Провадження № 2/582/205/23
Справа № 582/824/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2023 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Жмурченка В.Д.,

за участю секретаря Коваль В.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В :

25 липня 2023 року представник позивача, адвокат Скляров С.Л. звернувся до суду із позовом в інтересах позивача ОСОБА_1 та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і складається з житлового будинку Літ. - А, прибудови Літ. - а, ганку Літ. - кр, кухні Літ. - Б, сараю Літ. - В, прибудови Літ. - в, вбиральні Літ. - Г, навісу Літ. - Д, погреба Літ. - ПГ, колодязя Літ. - К, воріт з хвірткою №1, огорожі №2., загальною площею 43,8 м2 , житловою площею 21,5 м2; на земельну ділянку площею 0,71 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю Р-3 № 728965.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач ОСОБА_1 разом зі своєю родиною понад десять років проживає у АДРЕСА_1 , хоча зареєстрований у м. Кременчук. Вказане домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_5 , яка набула його у власність шляхом забудови, та відповідно до свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 16.08.1990, остання є його власником, і проживала у вказаному домоволодінні до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , одна. За життя ОСОБА_5 склала заповіт, за яким своє майно заповіла ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у рівних долях. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, ОСОБА_5 передано в приватну власність земельну ділянку площею 0,71 га, з яких 0,65 га ріллі, а 0,06 га під будівлями. Разом із ОСОБА_5 із народження, досить довго проживав позивач ОСОБА_1 , оскільки навчався в м. Суми. Після смерті ОСОБА_5 останній і надалі став проживати у будинку своєї баби, будь-яких договорів не укладав, доглядав за домогосподарством, проживав переважно влітку, обробляв присадибну ділянку, проводив ремонтні роботи. За останніх 11 років будь-яких претензій з приводу користування житловим будинком та земельними ділянками ніхто не висловлював. На даний час вирішити питання про набуття права власності позивачем на даний житловий будинок та земельні ділянки можливо тільки в судовому порядку, що і стало підставою для звернення до суду.

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Скляров С.Л., не прибули, останній надав суду заяву, у якій просить судове засідання провести без участі його та позивача, заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити (а.с. 92).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у підготовче судове засідання не прибули, надали суду, кожен окремо, заяви, в якій позовні вимоги визнали в повному обсязі та просять розглядати справу без їхньої участі (а.с. 51, 65, 71).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У зв`язку із визнанням відповідачами обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, пересвідчившись, що визнання відповідачами позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Кременчук Полтавської області, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 , виданого 19 листопада 2010 року Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області, та постійно проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Дане домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_5 , яка набула його у власність шляхом здійснення забудови. Вказане підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 16 серпня 1990 року (а.с. 9).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р№ № 728965, ОСОБА_5 передано в приватну власність земельну ділянку площею 0,71 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, та ведення особистого селянського господарства (а.с. 13).

Разом із ОСОБА_5 із народження, досить довго проживав позивач ОСОБА_1 , оскільки навчався в м. Суми.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 померла в с. Козельне, Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 8).

За життя, 29.05.1997, ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Зеленківської сільської ради Недригайлівського району Сумської області та зареєстрований в реєстрі за номером 47, за яким все своє майно заповіла ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , у рівних долях (а.с. 11).

З довідки, виданої старостою Зеленківського старостинського округу 14.06.2023 за вих. № 34, слідує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . На момент смерті ОСОБА_5 проживала одна. Заповіт від імені ОСОБА_5 посвідчено Зеленківською сільською радою 29.05.2017 за № 47 (а.с. 10).

З копії наданої суду спадкової справи № 274/2012, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , слідує, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку земельної ділянки площею 2,4522 гектарів, розташованої на території Зеленківської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:003:0069, та свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,1477 гектарів, розташованої на території Зеленківської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0285, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії СМ № 060050 (а.с. 75-89).

Після смерті ОСОБА_5 позивач ОСОБА_1 і надалі став проживати у будинку своєї баби, будь-яких договорів не укладав, доглядав за домогосподарством, проживав переважно влітку, обробляв присадибну ділянку, проводив ремонтні роботи, сплачував комунальні послуги, що підтверджується відповідними квитанціями, виписками на придбання будівельних матеріалів та фотознімками процесу капітального ремонту вищезазначеного домоволодіння (а.с. 26-39). Вказане підтверджується також письмовими свідченнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , мешканців АДРЕСА_1 (а.с. 14-15).

У своїх заявах відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожна окремо зазначили, що не заперечують проти визнання за позивачем права власності на спірне домоволодіння та не претендують на нього.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Отже, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, відкритість та безперервність володіння ним без правової підстави; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років.

Аналізуючи поняття добросовісності володіння як ознаки набувальної давності за статтею 344 ЦКУкраїни, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений в тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Таким чином, набувальна давність поширюється на випадки фактичного, без правової підстави володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного документа, наприклад, договору найму, оренди, зберігання тощо, виключає застосування положень частини першої статті 344 ЦК України.

Судом встановлено, що право власності на спірний житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_5 , а спірні земельні ділянки були передані у приватну власність ОСОБА_5 у встановленому законом порядку згідно рішення І сесії ХХІV скликання Зеленківської сільської ради народних депутатів від 10 квітня 2002 року.

Відповідно до даних технічного паспорту, виготовленого 23.06.2023 ФОП ОСОБА_8 на замовлення позивача, ОСОБА_1 , до складу нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , входить житловий будинок Літ. - А, прибудова Літ. - а, ганок Літ. - кр, кухня Літ. - Б, сарай Літ. - В, прибудова Літ. - в, вбиральня Літ. - Г, навіс Літ. - Д, погріб Літ. - ПГ, колодязь Літ. - К, ворота з хвірткою №1, огорожі №2, загальною площею 43,8 м2 , житловою площею 21,5 м2 (а.с. 17-19).

Зазначені факти указують на те, що позивач ОСОБА_1 добросовісно заволодів житловим будинком з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельними ділянками, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, розташованими за даною адресою, продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше десяти років, на зазначене житло не претендують інші особи, а у позивача відсутній юридичний документ (ордер, договір найму, оренди, зберігання тощо) на вказане нерухоме майно.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що право позивача підлягає захисту в обраний ним спосіб - на підставі частини першої статті 344 ЦК України за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і складається з житлового будинку Літ. - А, прибудови Літ. - а, ганку Літ. - кр, кухні Літ. - Б, сараю Літ. - В, прибудови Літ. - в, вбиральні Літ. - Г, навісу Літ. - Д, погреба Літ. - ПГ, колодязя Літ. - К, воріт з хвірткою №1, огорожі №2., загальною площею 43,8 м2, житловою площею 21,5 м2, та на земельну ділянку площею 0,71 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю Р-3 № 728965.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і складається з житлового будинку Літ. - А, прибудови Літ. - а, ганку Літ. - кр, кухні Літ. - Б, сараю Літ. - В, прибудови Літ. - в, вбиральні Літ. - Г, навісу Літ. - Д, погреба Літ. - ПГ, колодязя Літ. - К, воріт з хвірткою №1, огорожі №2., загальною площею 43,8 м2 , житловою площею 21,5 м2.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,71 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю Р-3 № 728965.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, до Сумського апеляційного суду у встановленому законом порядку.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : В. Д. Жмурченко