справа № 208/4796/23
№ провадження 2/208/922/23
РІШЕННЯ

Іменем України

04 вересня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П.,

За участю: секретаря судового засідання Шостак А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) «визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню»,-

встановив:

1.Позиція сторони позивача.

01 червня 2023 року ОСОБА_1 подала матеріали позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) «визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню».

Згідно позовних вимог ОСОБА_1 , просить:

-визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною та зареєстрованого в реєстрі за № 37999 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованість за період з 18.11.2021 року по 22.12.2021 року в сумі 4996,48гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1460,00 гривень, заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами в розмірі 3486,48гривень та витрат за вчинення виконавчого напису в розмірі 50,00 гривень;

-стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (, юридична адреса: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха, буд. 9А, офіс 203) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 17.08.2022 року вона довідалась, що в Єдиному реєстрі виконавчих проваджень містяться відомості відносно виконавчого провадження №69553415, відкритого Заводським відділом Державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про стягнення з позивачки коштів на користь відповідача. З підтримки «Дія» позивачка дізналась, що Заводським відділом Державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 05.08.2022 року відкрито виконавче провадження № 69553415 про стягнення з позивача на користь відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» 4996,48 грн. за виконавчим написом вчиненим 22.12.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною, зареєстрованого в реєстрі за № 37999. Право вимоги та підстави вчинення виконавчого напису в інтересах відповідача обґрунтовуються Договором факторингу №1911 від 19.11.2021 року, за яким відступлено право вимоги за Кредитним договором № 75857216 від 26.06.2021 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та позивачкою ОСОБА_1 . Як вбачається зі змісту оскаржуваного виконавчого напису, стягнення заборгованості проводиться за період з 18.11.2021 по 22.12.2021 рік, в той час як за умовами кредитного договору термін погашення кредиту не відповідає терміну зазначеному в основному Кредитному договорі. Саме зазначений у виконавчому написі період позивачка не була пов`язана будь-якими зобов`язаннями зі сплати кредиту. Жодних договорів та додаткових угод про зміну терміну погашення кредиту позивачка безпосередньо з кредитодавцем не укладала. Незрозумілою для позивачки є ситуація з переуступки права вимоги за кредитним договором, оскільки позивач підтверджує факт отримання грошового кредиту в 1500 грн. Отримані кошти були сплачені позивачкою на користь кредитодавця.

Оскільки позивачка повернула усі кредитні кошти та з боку кредитодавця не було пред`явлено до позивача будь-яких претензій та судових позовів, позивачка припинила зберігати кредитний договір та квитанції про сплату кредиту.

Також позивач зазначила, що розрахунок заборгованості зазначений у виконавчому написі не містить інформації щодо розміру отриманих позивачкою кредитних коштів, не містить інформації щодо погашення заборгованості, кінцевий строк погашення кредиту.

Виконавчий напис було вчинено безпідставно та незаконно, тому він є таким, що не підлягає виконанню.

2. Позиція відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» - Велікданов С.К. надіслав клопотання про врегулювання спору за участю судді, у якому зазначив, що даний спір можливо вирішити в мировому порядку за умови взаємних поступок, оскільки наявність заборгованості за кредитним договором позивачем не спростовується, лише міститься посилання щодо надмірно великої суми заборгованості, у зв`язку з чим пропонується вирішити даний спір в мировому порядку на наступних умовах: у разі сплати коштів у розмірі 1464,38 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ «Фінансова компанія управління активами» у строк до 18 год. 00 хв. 27.09.2023 року, частина заборгованості у розмірі 3532,10 грн. буде списана, а заборгованість за кредитним договором № 75857216 від 26.06.2021 року та виконавчим написом №37999 вважатиметься такою, що погашена в повному обсязі.

Також представник відповідача подав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, згідно до якого вважає, що гонорар адвоката у розмірі 5000,00 грн. не відповідає критеріям співмірності, а тому просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами з 5000 грн. до 3000 грн.

Представником відповідача Велікдановим С.К. подано заяву про визнання позовних вимог, у якій просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в частині визнання виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. зареєстрованого за № 37999 від 22 грудня 2021 року таким, що не підлягає виконанню та стягнути з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» судового збору за подання позовної заяви у розмірі 537 грн. та у разі подання заяви про забезпечення позову в розмірі 268,40 грн.

3.Позиція третіх осіб.

3.1. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, сповіщена про дату, час та місце розгляду справи згідно до вимог ст.130 ЦПК України, в судові засідання не прибувала.

3.2. Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), сповіщені про дату, час та місце розгляду справи згідно до вимог ст.130 ЦПК України, в судові засідання не прибували.

4. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи.

01 червня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулась із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) «визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню»(а.с. 1-10).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 червня 2023 року цивільну справу передано до провадження судді Івченко Т.П. (а.с. 28).

Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 05 червня 2023 цивільну справу відкрито в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 29-30).

27 липня 2023 року позивач ОСОБА_1 до канцелярії суду подала заяву, згідно до змісту якої просить проводити розгляд справи за його відсутності (а.с. 53).

04 серпня 2023 року представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» - Велікданов С.К. на електронну пошту суду надіслав клопотання про врегулювання спору за участю судді, клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу та заяву про визнання позовних вимог (а.с. 54-55).

Враховуючи вимоги частини 1 статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

5. Фактичні обставини встановлені судом.

22 грудня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 37999, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» суму у загальному розмірі 4996,48 гривень (а.с. 12).

05 серпня 2022 року старшим державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського районну Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Павлюк Анною Романівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 37999 від 22.12.2021 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. (а.с. 13-14).

05 серпня 2022 року старшим державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського районну Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Павлюк Анною Романівною винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, яка складає 396,00 грн. (а.с. 15-16).

05 серпня 2022 року старшим державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського районну Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Павлюк Анною Романівною винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 499,65 гривень (а.с. 17).

17 серпня 2022 року старшим державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського районну Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Павлюк Анною Романівною винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 (а.с. 18-19).

19 вересня 2022 року старшим державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського районну Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Павлюк Анною Романівною винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій (а.с. 20-21).

05 серпня 2022 року Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) надало результати розгляду запиту, у якому зазначили, що відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) № 1864/6 від 22 грудня 2021 року «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Тамари Миколаївни» зупинено діяльність приватного нотаріуса (а.с. 22-23).

6. Правові норми законодавства застосовані судом.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

У відповідності до ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі ст.ст. 8, 55 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21 січня 1999 року в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994 року в справі «ХіроБалані проти Іспанії», від 01 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEXLTD) та MesropMovsesyan проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Згідно ч.7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

7. Висновки та мотиви прийнятого рішення.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. 22 грудня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Приватним нотаріусом Солонець Т.М. заперечення на вимоги позову не надані, як і копії матеріалів нотаріальної справи, заведеної на вчинення оспорюваного виконавчого напису, як доказ правомірності його винесення.

Відповідно до статті 88 Закону та статей 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на підтвердження факту безспірності заборгованості ТОВ «Фінансова компанія управління активами» мали б надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати заборгованості.

Належними доказами є первинні облікові документи, оформлені відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», Постанови правління Національного Банку України № 566, Постанови правління Національного Банку України № 174 - виписки з рахунку, платіжні доручення, меморіальні ордери та ін.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи зазначене вище, суд не вбачає безспірність заборгованості перед стягувачем з боку позивача і заборгованість боржника не виключає можливості спору щодо її розміру та строку.

Крім того, суд враховує висновки й мотиви Верховного Суду, висловлені в постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750 св 20) та встановивши відсутність доказів направлення позичальником ТОВ «Фінансова компанія управління активами» листа-вимоги про повернення боргу та отримання боржником ОСОБА_1 такого листа, про що також зазначено позивачем в тексті позову та не спростовано відповідачем, суд дійшов висновку про те, що встановлена законом процедура стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), а саме боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

При цьому суд зазначає, що у нотаріальному процесі при стягненні боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, надані позивачем докази в своїй сукупності є достатніми та дають змогу суду дійти до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) «визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню».

8. Розподіл судових витрат між сторонами.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених сум витрат на правничу допомогу позивачем надано:

-Копію договору на надання правової допомоги № 30 від 15 лютого 2023 року;

- Копію свідоцтва про право найняття адвокатською діяльністю серії ДП № 2906;

-Копію акту № 1 приймання-передачі виконаних робіт до договору про надання правової допомоги № 30 від 15.02.2023 року, а саме: складання позову - 5000,00 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

У Постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Витрати на правничу допомогу, викладені в акті приймання-передавання, можуть зменшити, проаналізувавши адвокатські послуги та витрачений час. Відповідні правові висновки викладені у Додатковій Постанові Верховного суду від 11 березня 2021 року справа № 911/2681/19.

Проаналізувавши наведений опис наданих позивачу послуг правничої допомоги, у сукупності з наданими документами на понесення позивачем заявлених витрат, суд приходить до висновку що відображена у наданих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт та є співмірною зі складністю справи, її обсягом, виходячи з наступного.

Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17 жовтня 2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу суд враховує обсяг наданої правничої допомоги адвокатом, обсяг позовної заяви, додатків до неї, що розгляд справи проведено у письмовому провадженні, без участі сторін, в порядку спрощеного позовного провадження, кількість призначених судових засідань п`ять.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази та доводи, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.ст. 88 Закону України «Про нотаріат», Законом України «Про виконавче провадження», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5,3, 5, 13, 76-81, 141, 215, 216, 220, 628, 638, 799, 806 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) «визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню», - задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис вчинений 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотарільного округу Солонець Тамарою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 37999, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», , юридична адреса реєстрації: Київська область, місто Ірпінь, вулиця Стельмаха, будинок № 9 А, офіс 203, заборгованості за кредитним договором у сумі 4996 (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто шість) гривень 48 копійок таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова управління активами», , юридична адреса реєстрації: Київська область, місто Ірпінь, вулиця Стельмаха, будинок № 9 А, офіс 203, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ,

понесені судові витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова управління активами», , юридична адреса реєстрації: Київська область, місто Ірпінь, вулиця Стельмаха, будинок № 9 А, офіс 203.

Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Третя особа Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), адреса реєстрації: 51931, Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вулиця Васильєвська, будинок № 64.

Суддя Івченко Т. П.