Справа № 305/1468/16-ц
Провадження по справі 2-зз/305/2/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2023. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ємчука В.Е.

за участі секретаря судового засідання Шемоти М.І.

представника відповідачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Рахів в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів в системі захищеного відеоконференцзв`язку клопотання адвоката Петровського Юрія Ігоровича про скасування заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Рахівського районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу - Антонів Олеся Михайлівна про встановлення факту ухилення відповідачами від укладення у письмовій формі та нотаріального посвідчення договору про спільну діяльність (купівлі-продажу земельної ділянки та надання послуг) та факту виконання умов даного договору; встановлення факту укладення та визнання дійсним договору про спільну діяльність (купівлі-продажу земельної ділянки та надання послуг); припинення за відповідачами права спільної сумісної власності на мініготельний комплекс, об`єкт нерухомості, загальною площею 2337,5 кв.м; скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Антонів Олесі Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяження (з відкриттям розділу), індексний номер 31358118 від 13.09.2016 та запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно - мініготельний комплекс, загальною площею 2337,5 кв.м, реєстраційний номер - 236; визнання права власності на мініготельний комплекс; припинення за відповідачем право власності на земельну ділянку під мініготельним комплексом та визнання з нею право власності на дану земельну ділянку й стягнення суми 13170207,4 гривні.

На електронну адресу суду 04.10.2023 надійшло клопотання адвоката Петровського Ю.І. про скасування заходів забезпечення позову. Клопотання мотивоване тим, що ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 16.09.2016 по даній справі було вжито заходів забезпечення позову, а саме: з метою схоронності спірного нерухомого майна, його передано на зберігання позивачу - ОСОБА_2 або її представнику. Однак, всупереч обов`язку зберігати майно, позивач та її представники його не зберегли, а навпаки пошкодили, що підтверджується відеозаписами від 03 лютого 2023 року відзнятими на об`єкті спірного нерухомого майна. Цей відеозапис чітко містить дані про те, що пошкоджені внутрішні стіни, техніка, меблі, фасад, сантехнічне обладнання, електричні роз`єми, відсутнє електричне обладнання (вирвані зі стін розетки, електричні кабелі), зашиті дверні отвори, відсутня техніка, яка була на об`єкті на день одержання спірного майна на зберігання, також на об`єкті наявні об`їдки, сигаретні бички, різноманітне сміття. Також самовільно переобладнано систему водопостачання та водовідведення, фактично приведено об`єкт до непридатного стану для використання його за призначенням. На відеозаписі чітко видно, що у спірному майні проживали люди, вели господарство, а номера у спірному майні використовувались для проживання людей. Крім того, спірне майно представниками позивача було облаштовано для власних потреб - облаштовано тренувальний зал із влаштуванням у ньому власного спортивного інвентарю. Також, усі пломби державного виконавця, які були наклеєні на двері та плінтуса дверних отворів є пошкоджені та зірвані, що чітко підтверджує факт незбереження майна та його фактичне використання у власних цілях. Таким чином, всупереч обов`язку зберігати майно, позивач його не зберегла, а навпаки, пошкодила, чим не виконала ухвалу суду про забезпечення позову, а відтак своєю поведінкою підтвердила відсутність у необхідності існування такого заходу забезпечення позову як зберігання майна, оскільки така мета у позивача насправді відсутня. Крім цього, оскільки судом апеляційної інстанції було скасовано ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 22.11.2022 про залишення позову без розгляду та скасування заходів забезпечення позову, заходи забезпечення продовжували діяти та діють станом на сьогодні, попри це, ОСОБА_2 в порушення вимог ухвали про їх вжиття, не забезпечувала схоронність міні-готельного комплексу, і станом на сьогодні не забезпечує. Більше того з 03.02.2023 міні-готельний комплекс згідно з актом прийому-передачі від 03.02.2023 підписаний ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , переданий у фактичне володіння ОСОБА_4 . Вказане чітко підтверджує, що станом на сьогодні відпала необхідність в існуванні такого заходу забезпечення позову, як передача спірного майна на зберігання позивачу. Також, зазначає, що оскільки судом апеляційної інстанції було скасовано ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 22.11.2022 про залишення позову без розгляду та скасування заходів забезпечення позову, заходи забезпечення позову проводжують діяти й діють на сьогодні, однак попри це ОСОБА_2 в порушення вимог ухвали про їх вжиття, не забезпечувала схоронність міні-готельного комплексу, і станом на сьогодні не забезпечує, 03.02.2023 цей комплекс переданий у фактичне володіння ОСОБА_4 , отже відпала потреба в існуванні такого заходу забезпечення позову, як передача спірного майна позивачу. Акцентує те, що норма процесуального права, що передбачена п. 7 ч. 1 ст. 152 ЦПК України покликана реалізовувати норми матеріального права, яка передбачена ст. 976 ЦК України (судовий секвестр), якою чітко встановлено, що дві або більше осіб, між якими виник спір про право на річ, можуть передати цю річ третій особі, яка бере на себе обов`язок після вирішення спору повернути цю річ особі, визначеній за рішенням суду або за погодженням усіх осіб, між якими існує спір. Річ, яка є предметом спору, може бути передана на зберігання за рішенням суду. Зберігачем у цьому разі може бути особа, призначена судом, або особа, визначена за домовленістю сторін, між якими є спір. Річ передається на зберігання іншій особі за її згодою, якщо інше не встановлено законом. Зберігач має право на плату за рахунок сторін, між якими є спір. Таким чином, ні нормою процесуального права - п. 7 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, ні нормою матеріального права - ст. 976 ЦК України не дозволено передавати на зберігання спірне майно позивачу у справі. З огляду на викладене просив з метою об`єктивного розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову переглянути у судовому засіданні відеозапис на флеш-носії від 03.02.2023, зроблений на об`єкті спірного майна та скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 16.09.2016, згідно з якою, з метою схоронності спірного нерухомого майна його було передано на зберігання позивачу - ОСОБА_2 або її представнику.

Суд вивчивши матеріали заяви, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Згідно зі статтею ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ухвали Рахівського районного суду Закарпатської області від 16.09.2016 заяву адвоката позивачки ОСОБА_6 про забезпечення позову задоволено. До вирішення спору по суті та вступу у законну силу судового рішення постановлено вжито заходів забезпечення позову шляхом проведення опису (зовні та всередині) та накладення арешту на майно: міні-готельний комплекс, об`єкт нерухомості, загальною площею 2337,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 0,07 га, кадастровий номер: :08:001:0101, за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, смт Ясіня, полонина «Драгобрат», які належать ОСОБА_4 (ід.номер НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,) та ОСОБА_3 (ід. номер НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,) та з метою схоронності спірного майна передати дане майно на зберігання ОСОБА_2 (ід.номер НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,) або її представнику.

Рахівський районний суд Закарпатської області 22.11.2022 постановляючи ухвалу про залишення даного позову без розгляду одночасно скасував всі заходи забезпечення позову у даній справі, вжиті Рахівським районним судом Закарпатської області, зокрема: ухвалою суду від 29.08.2016 (справа № 305/1468/16 провадження по справі 2/305/1017/16), з урахуванням ухвали про виправлення описки до цієї ухвали від 09.09.2016 та ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 25.10.2016, постановленої за наслідками перегляду цієї ухвали; ухвалою Рахівського районного суду від 09.09.2016 (справа № 305/1468/16-ц провадження по справі 2/305/1017/16); ухвалою Рахівського районного суду від 16.09.2016 (справа № 305/1468/16-ц провадження по справі 2/305/1017/16); ухвалою Рахівського районного суду від 16.09.2016 (справа № 305/1468/16-ц провадження по справі 2/305/1017/16).

Після набрання законної сили ухвали про залишення позову без розгляду об`єкт спірного майна - міні-готельний комплекс " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", загальною площею 2337,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 0,07 га, кадастровий номер: :08:001:0101, за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, смт Ясіня, полонина «Драгобрат», які належать ОСОБА_4 (ід.номер НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,) та ОСОБА_3 (ід. номер НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,) був переданий за актом прийому-передачі був переданий представником ОСОБА_2 - ОСОБА_5 відповідачу у даній справі - ОСОБА_4 , а, відповідно, начальник відділу Рахівського відділу державної виконавчої служби у Рахівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Тулайдан Дмитро Дмитрович було зняв арешт з майна, що підтверджено постановою про зняття арешту з майна від 22.12.2022 у виконавчому провадженні ВП №55276627.

Але, Закарпатський апеляційний суд 24.04.2023 скасував зазначену вище ухвалу Рахівського районного суду від 22.11.2022, отже заходи забезпечення позову, які були вжиті судом в межах даної справи, фактично продовжують діяти.

В судовому засіданні суд оглянув запис на носій електронної інформації (флеш карту), який надав представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Петровський Юрій Ігорович, та встановив, що факти, які наведені у клопотанні про скасування заходів забезпечення позову щодо пошкодження майна, підтверджуються.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Між сторонами існує спір щодо права власності на нерухоме майно - міні-готельний комплекс, об`єкт нерухомості, загальною площею 2337,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 0,07 га, кадастровий номер: :08:001:0101, за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, смт Ясіня, полонина «Драгобрат», які належать ОСОБА_4 (ід.номер НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,) та ОСОБА_3 (ід. номер НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,).

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі № 6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності.

Забезпечення позову судом шляхом охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача застосовуються з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як вбачається із заяви про скасування заходів забезпечення позову позивач та її представники спірного майна не зберегли, а навпаки пошкодили, що підтверджується відеозаписами від 03 лютого 2023 року відзнятими на об`єкті спірного нерухомого майна. Цей відеозапис чітко містить дані про те, що пошкоджені внутрішні стіни, техніка, меблі, фасад, сантехнічне обладнання, електричні роз`єми, відсутнє електричне обладнання (вирвані зі стін розетки, електричні кабеля), зашиті дверні отвори, відсутня техніка, яка була на об`єкті на день одержання спірного майна на зберігання, також на об`єкті наявні об`їдки, сигаретні недопалки, різноманітне сміття. Також переобладнано систему водопостачання та водовідведення. На відеозаписі чітко видно, що у спірному майні проживали люди, вели господарство, а номера у спірному майні використовувались для проживання людей. Крім того, спірне майно представниками позивача було облаштовано для власних потреб - облаштовано тренувальний зал із влаштуванням у ньому власного спортивного інвентарю. Також, усі пломби державного виконавця, які були наклеєні на двері та плінтуса дверних отворів пошкоджені та зірвані, що чітко підтверджує факт незбереження майна та його фактичне використання у власних цілях.

Зазначене може призвести до того, що об`єкт може бути непридатний для використання його за призначенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання).

Таким чином, всупереч обов`язку зберігати майно, позивач його не зберегла, а навпаки, пошкодила, чим не виконала ухвалу суду про забезпечення позову, а відтак своєю поведінкою підтвердила відсутність у необхідності існування такого заходу забезпечення позову як зберігання майна.

Таким чином, забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно - міні-готельний комплекс на даний час не довів своєї ефективності внаслідок пошкодження спірного майна, отже мета такого накладення арешту є недосягнутою, також наявні ризики ще більшого пошкодження майна у випадку перебування спірного майна на зберіганні ОСОБА_2 чи її представників, отже застосування такого заходу забезпечення позову не повною мірою забезпечує збереження такого майна та може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення даних позовних вимог в майбутньому.

Суд не дає оцінки посиланням заявника щодо відповідності застосування заходів забезпечення позову нормам матеріального та процесуального права, оскільки в даному випадку суд не може виконувати функції апеляційної інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст. 158 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Клопотання адвоката Петровського Юрія Ігоровича про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 16.09.2016 по справі №305/1468/16-ц, а саме забезпечення позову шляхом передачі на зберігання ОСОБА_2 (ід.номер НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,) або її представнику майна: міні-готельного комплексу, об`єкту нерухомості, загальною площею 2337,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 0,07 га, кадастровий номер: :08:001:0101, за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, смт Ясіня, полонина «Драгобрат», з метою схоронності спірного майна.

Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надіслати всім учасникам справи, для відома, а також Рахівському районному відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), для здійснення відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали виготовлено 09.10.2023.

Суддя: В.Е.Ємчук