.1998 року, який виданий ДП «НТК «Імпульс». Однак у місцевому фонді документації із землеустрою та оцінки земель Відділу не обліковується документація із землеустрою, яка стала підставою для видачі вказаного державного акта.

Відповідно до повідомлення Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області №Б-14 від 19.01.2023 року, наданого у відповідь на запит представника позивачів, в період з 1998 року по 2000 рік головою Яблуницької сільської ради був ОСОБА_5 .

Фонд державного майна України 06.01.2023 року за вих. №10-15-435 направив на адресу ДП «НТК «Імпульс» Витяг з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо окремого нерухомого державного майна за місцезнаходженням: Івано-Франківська область, с. Яблуниця, вул. Діл, яке перебуває на балансі ДП «НТК`Імпульс»(код за , суб`єкт управління-ДК «Укроборнпром»). Одночасно зазначено, що інформація стосовно місцезнаходження окремого майна надана суб`єктом управління до Фонду з метою внесення до Реєстру не в повному обсязі, зокрема без зазначення номера будинку.

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна ДК «Укроборонпром», що є додатком до листа ФДМУ від 06.01.2023 року №10-15-435 на балансі ДП «НТК`Імпульс» перебуває земельна ділянка, площею 1488 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 та 6 дерев`яних будинків відпочинку, площею 12 кв.м. кожен, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , дата інвентаризації майна-01.11.2000 року.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківській області від 04.04.2016 року у справі №354/210/16-ц відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_7 до Яблуницької сільської ради, ДП «НТК`Імпульс» про визнання недійсним рішення виконкому Яблуницької сільської ради від 28.05.1998 року.

Надаючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами суд встановив наступне.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до положень статті 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

У статті 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованогоЗаконом України від 17 липня 1997року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції»зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За змістом ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно ст.7 ЗК України 1990 року, чинного на час видачі державного акта, у постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, зокрема, громадянам України для ведення селянського (фермерського господарства).

У силу вимог ст.19 ЗК України 1990 року сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів.

Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні, іншому громадянину, підприємству, установі, організації провадиться лише після вилучення(викупу) цієї ділянки в порядку, передбаченому статтями 31 і 32 цього Кодексу.

Повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок місцеві Ради народних депутатів можуть передавати відповідно органам державної виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування.( ст. 3 ЗК 1990 року).

Згідно з положеннями ст.ст. 22,23 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право та посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Згідно ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

У відповідності до ст.79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ст.79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельних ділянок здійснюється серед іншого у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності та передбачає визначення площі земельної ділянки, її меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно з п. «б» ч.1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 га.

Згідно з приписами ст.116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано приписами ст. 118 ЗК України.

Так, за приписами ч.ч.6-7,9 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до ст..ст.125,126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав та оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ст.141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом .

Статтею 142 ЗК України передбачено, що припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Відповідно до норм ст.149 ЗК України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Відповідно до п.2 розділу VII «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» № 3613-VI від 07.07.2011 року земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація

здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Внесення інших змін до відомостей про ці земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок.

08.07.20023 року набрав чинності Закон України «Про землеустрій» 858-IV від 22.05.20023 року(надалі - Закон №858-IV), який визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування.

Відповідно до ст.1 Закону №858-IV документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо.

Згідно ст.20 Закону №858-IV землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі: організації нових і впорядкування існуючих об`єктів землеустрою.

Стаття 22 Закону №858-IV визначає, що землеустрій здійснюється в тому числі на підставі укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою.

Згідно ст.25 вказаного Закону, документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Одним з видів документації з землеустрою є зокрема технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом-ст. 30 Закону № 858-IV.

Питання розроблення технічної документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) врегульоване статті 55 Закону №858-IV.

Так, згідно ч.ч.1,2,10 ст.55 Закону №858-IV встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів та здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст.70 Закону № 858-IV спори, що виникають при здійсненні землеустрою, вирішуються судом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст.21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним і скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий, зокрема, органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органу місцевого самоврядування спір вирішується у судовому порядку.

Згідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, лише порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 01.12.2004 року № 18-рп/2004 дав визначення поняттю "охоронюваний законом інтерес", який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "право" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д)означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Поняття «охоронюваний законом інтерес» у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права» має один і той же зміст. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постановах від 05.12.2019 у справі № 914/73/18, від 14.01.2020 у справі № 910/21404/17 прийшов до висновку, що недійсним у судовому порядку може бути визнано акт (рішення) органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових осіб, якщо він не відповідає вимогам законодавства та (або) визначеній законом компетенції органу, який видав акт (рішення), але при цьому обов`язковою умовою для визнання акту недійсним є порушення в зв`язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 27.01.2020 року в справі № 761/26815/17 зроблено висновок, що «недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 року у справі № 925/642/19 зроблені такі висновки: порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

У постанові від 21.12.2021 року у справі №917/664/19 Верховний Суд зауважив, що гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

При цьому, відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 07.04.2021 року у справі № 910/1255/20, від 21.04.2021 року у справі № 904/5480/19, від 29.06.2021 року у справі №916/2040/20.

У постанові від 29.08.2023 року у справі №910/5958/20 Верховний Суд вказав на те, що відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові( така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19), а тому у разі з`ясування обставин відсутності порушеного права позивача , надання судом правової оцінки обраного способу захисту порушеного права та правової оцінки по суті спору є необґрунтованим.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 року у справі №380/624/16-ц, вказала, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не являється правовстановлюючим актом.

Такий дозвіл дає особі право замовити у розробника виконання відповідних робіт із землеустрою, результатом яких є формування нової земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності, яка в подальшому може стати об`єктом цивільних прав. Надання такого дозволу вказує про відсутність обтяжень щодо бажаної земельної ділянки державної чи комунальної власності, і ще не означає позитивного рішення про передачу безоплатно у приватну власність цієї земельної ділянки після розроблення проекту землеустрою.

У постановах Верховного Суду від 20.03.2018 року у справі №910/1016/17 та від 17.04.2018 року у справі №914/1521/17 зазначено, що передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належним доказами факт порушення (невизнання або оспорювання) цього права на земельну ділянку.

Основною позовною вимогою у даній справі є визнання недійсним та скасування державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії І-ІФ 001275, виданого ДП «НТК «Імпульс» 26.06.1998 року, а позовні вимоги про визнання недійсним та скасування п.9 рішення Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №107-21/2018 від 26.08.2018 року; визнати недійсною та скасування технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) від 30.01.2019 року; визнання недійсним і скасування п.5 рішення Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №136-29/2019 від 27.06.2019 року; зобов`язання державного кадастрового реєстратора скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,4488 га із кадастровим номером :15:004:0090 є похідними.

Як встановлено судом і повністю підтверджується дослідженими доказами, земельна ділянка площею 1,4488 га, що розміщена на уч. Діл в с. Яблуниця, перебувала у користуванні державних підприємств, що входили у структуру ДК «Укроборонпром», починаючи з 1994 року.

26.06.1998 року Яблуницькою сільською радою відповідно до вимог діючого на той час земельного законодавства виданий державний акт серії І-ІФ 001275 на право постійного користування вказаною земельною ділянкою ДП «НТК «Імпульс». Вказаний державний акт підписаний Яблуницьким сільським головою та завірений печаткою сільської ради та в установленому порядку зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №ІФ №18-04-4/000008. Як слідує із плану зовнішніх меж земельної ділянки, на момент видачі державного акту позивачі не були суміжними землекористувачами щодо земельної ділянки площею 1,4488 га.

У 2019 році ДП «НТК «Імпульс» виготовило технічну документацію із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки в натурі, яка в установленому порядку була затверджена рішенням Яблуницької сільської ради №136-29/2019 від 27.06.2019 року, після чого відповідачем проведена державна реєстрація земельної ділянки, якій присвоєно кадастровий номер :15:004:0090.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується як факт перебування вказаної земельної ділянки у користуванні зазначених державних підприємств(НПФ «Елексистемлес»(рос.), МГ НТК «Імпульс», КП НТК «Імпульс»), так і факт правонаступництва ДП «НТК «Імпульс», до якого перейшли усі права та обов`язки реорганізованого КП «НТК «Імпульс», в тому числі право користування земельною ділянкою площею 1,4488 га із розташованими на ній будівлями та спорудами.

При цьому суд не вбачає підстав для визнання недопустимими наданих відповідачем доказів, які засвідчують факт перебування спірної земельної ділянки у постійному користуванні ДП «НТК «Імпульс», оскільки вони містять інформацію що стосується предмета позову та підлягає доказуванню у межах даної справи та отримані в установленому порядку.

В свою чергу позивачі у справі звернулись у Поляницьку сільську раду за отриманням дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їм земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 0,4905 га та 1,6000 га, що знаходяться на уч. Діл в с. Яблуниця лише у липні 2021 року і відповідний дозвіл був наданий їм згідно рішення сільської ради №207-10-2021 від 03.08.2021 року.

Водночас суд зауважує, що вищезазначене рішення сільської ради №207-10-2021 не є правовстановлюючим актом, отримання відповідного дозволу не породжувало виникнення у позивачів жодних прав щодо бажаних земельних ділянок, а лише надавало їм право замовити у розробника виконання відповідних робіт із землеустрою.

Таким чином, на момент отримання позивачами дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо земельних ділянок, які вони мали намір набути у власність, земельна ділянка із кадастровим номером :15:004:0090 вже перебувала у постійному користуванні ДП «НТК «Імпульс» і відповідне речове право було посвідчене та зареєстроване у встановленому законом порядку.

Як встановлено судом, відповідна технічна документація із землеустрою щодо відведення земельних ділянок позивачами виготовлена не була та на затвердження до органу місцевого самоврядування не подавалась, натомість вони звернулись до суду із вказаним позовом, посилаючись на наявність порушеного права на отримання земельних ділянок у власність в порядку безоплатної приватизації, у зв`язку із наданням земельної ділянки площею 1,4488 га, яка розміщена на уч. Діл в с. Яблуниця у постійне користування ДТП «НТК «Імпульс».

Водночас, в обгрунтування заявлених позовних вимог позивачі не надали жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що земельні ділянки, на які вони претендують та ділянка із кадастровим номером :15:004:0090, яка перебуває у постійному користуванні відповідача, є одними і тим самим об`єктом, що на момент видачі ДП «НТК «Імпульс» державного акту на право постійного користування серії І-ІФ 001275 від 26.06.1998 року спірна земельна ділянка на відповідній правовій підставі перебувала у володінні чи користуванні позивачів, а її вилучення, передача у постійне користування відповідача та подальша держана реєстрація були проведені всупереч вимог діючого земельного законодавства, а відтак ними не доведено факт порушення їхніх прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідачів внаслідок видачі оспорюваного державного акта.

Про існування відповідних доказів, неможливість їх подання з тих чи інших об`єктивних причин та необхідність витребування судом позивачі у позові не зазначили та не заявляли відповідних клопотань у ході підготовчого провадження у справі.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як визначено в ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обов`язковою передумовою для реалізації права на судовий захист у порядку цивільного судочинства є наявність у позивача суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, які порушуються, не визнаються або оспорюються іншими особами - відповідачами, та на захист якого спрямоване звернення до суду з позовом.

За таких обставин, зважаючи на відсутність підтвердженого належними, достатніми та допустимими доказами будь-якого речового права позивачів на земельну ділянку площею 1,4488 га, що розташована у с. Яблуниця уч. Діл на момент видачі Державного акту на право постійного користування серії І-ІФ 001275 від 26.06.1998 року, та порушення їх законних прав та інтересів з боку відповідачів внаслідок передачі зазначеної ділянки ДП «НТК «Імпульс» у постійне користування та видачі оспорюваного державного акту, які підлягають захисту у межах даного спору в обраний позивачами спосіб, суд приходить до висновку, що у задоволенні вказаної позовної вимоги слід відмовити саме з цієї підстави. Відтак, відсутні належні підстави для задоволення позовних вимог про визнання недійсними та скасування рішень Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №107-21/2018 від 26 червня 2018 року та №136-29/2019 від 27 червня 2019 року, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі та зобов`язання державного кадастрового реєстратора скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, які є похідними.

При цьому суд враховує те, що захисту та відновленню підлягають тільки реально існуючі на момент розгляду спору порушені права чи інтереси особи, а не ті права, які можуть виникнути у майбутньому.

Оскільки відсутність порушення цивільних прав і законних інтересів позивачів є самостійною і достатньою підставою для відмови у позові, суд не вправі встановлювати обґрунтованість і доведеність позовних вимог щодо їх суті, а тому наведені позивачами доводи щодо відсутності рішення Яблуницької сільської ради про передачу ДП «НТК «Імпульс» у постійне користування відповідачу земельної ділянки площею 1,4488 га, документації із землеустрою, яка стала підставою для виготовлення державного акту, невідповідностей у наданих копіях державного акту на право постійного користування землею серії І-ІФ №001275 від 26.06.12998 року, зокрема в частині написання прізвища сільського голови, неналежності та порушень, допущених, на їх думку, при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки, судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно зі ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Із урахуванням вищенаведеного, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ДП «НТК «Імпульс», Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківськфій області, ФОП ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування Державного акту на право постійного користування землею серії ІФ №001275 від 26 червня 1998 року, визнання недійсними та скасування рішень Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №107-21/2018 від 26 червня 2018 року та №136-29/2019 від 27 червня 2019 року, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі та зобов`язання вчинити дії слід відмовити у повному обсязі.

У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку із відмовою у позові понесені позивачами судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Згідно з вимогами ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів(договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Враховуючи те, що до закінчення судових дебатів у справі представник відповідача ДП «НТК «Імпульс» повідомив, що відповідні докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу будуть надані відповідачем протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду, суд вважає, що слід призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати у даній справі на 09 жовтня 2022 року на 15 год. 00 хв.

На підставі викладеного, керуючись ст.13, 41 Конституції України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 158, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного підприємства «Науково технічний комплекс «Імпульс», Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування Державного акту на право постійного користування землею серії ІФ №001275 від 26 червня 1998 року, визнання недійсними та скасування рішень Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №107-21/2018 від 26 червня 2018 року та №136-29/2019 від 27 червня 2019 року, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі та зобов`язання вчинити діївідмовити.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 09 жовтня 2023 року на 15 год. 00 хв.

Роз`яснити представнику відповідача Державного підприємства «Науково технічний комплекс «Імпульс», що у разі неподання доказів щодо розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів з дня оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, заява про відшкодування понесених судових витрат буде залишена без розгляду.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Державне підприємство «Науково технічний комплекс «Імпульс», місцезнаходження: 02121, вул. Горлівська, 226/228 м. Київ, .

Відповідач: Поляницька сільська рада Надвірнянського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: місце знаходження: 78593, вул. Карпатська, 1 с. Поляниця, Надвірнянський район Івано-Франківська область, .

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, місцезнаходження: 76014, вул. Сахарова, 34 м. Івано-Франківськ Івано-Франківська область, .

Відповідач: ФОП ОСОБА_3 , місцезнаходження: 78436, с. Бистриця, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 06 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя: Т.Л. Ваврійчук