Постанова

Іменем України

(додаткова)

04 жовтня 2023 року

місто Київ

справа № 146/1911/21

провадження № 61-5861св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Українська залізниця»,

третя особа - Всеукраїнська професійна спілка «Спілка залізничників України»,

розглянув з власної ініціативи питання про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа - Всеукраїнська професійна спілка «Спілка залізничників України», про визнання незаконним і скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 у грудні 2021 року звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця», товариство) про скасування наказу виробничого підрозділу служби колії «Вапнярська дистанція колії» регіональної філії «Одеська залізниця» від 20 грудня 2021 року № 475 «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 » та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Стислий виклад змісту рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій

Рішенням від 28 лютого 2022 року Томашпільський районний суд Вінницької області задовольнив позов ОСОБА_1 .

Суд визнав незаконним та скасував наказ виробничого підрозділу служби колії «Вапнярська дистанція колії» регіональної філії «Одеська залізниця» від 20 грудня 2021 року № 475 «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 ».

Стягнув з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час відсторонення від роботи.

Суд зазначив, що рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Постановою від 26 травня 2022 року Вінницький апеляційний суд частково задовольнив апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця», змінив рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 лютого 2022 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Суд стягнув з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 43 156, 75 грн без утримання податку й інших обов`язкових платежів. В іншій частині рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 лютого 2022 року залишив без змін.

Здійснив розподіл судових витрат.

Постановою від 26 квітня 2023 року Верховний Суд задовольнив касаційну скаргу АТ «Українська залізниця», скасував рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 лютого 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 26 травня 2022 року, ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця», третя особа - Всеукраїнська професійна спілка «Спілка залізничників України», про визнання незаконним і скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовив.

Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ «Українська залізниця» судовий збір за подання апеляційної та касаційної скарг у розмірі 3 178, 00 грн.

Зобов`язав компенсувати АТ «Українська залізниця» у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір за подання апеляційної та касаційної скарг у розмірі 3 178, 00 грн.

ІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 270 ЦПК України).

Відповідно до підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається, в тому числі, з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Згідно з частинами першою, тринадцятою статі 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Здійснюючи розподіл судових витрат у постанові від 26 квітня 2023 року, Верховний Суд зазначив, що, враховуючи правовий результат вирішення спору, судовий збір за подання позову покладається на позивача, проте Суд не здійснив розподіл судових витрат з урахуванням пред`явленого позову.

У зв`язку з наведеним Верховний Суд дійшов висновку про потребу ухвалити у справі додаткове рішення з власної ініціативи.

Як вже зазначив Верховний Суд у висновках, зроблених у постанові від 26 квітня 2023 року, в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку позивач звільнений від сплати судового збору за пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Водночас за позовною вимогою про скасування наказу про відсторонення позивач не є звільненим за законом від обов`язку зі сплати судового збору на усіх стадіях вирішення спору. Суд першої інстанції під час вирішення питання про відкриття провадження у справі також не звільняв позивача від обов`язку сплатити судовий збір за пред`явлення такої позовної вимоги як скасування наказу про відсторонення від посади.

У зв`язку з наведеним з позивача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову в частині вимог про скасування наказу про відсторонення, а в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку судові витрати зі сплати судового збору за пред`явлення цієї позовної вимоги, враховуючи правовий результат вирішення спору та покладення витрат на позивача, підлягають компенсації державою замість позивача.

Відповідно до другого речення частини шостої статті 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Висновки щодо постановлення додаткового рішення у справі

Підсумовуючи, Верховний Суд встановив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції Верховний Суд не здійснив такого розподілу, а тому є підстави для ухвалення додаткового рішення у справі.

За результатами касаційного перегляду справи та враховуючи, що позивач звільнений відповідно до закону від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, проте не звільнений від сплати судового збору ані відповідно до закону, ані судом за вимогою про скасування наказу про відсторонення, то обґрунтованим є висновок, що з позивача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, який підлягав ним сплаті під час подання позову про скасування наказу про відсторонення, що складає 908, 00 грн.

Судовий збір у розмірі 908, 00 грн за пред`явлення позовної вимоги про стягнення середнього заробітку, який, враховуючи правовий результат вирішення спору покладається на позивача, підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України.

Керуючись статтею 141, 270, 271, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалити додаткове рішення у справі.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за подання позовної заяви за вимогою про скасування наказу про відсторонення у розмірі 908, 00 грн.

Компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір, який підлягав сплаті позивачем за подання позову про стягнення середнього заробітку, у розмірі 908, 00 грн.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко