КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/7895/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою адвоката Рагімової Тамари Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 серпня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Хоменко В.С.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

встановив:

У жовтні 2021 року до суду звернулась ОСОБА_2 з позовом про відшкодування шкоди.

Позовні вимоги мотивує тим, що 18 жовтня 2019 року о 20 годині 45 хвилин за адресою м. Київ, вул. Васильківська, 90 сталась ДТП за участю автомобілів "BMW 318" д.н.з. НОМЕР_1 та "Audi" д.н.з. НОМЕР_2 .

02 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Вказує, що згідно з централізованої бази МТСБУ цивільно-правова відповідальність позивачки та відповідача не була застрахована.

Згідно звіту про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу №01-24/10, завданого власнику транспортного засобу "BMW 318", вартість відновлювального ремонту складає 129 461,51 гривень.

Оскільки відповідачем не здійснено виплату вартості відновлювального ремонту на користь позивачки, відтак з відповідача підлягає стягненню 3% річних та інфляційні втрати.

Вказує, що у зв`язку із зверненням до суду понесла судові витрати, що складаються із сплати судового збору у розмірі 1 540,00 гривень та витрат на юридичні послуги у розмірі 12 100,00 гривень.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість відновлювального ремонту у розмірі 129 461,51 гривень; 3% річних за невиконання зобов`язання - 7 725,12 гривень; інфляційні втрати - 16 543,69 гривень; понесені судові витрати.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 16 серпня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування шкоди внаслідок відновлюваного ремонту автомобіля 129 461,51 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3% річних в розмірі 7725,12 грн, та інфляційні втрати в розмірі 16543,04 грн, що загалом становить 24 268,16 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування витрат по сплаті судового збору 1540 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Регімовою Т.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що оскаржуване рішення не містить належної правової оцінки доказам, наданих позивачем на підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між пошкодженням його діями відповідача, що призвело до описаних в позові майнових збитків.

Вказує, що звіт про незалежну оцінку №01-24/10 вартості відновлювального ремонту не може бути прийнятий до уваги, оскільки був виконаний на замовлення позивачки, у висновку експерта повинно бути зазначено, що такий підготовлено до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність.

Вказує, що наданий позивачкою звіт не є належним та допустимим доказом, а є лише припущенням ФОП ОСОБА_3 розміру шкоди, завданої позивачці.

Вказує, що наданий позивачем висновок експерта встановлює пошкодження деталей станом на 28 жовтня 2019 року, але не може бути доказом нанесеної шкоди відповідачем в результаті ДТП 18 жовтня 2019 року.

Посилається на неврахування висновків Верховного Суду від 25 жовтня 2022 року у справі №307/2175/15-ц, від 28 вересня 2022 року №333/3243/20.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 серпня 2022 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції зробив висновок, що відповідач має сплатити позивачці встановлену у звіті про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого КТЗ №01-24/10 вартість відновлюваного ремонту в сумі 129 461,51 грн.

Суд вказав, що оскільки відповідач не здійснив виплату суми на користь позивачки, то він зобов`язаний сплатити позивачці 3 % річних і інфляційні збитки.

Відмовивши в задоволенні вимог про відшкодування витрат на правову допомогу, суд вказав, що витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини 4 статті 137, частини 7 статті 139 та частини 3 статті 141 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вказує про таке.

Статтею 1187 ЦК України унормовано, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною 2 цієї статті визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідальність є наслідком вини та означає законне зобов`язання фізичної або юридичної особи відшкодувати завдані збитки іншій фізичній або юридичній особі згідно із певними правовими принципами та правилами. Це зобов`язання може бути передбачене в угоді (договірне зобов`язання) або в правовій нормі (недоговірне зобов`язання).

Згідно зі статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача. За зобов`язаннями, що виникають внаслідок заподіяння шкоди, притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе за одночасної наявності обов`язкових умов, якими є протиправна поведінка або бездіяльність, наявність дійсної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між діяннями та заподіянням такої шкоди, вина.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Необхідним є доведення, що саме протиправна поведінка є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи,- наслідком такої протиправної поведінки.

З даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 установлено, що транспортний засіб "BMW318" д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 (а.с.7).

Зі змісту постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року №752/22509/19 установлено, що 18 жовтня 2019 року о 20 годині 45 хвилин, ОСОБА_1 керуючи автомобілем "AudiA4" д.н.з., рухаючись по вулиці Васильківській, 90 у м. Києві не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем "BMW 318" д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався попереду, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. (а.с. 8).

Згідно даних звіту про оцінку КТЗ №01-24/10, виготовленого ФОП ОСОБА_3 28 жовтня 2019 року на замовлення ОСОБА_2 , вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу "BMW318" д.н.з. НОМЕР_1 , на дату ДТП, становить 129 461,51 гривень.

Ринкова (дійсна) вартість колісного транспортного засобу "BMW318", д.н.з. НОМЕР_1 , без обліку аварійних пошкоджень на дату ДТП, з урахуванням ПДВ, становить 300 137,95 гривень (а.с. 9-31).

Цивільно-правова відповідальність позивачки і відповідача на момент ДТП не була застрахована (а.с.37,38).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вказує про таке.

Відповідно до частин 1,2 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків..

Частиною 1 статті 81, частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом позивачка на підтвердження розміру завданої шкоди надано звіт про оцінку КТЗ 01-24/10 від 28 жовтня 2019 року.

Відповідно до частин 1,3 статті 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом складеним, зокрема, в електронному вигляді з дотриманням законодавства про електронні довірчі послуги, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Акт оцінки майна є документом складеним, зокрема, в електронному вигляді з дотриманням законодавства про електронні довірчі послуги, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Аналіз наведених даних дозволяє зробити висновок, що наданий на підтвердження розміру позовних вимог ОСОБА_2 звіт про оцінку КТЗ №01-24/10 від 28 жовтня 2019 року не є висновком експерта у розумінні норм чинного законодавства, а є письмовим доказом, який відповідно до статті 89 ЦКП України оцінюється судом в сукупності із іншими доказами, поданими позивачкою на підтвердження позовних вимог.

Відтак доводи апеляційної скарги про не зазначення у звіті про попередження експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відсутність посилання на те, що висновок підготовлений до суду, колегія суддів відхиляє, оскільки скаржником наводяться норми закону, які застосовуються до висновку експерта, яким наданий позивачкою звіт про оцінку не являється.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що звіт не ґрунтується на обставинах справи, оскільки серед документів та джерел, на підставі яких він складений, відсутній протокол про адміністративне правопорушення, пояснення сторін ДТП, схеми ДТП, відтак експерт не зміг встановити зв`язок кожного виявленого пошкодження безпосередньо з ДТП, колегія суддів відхиляє, оскільки вказані скаржником документи не містять в собі інформацію про розмір заподіяної шкоди. Зазначені документи є такими, що підтверджують чи спростовують вину особи у завданні шкоди. У цьому випадку вина відповідача установлена постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що пошкодження деталей установлено станом на 28 жовтня 2019 року, відтак не може бути доказом нанесеної шкоди відповідачем в результаті ДТП 18 жовтня 2019 року, колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Згідно даних звіту про оцінку КТЗ №01-24/10 від 28 жовтня 2019 року ФОП ОСОБА_3 на дослідження були поставлені такі питання:

Яка вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу BMW 318, д.н.з. НОМЕР_1 , на дату ДТП?

Яка ринкова (дійсна) вартість колісного транспортного засобу BMW 318, д.н.з. НОМЕР_1 без урахування аварійних пошкоджень, на дату ДТП, з урахуванням ДТП.

З урахуванням наведеного установлено, що вартість пошкоджених деталей установлено станом а 18 жовтня 2019 року, тобто на момент ДТП.

Натомість відповідачем доказів на спростування визначеного розміру збитків не надано.

Посилання скаржника на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 25 жовтня 2022 року у справі №307/2175/15-ц, від 28 вересня 2022 року №333/3243/20, колегія суддів відхиляє, оскільки такі зроблені у справах за іншим предметом позову та інших установлених обставин. Відтак обставини у справах на які посилається скаржник, не є релевантними обставинам цієї справи.

За установлених обставин, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно визначив предмет спору, правильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та надав оцінку доказам, поданим сторонами у справі.

Підстав для скасування судового рішення колегія суддів не убачає.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Рагімової Тамари Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 серпня 2022 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова