справа № 179/587/22
провадження № 2-з/179/17/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 року смт.Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді Кравченко О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Хорольської І.П.

представника позивача адвоката Проходи Р.С.

представника відповідачів - адвоката Салтисюка Ю.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТАМА» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Виконавчий комітет Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки та реєстрації права оренди земельної ділянки за ТОВ «ІНТАМА», -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться зазначена цивільна справа. За клопотанням представника відповідачів ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10.10.2022 року в даній справі призначено судову почеркознавчу експертизу.

10.08.2023 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області повернулась вказана цивільна справа з висновком експерта №6128-22 від 15.06.2023 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 27.09.2023 року відмовлено представнику позивача у задоволенні клопотання про призначення повторної почеркознавчої експертизи.

29.09.2023 року представник позивача ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення доказів шляхом призначення повторної почеркознавчої експертизи, на вирішення якої поставити наступне питання: «Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 в Договорі оренди земельної ділянки (нова редакція) від 09.12.2014 р, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «БОНДАРЕВО» у правому нижньому куті в графі «Орендодавець» розділу номер 5 «Реквізити та підпис Сторін» Договору Галичою Наталією Миколаївною чи іншою особою?

В обґрунтування поданої заяви представник позивача вказує, що висновок експерта №6128 від 15.06.2023 року викликає сумнів з огляду на наступне.

Так, одним із засновників ТОВ «ІНТАМА» та кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи являється ОСОБА_4 , що підтверджується витягом з ЄДРПОУ. Як зазначено в позові, 17.10.2008 року між позивачем та Відповідачем-1 укладено договір оренди земельної ділянки, а 09.12.2014 року між сторонами укладено договір оренди земельно ділянки (нова редакція) цієї ж земельної ділянки.

Крім зазначених договорів оренди, 02.07.2015 року ОСОБА_2 , оформила та передала ОСОБА_4 наступні документи:

- заповіт від 02.07.2015 року, зареєстрований в реєстрі за №3418 та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Аршава І.О., відповідно до якого ОСОБА_2 , заповіла ОСОБА_4 належну їй земельну ділянку, площею 4,630 га, що розташована за адресою Дніпропетровська область, Магдалинівський район, Новопетрівська сільська рада за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- довіреність від 02.07.2015 року, зареєстрований в реєстрі за №3417 та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Аршава І.О., яка видана на 30 років та діє до 02.07.2045 року. Відповідно до вказаної довіреності, ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_4 розпоряджатись належною ОСОБА_2 земельною ділянкою, площею 4,630 га, що розташована за адресою Дніпропетровська область, Магдалинівський район, Новопетрівська сільська рада, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в кадастровий номер :01:002:0059;

- розписку від 02.07.2015 року, відповідно до якої ОСОБА_2 продала ОСОБА_4 за 55 000 грн., належну їй земельну ділянку. Після зняття обмежень на продаж землі ОСОБА_2 зобов`язувалась оформити договір купівлі-продажу за спільні кошти.

Зі змісту вказаних документів вбачається, що ОСОБА_2 фактично відчужила належну їй земельні ділянку, однак, з огляду на те, що на дату складання вказаних документів були обмеження продажу земельних ділянок, договір купівлі-продажу не був укладений. Вищезазначене підтверджує, що у ОСОБА_2 були договірні правовідносини з ТОВ «ІНТАМА» стосовно спірної земельної ділянки. Також, крім передачі в оренду земельної ділянки ТОВ «ІНТАМА», ОСОБА_2 мала намір ще й продати цю земельну ділянку ТОВ «ІНТАМА», а тому вказане ставить під сумнів висновок експерта №6128-22 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі №179/587/22 від 15.06.2023 року.

Як на підставу необхідності забезпечити докази шляхом проведення повторної почеркознавчої експертизи представник позивача просить врахувати:

- вищенаведені обставини, з метою усунення підстав для наявності сумнівів в правильності висновку експерта №6128-22 від 15.06.2023 р.;

- що збирання або подання відповідних доказів (висновку експерта) стане згодом неможливим, бо подання такого роду клопотання можливо лише у підготовчому засіданні;

- що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнно стану в Україні» з 05-30 годин 24.02.2022 року в Україні запроваджено воєнний стан на 30 діб та на даний момент продовжено. Вказаний указ Президента України затверджено Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»;

- відповідно до офіційних повідомлень Головного управління розвідки Міноборони на даний час існує великий ризик ракетних ударів і інших провокацій з боку російської федерації;

- що оригінали вказаних документів можуть бути знищені як внаслідок війни, ураховуючи постійні ракетно-бомбові атаки на Дніпропетровську область, а обставини, які просить встановити позивач, не можуть бути підтверджені іншими доказами, окрім як висновком експерта;

- що жодне судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, тому вважає за необхідне забезпечити докази (шляхом призначення повторної судової почеркознавчої експертизи).

У підготовчому засіданні представник позивача підтримав заяву про забезпечення доказів та просив її задовольнити з вищенаведених підстав.

Представник відповідачів у підготовчому засіданні заперечував проти задоволення заяви, посилаючись на те, що представником позивача належним чином не обґрунтована необхідність застосування такого інституту, як забезпечення доказів, тому просив повернути заяву без розгляду.

Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши представників сторін, приходить до наступного висновку

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви (ч.3 ст.116 ЦПК України).

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів обов`язково зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Аналізуючи наведені положення ЦПК України насамперед необхідно зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18 та у постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19.

Отже, обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Подана представником позивача заява про забезпечення доказів не містить жодних посилань на ризики чи загрози того, що докази, про забезпечення яких порушує питання заявник, можуть бути втрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим.

Як на підставу застосування забезпечення доказів шляхом призначення повторної почеркознавчої експертизи, представник позивача, зокрема, посилається на введення в Україні воєнного стану та наявність небезпеки ракетних ударів, внаслідок чого документи можуть бути знищені або втрачені.

Разом з тим суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 року № 53/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 року № 1950/5 під час проведення повторної експертизи досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Враховуючи, що у даній справі судом вже призначалась почеркознавча експертиза, для виконання якої були зібрані усі необхідні матеріали, судом отриманий висновок експерта за результатами її проведення, а при проведенні повторної експертизи досліджуються ті самі об`єкти, що й при проведенні первинної експертизи, тому в даному випадку вказані представником позивача обставини не є підставою для забезпечення доказів.

Крім того, частиною другою статті 113 ЦПК України визначено, що якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Згідно пункту 11 Постанови Пленуму ВСУ №8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Отже, з огляду на вищевикладене вбачається, що повторна експертиза призначається коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Доводи представника позивача щодо сумнівів у висновку експерта з огляду на наявність документів (заповіту, довіреності та розписки), які підтверджують, що окрім передачі в оренду спірної земельної ділянки, відповідачка ОСОБА_2 мала намір ще й продати цю земельну ділянку ТОВ «ІНТАМА» не дають підстав вважати, що висновок експерта за результатами судової почеркознавчої експертизи №6128-22 від 15.06.2023 року є недостатньо обґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи, а також щодо наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Експертом надано обґрунтовані відповіді на всі питання, які входять до переліку питань судової почеркознавчої експертизи, істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи також не встановлено, тобто підстави, наведені представником відповідача щодо сумнівності у правильності висновку експерта не підтверджені належними та допустимими доказами.

Отже, представником позивача не надано суттєвих доводів в обґрунтування необхідності призначення повторної почеркознавчої експертизи, тоді як лише саме посилання на сумніви у висновку проведеної судової почеркознавчої експертизи, не можуть бути підставою для призначення повторної експертизи по справі.

Суд також звертає увагу, що представником позивача подавалось аналогічне клопотання про призначення у справі повторної почеркознавчої експертизи з підстав наявності сумнівів у висновку експерта. Ухвалою суду від 27.09.2023 року представнику позивача у задоволенні клопотання було відмовлено.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що представником позивача не обґрунтовано та не доведено необхідність забезпечення доказів шляхом призначення повторної почеркознавчої експертизи, а також те, що наявні підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви про забезпечення доказів відмовити, в зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 113, 116, 117, 258-261, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача - адвоката Проходи Руслана Сергійовича про забезпечення доказів шляхом призначення повторної почеркознавчої експертизи - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.Ю. Кравченко