Справа № 127/8375/23
Провадження № 22-ц/801/1836/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Воробйов В. В.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 рокуСправа № 127/8375/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Голоти Л.О., Ковальчука О.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 липня 2023 року, ухвалене суддею Воробйовим В.В. в м. Вінниці, повне рішення складено 17 липня 2023 року, в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

встановив:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 01.02.2013 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду від 20.11.2019 розірвано. У шлюбі у сторін народилося двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .. На підставі судового наказу від 11.09.2019 стягнуто з позивача на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Заборгованість зі сплати аліментів становить всього 2833 грн..

Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утримані. Зазначає, що наразі сума аліментів в розмірі 2 833 грн на утримання двох дітей є недостатньою для їх утримання та забезпечення їх повноцінного розвитку, оскільки вони зростають та потребують додаткових матеріальних витрат для гармонійного розвитку та належного рівня життя, які позивач не в змозі сама їх забезпечити. ОСОБА_2 фізично здоровий та працездатний, є військовослужбовцем, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в більшому розмірі. Крім того, ОСОБА_3 є дитиною з інвалідністю.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11 липня 2023 року позов задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, що стягуються зі ОСОБА_2 згідно з судовим наказом Кодимського районного суду Одеської області, виданого 11.09.2019 року у справі №503/1434/19, в твердій грошовій сумі в розмірі по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на частку від доходу відповідача.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнення за судовим наказом, виданим Кодимським районним судом Одеської області 11.09.2019 року у цивільній справі № 503/1434/19 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення зі ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, припинено з дня набрання законної сили даним рішенням.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто зі ОСОБА_2 , в дохід держави судовий збір в розмірі 643,80 грн. Решту суму судового збору компенсовано за рахунок держави.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на оплату правової допомоги в розмірі 3 200 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У скарзі зазначає, що судом при винесенні рішення не враховано стан здоров`я дітей, як цього вимагає ст. 182 СК України та зокрема те, що ОСОБА_3 є дитиною з інвалідністю, потребує постійного стороннього догляду та необхідних для забезпечення їй належного рівня життя та розвитку витрат. Відповідач участі у вихованні та спілкуванні дітей не приймає, його участь в житті дітей обмежується виключно мінімальним розміром аліментів, які він сплачує. Суд виходив з того, що двоє дітей мають законне право на мінімальний розмір аліментів на двох дітей 1/3 частку доходу, однак, при цьому вважав за справедливе стягнути з відповідача 1/5 частку доходу відповідача на двох дітей, тобто по 1/10 частці на кожну дитину. У випадку стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) на двох дітей, тобто по 1/6 частці на кожну дитину, та 1/6 частки на дитину від другого шлюбу загальний розмір стягуваних аліментів не перевищуватиме встановленого законом розміру.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У відповіді на відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що законом визначено мінімальний розмір аліментів на двох дітей 1/3 частки доходу, відтак, врахувавши обов`язок обох батьків утримувати дитину та положення ст. 182 СК України, виходячи із засад справедливості, розумності та пропорційності, зважаючи на розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач є працездатною особою дійшов висновку про зміну способу та розміру аліментів, визначених судовим наказом, стягнув з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 1/5 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку.

Апеляційний суд не в повній мірі погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що з 01.02.2013 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 20.11.2019 в цивільній справі №503/1433/19 розірвано (а.с.14).

У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 21 серпня 2013 року та серії НОМЕР_2 від 16 вересня 2016 року відповідно (а.с.12,13).

Судовим наказом від 11 вересня 2019 року у справі №503/1343/19 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 серпня 2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.15).

Малолітня ОСОБА_3 є дитиною з інвалідністю, що підтверджується копією медичного висновку №29 про дитину-інваліда віком до 18 років від 21 вересня 2017 року та посвідчення серії НОМЕР_3 від 26 жовтня 2017 року (а.с.23,24).

За змістом ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989, яка ратифікована постановою ВРУ №789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991 (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У частині першій статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Таким чином, закон наділив правом стягувача аліментів на звернення до суду із позовною заявою про зміну способу стягнення аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 182 ЦПК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У частині другій цієї статті зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Встановлено, що з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 на утримання їх двох малолітніх дітей на підставі судового наказу стягувалися аліменти по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, що на момент звернення до суду із даним позовом в загальному становило 2 833 грн.

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про зміну способу аліментів та просила стягнути з відповідача 1/3 частку його заробітку (доходу) у зв`язку з тим, що визначений судовим наказом розмір аліментів на утримання двох дітей є недостатнім для їх утримання та забезпечення їх повноцінного розвитку, належного рівня життя, які позивач не в змозі сама забезпечити, беручи до уваги можливість відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в більшому розмірі.

ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву позовні вимоги визнав частково, а саме погодився сплачувати 1/6 частку усіх видів заробітку (доходу) на утримання двох його малолітніх дітей. В обґрунтування заперечень вказав, що його матеріальний стан не дозволяє сплачувати аліменти на утримання у визначеному позивачем розмірі, оскільки це поставить його в скрутне матеріальне становище. Він належним чином виконує свій батьківський обов`язок щодо утримання дітей від першого шлюбу. Наразі він перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 та разом із дружиною виховують сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .. Син часто хворіє і на його лікування родина витрачає немалі кошти. Його дружина постійно здійснює догляд за дитиною, а тому він є єдиним в родині, хто отримує дохід. З 2021 року він проходить військову службу, у вересні 2022 року при виконанні бойового завдання отримав поранення, внаслідок чого довгий час перебував на лікуванні. На разі він потребує довготривалого лікування та реабілітації, після проходження заключної військово-лікарської комісії та медико-соціальної експертної комісії будуть всі підстави для присвоєння йому групи інвалідності. Також він за власні кошти купує необхідний для військової служби одяг.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Апеляційний суд зважає на те, що ОСОБА_2 , заперечуючи можливість сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі (мотивуючи тим, що сплата аліментів в такому розмірі поставить його в скрутне матеріальне становище), доказів на підтвердження розміру отримуваного ним заробітку (доходу) не надав, що унеможливлює перевірити цю обставину.

Інформація з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно свідчить лише про відсутність у відповідача на праві власності нерухомого майна, що не може само по собі підтверджувати його реальний майновий стан.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 у ОСОБА_2 та ОСОБА_8 народився син ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с.53).

Апеляційний суд наголошує, що розмір аліментів на дітей від першого шлюбу не повинен ставитися в залежність від укладення ОСОБА_2 нового шлюбу та народження дитини в цьому шлюбі. Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

ОСОБА_2 зазначає про те, що його син хворіє, на лікування дитини він витрачає значні кошти. На підтвердження вказаної обставини відповідачем надано в копіях: консультативні висновки; документи, які підтверджують проходження дитиною обстежень (а.с.54-60).

Разом з тим, з вказаних документів не можливо встановити розмір витрат, які несене відповідач на лікування дитини від нового шлюбу.

Крім того, дитина сторін у даній справі ОСОБА_9 , 2013 року народження, є дитиною з інвалідністю, що також потребує посилених витрат на її утримання.

Суд першої інстанції вказав, що витрати на лікування дитини належать до додаткових витрат, які можуть бути предметом окремого позову, однак, судом залишено поза увагою, що стан здоров`я дини є обставиною, яка повинна враховуватися при визначенні розміру аліментів (п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України).

З доданих до відзиву на позов документів (військового квитка серії НОМЕР_5 від 27 вересня 2021 року; довідки військово-лікарської комісії КНП «Первомайська ЦРЛ» без номеру і дати; довідки гарнізонної військово-лікарської комісії №287 від 29 грудня 2022 року) встановлено, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем, під час проходження військової служби 11 вересня 2022 року отримав поранення (а.с.52,63,64).

У довідках зазначено, що ОСОБА_2 потребує відпустки за станом здоров`я тридцять календарних днів. Про період лікування та реабілітації у вказаних документах інформація відсутня.

ОСОБА_2 вказав, що в подальшому можуть бути наявні підстави для встановлення йому групи інвалідності, однак, вказана обставина у разі її виникнення може бути підставою для звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів.

Відтак, відповідачем не доведено, що сплата аліментів у заявленому позивачем до стягнення розмірі ставить його у складне матеріальне становище, а його дохід після сплати аліментів є недостатнім для утримання його сім`ї, зокрема, неповнолітнього ОСОБА_3 ..

Суд першої інстанції належним чином не мотивував свій висновок про визначення розміру аліментів саме у розмірі 1/5 частки від заробітку (доходу) на двох дітей, не надавши належну оцінку вказаним вище обставинам у їх сукупності.

Апеляційний суд враховує, що з часу присудження аліментів через інфляційні процеси в Україні значно підвищилась вартість життя, у зв`язку з чим, аліменти в розмірі 2 833 грн (на момент звернення до суду із позовом) на двох дітей не можуть забезпечити належний рівень матеріального утримання дітей, не відповідає їхнім мінімальним потребам та не забезпечує достатній життєвий рівень.

Суд першої інстанції стягнув аліменти на двох дітей в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) відповідача, що становить по 1/10 частки на кожну дитину, однак, зважаючи на вік дітей, їхні потреби, вказаний розмір аліментів є недостатнім для належного утримання дітей, їх повноцінного та всебічного розвитку.

Апеляційний суд за обставин даної справи вважає, що аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача (по 1/6 частки його доходу на кожну дитину) будуть мінімально необхідними для потреб дітей та відповідатимуть теперішнім можливостям батька надавати таку допомогу, оскільки зворотного ним не доведено.

Виховання дітей одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дітей, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дітей таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне збільшити розмір аліментів на утримання дітей з 1/5 на 1/3 частки всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є : невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції у відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в частині розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дітей, а відтак, враховуючи вимоги апеляційної скарги щодо необхідності скасування оскаржуваного рішення, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до пп. б, в п. 3 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного, у зв`язку із задоволенням в повному обсязі вимог позову рішення суду першої інстанції підлягає зміні також в частині розподілу судових витрат, а саме з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1 073,60 грн. Підстав стягувати з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу немає, відтак вони залишаються за ОСОБА_2 ..

Також у зв`язку із задоволенням вимог апеляційної скарги, зважаючи на те, що позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 610,40 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 липня 2023 року в частині розміру аліментів та розподілу судових витрат змінити.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути зі ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок за розгляд справи судом першої інстанції.

У решті рішення сууду залишити без змін.

Стягнути зі ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1 610 (одна тисяча шістсот десять) гривень 40 копійок за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді Л.О. Голота

О.В. Ковальчук