СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/80/23
ун. № 759/119/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Твердохліб Ю.О.

за участю секретаря судових засідань Вінцковської О.І.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, визнання дій протиправними, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва головного територіального управління юстиції у м.Києві у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, визнання бездіяльності державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва головного територіального управління юстиції у м.Києві Костюк О.О. неправомірною та зобов`язання усунути перешкоди, а саме: примусово стягнути виконавчий збір та витрати виконавчого провадження, закінчити виконавче провадження.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що у провадженні головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Костюк О.О. перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1. за постановою Київського апеляційного суду від 19.10.2022 року №759/119/18 про встановлення побачення з дитиною - в порядку забезпечення позову. Згідно рішення суду боржника зобов`язано передавати дітей стягувачу на території Святошинського районного у м. Києві центру соціальних служби для сім`ї, дітей та молоді ( проспект Курбаса Леся, будинок № 18-Г, місто Київ ), щовівторка та щочетверга о 14:00 год. до 16:00 год у присутності фахівця із соціальної роботи. Виконавче провадження відкрите постановою державного виконавця лише 13.02.2023 року за заявою стягувача від 21.10.2022 року після оскарження дій виконавця з незаконного повернення виконавчого листа без виконання. Вказаною постановою про відкриття виконавчого провадження з боржника було стягнуто виконавчий збір. Також у виконавчому провадженні була винесена постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій. Перевірки виконання боржником рішення суду державним виконавцем не проводились. Інших заходів, передбачених законо здійснено не було. 15.02.2023 року державний виконавець Коспок О.О. винесла постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2 з підстав ч. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Ніяких дій зі стягнення з боржника належних сум коштів вчинено не було, вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження була винесена виконавцем передчасно, у зв`язку з чим просить скаргу задовольнити.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2023 року визначено суддю Твердохліб Ю.О.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 25.09.2023 року прийнято до провадження скаргута зобов`язано Святошинський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надати суду завірену копію виконавчого провадження.

03.10.2023 року до суду від Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_1.

У судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, зазначених в ній.

Святошинський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) свого представника до суду не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином причини неявки суду невідомі.

Заінтересова особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином причини неявки суду невідомі.

З огляду на викладене, керуючись приписами ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд ухвалив розглянути скаргу за відсутності осіб, що не з`явились, оскільки це не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, заслухавши думку заявника ОСОБА_1 , суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Так, відповідно до ст. 447 ЦПК, ч. 1 ст. 19, ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

Приписами ст. 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Розділом VII ЦПК України унормований судовий контроль за виконаннями рішень.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відтак, ЦПК України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю за виконанням судових рішень виключно шляхом розгляду скарг на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця та за результатами розгляду, у разі встановлення обґрунтованості скарги, постановлення ухвали, якою поновлюється порушене право заявника, шляхом визнання оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності неправомірними і зобов`язання державного виконавця або іншої посадової особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, у жовтні 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, шляхом зобов`язання ОСОБА_2 до ухвалення судового рішення передавати дітей ОСОБА_1 на території Святошинського районного у м. Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді щовівторка та щочетверга о 14 год. 00 хв та до 16 год. 00 хв у присутності фахівця із соціальної роботи, та вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов`зання будь-яких інших осіб, які триматимуть дитину у себе на підставі закону чи рішення суду, передати батьку ОСОБА_1 його малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ухвалення остаточного рішення у справі № 759/119/18.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 16.06.2021 року вищевказану заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишено без задоволення.

19.10.2022 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 16.06.2021 року скасовано, ухвалено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково, зобов`язано ОСОБА_2 передавати дітей стягувачу на території Святошинського районного у м. Києві центру соціальних служби для сім`ї, дітей та молоді ( проспект Курбаса Леся, будинок № 18-Г, місто Київ ), щовівторка та щочетверга о 14:00 год. до 16:00 год у присутності фахівця із соціальної роботи.

13.02.2023 року старшим державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костюк О.О. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1, стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 13400,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 25.01.2023 року постанову Київського апеляційного суду від 19.10.2022 року скасовано, передано справу в частині вимог про забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_2 , до ухвалення судового рішення у справі, передавати дітей стягувачу на території Святошинського районного у м. Києві центру соціальних служби для сім`ї, дітей та молоді ( проспект Курбаса Леся, будинок № 18-Г, місто Київ ), щовівторка та щочетверга о 14:00 год. до 16:00 год у присутності фахівця із соціальної роботи, на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 22.03.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 16.06.2021 року в частині вимог ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_2 до ухвалення судового рішення у справі передавати малолітніх дітей батьку на території Святошинського районного у місті Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді щовівторка та щочетверга з 14 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. у присутності фахівця із соціальної роботи залишено без змін.

15.02.2023 року старшим державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костюк О.О. закінчено виконавче провадження, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі зокрема: скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно до ч. 3 ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ЗУ "Про виконавче провадження" та з направленням прийнятих нормативно-правових актів у відповідність до вимог чинного законодавства прийнято наказ Міністерства юстиції України "Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень" від 02 квітня 2012 року № 512/5 затверджено Інструкцією № 512/5, пунктом 8 розділу III якої визначено: "Стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

Якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий збір стягується із суми, яку не було сплачено боржником до відкриття виконавчого провадження.

За виконавчим документом про стягнення аліментів у разі, якщо розмір заборгованості боржника перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, державний виконавець зобов`язаний нарахувати виконавчий збір із суми заборгованості зі сплати аліментів.

Розрахунок нарахування виконавчого збору (додаток 17) обчислюється державним виконавцем в автоматизованій системі виконавчого провадження та долучається до матеріалів виконавчого провадження.

Виконавчий збір нараховується із суми заборгованості, визначеної у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів.

Надалі у разі прострочення боржником щомісячного аліментного платежу нарахування виконавчого збору здійснюється державним виконавцем щомісяця.

Не пізніше наступного робочого дня з дня погашення у повному обсязі заборгованості зі сплати аліментів, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 7, 9, 14 частини першої статті 39 Закону, державний виконавець на підставі розрахунку нарахування виконавчого збору виносить постанову про стягнення виконавчого збору.

Виконання постанови про стягнення виконавчого збору здійснюється за рахунок стягнутих з боржника коштів за умови відсутності заборгованості зі сплати аліментів.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Про розмір стягнутого виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі".

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду, частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Враховуючи, що доводи, викладені у скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження 15.02.2023 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження" діючи в межах наявних повноважень і у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження», суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2 від 15.02.2023 року.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про залишення скарги без задоволення.

Керуючись статтями 247, 258-260, 447-453 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва головного територіального управління юстиції у м.Києві у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, визнання дій протиправними, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 10.10.2023 року.

Суддя Ю.О. Твердохліб