Справа № 473/3850/23
"26" жовтня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Ротар М.М., при секретарі судового засідання Лукіянчиній Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів
у липні 2023 року позивач Державна іпотечна установа звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних 4 767,63 грн. та інфляційних втрат 18 469,64 грн..
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14 червня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством Банк «Фінанси і Кредит» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № V-33-ivs-2007.
11 лютого 2015 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Державною іпотечною установою укладено Договір про відступлення прав вимоги № 17/4-В нотаріально посвідчений 11.02.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим № 616, відповідно до умов якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступив на користь Державної іпотечної установи своє право вимоги за кредитним договором № V-33-ivs-2007 від 14.06.2007 р.
Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.10.2022 року по справі №473/57/22 було стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за кредитним договором № V-33-ivs-2007 від 14 червня 2007 року в сумі 288588,10 грн., з яких сума основного боргу 168633,48 грн., прострочені відсотки за користування кредитом 119954,62 грн.та судові витрати в розмірі 4328,83 грн..

На сьогоднішній день заборгованість не погашена.

Враховуючи, що внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у позивача виникло право на отримання сум, передбачених ст..625 ЦК України, то позивач просив стягнути 3% річних та інфляційні втрати від простроченої суми за період з 07.08.2021 року по 23.02.2022 рік.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 31 липня 2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

14 червня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством Банк «Фінанси і Кредит» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № V-33-ivs-2007.

11 лютого 2015 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Державною іпотечною установою укладено Договір про відступлення прав вимоги № 17/4-В нотаріально посвідчений 11.02.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим № 616, відповідно до умов якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступив на користь Державної іпотечної установи своє право вимоги за кредитним договором № V-33-ivs-2007 від 14.06.2007 р.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.10.2022 року по справі №473/57/22 було стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за кредитним договором № V-33-ivs-2007 від 14 червня 2007 року в сумі 288588,10 грн., з яких сума основного боргу 168633,48 грн., прострочені відсотки за користування кредитом 119954,62 грн.та судові витрати в розмірі 4328,83 грн.. Рішення набрало законної сили 29 листопада 2022 року.

В судовому засіданні було встановлено, що заборгованість за кредитним договором не погашена, а рішення суду не виконувалося.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребовуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені ст.611 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Зобов`язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК). За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України)

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються в тому числі на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України).

Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Доказів виконання зобов`язання відповідачем ОСОБА_1 перед позивачем Державної іпотечної установи матеріали справи не містять.

З огляду на те, що відповідач порушила грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.

За правилами ст.1050 ЦК, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Отже, позивач має право на стягнення з відповідача 3% річних за період з 07.08.2021 р. по 23.02.2022 р., що складає 4 767,63 грн. (3 486,78 грн. (період з 07.08.2021 р. по 31.12.2021 р. - 147 днів) +1 280,86 грн. (період з 01.01.2022 р. по 23.02.2022 р. - 54 дні).

Також позивач має право на стягнення з відповідача інфляційні втрати за період з 07.08.2021 р. по 23.02.2022 р., що складає 18 469,64 грн. (288 588,10 грн. (залишок заборгованості) x 106,4 % (сукупний індекс інфляції за період з 07.08.2021 р. по 23.02.2022 р.) - 288 588,10 грн.).

Відповідач жодного обґрунтованого розрахунку чи доказу на спростування розрахунку позивача суду не надала.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати, пов`язані з сплатою судового збору в розмірі 2 684 грн. 00 коп..

Згідно вимог ст. 133 ч.1 ЦПК України - судові витрати складаються із судового збору та інших витрат пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог ст. 141 ч. 2 п.1 ЦПК України - у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

За такого з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 684 грн. 00 коп..

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 89, 263-265, 273, 280-283 ЦПК України, суд

ухвалив

позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи - 3% річних від простроченої суми в розмірі 4 767,63 грн. та інфляційні втрати в розмірі 18 469,64 грн. за період з 07.08.2021 року по 23.02.2022 рік, всього 23 237 грн. 27 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи судові витрати в розмірі 2 684 грн. 00 коп..

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: Державна іпотечна установа, ідентифікаційний код 33304730, 01133 м. Київ бул. Лесі Українки б.34.

Відповідач: ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_1 .

Суддя: М.М. Ротар