Справа № 159/2359/21 Головуючий у 1 інстанції: Волкова Ю. Ф.
Провадження № 22-ц/802/930/23 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідачів ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на будівельні матеріали в порядку спадкування за законом за апеляційною скаргою представника відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - ОСОБА_3 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 липня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний брат ОСОБА_6 . Вона є єдиною спадкоємицею після його смерті та прийняла спадщину вчасно і у встановленому законом порядку.

Позивач зазначала, що ОСОБА_6 у 1989 році отримав під забудову земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , та у 1990 1991 роках побудував на ній будинок. У січні 2020 року брат оформив за собою право власності на цю земельну ділянку та відчужив її відповідачу ОСОБА_4 . Вказаний будинок, з врахуванням відсотка його готовності, а фактично будівельні матеріали, складають незакінчений будівництвом об`єкт житловий будинок.

Позивач також вказувала, що 19 квітня 2021 року нотаріус письмово відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вказаного вище будинку з огляду на відсутність правовстановлюючих документів на нього на ім`я спадкодавця. ОСОБА_6 оформити за собою право власності на житловий будинок за життя не встиг, що перешкоджає їй в оформленні спадкових прав.

Ураховуючи наведене, позивач ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на будівельні матеріали, розташовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті її брата ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 липня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її брата ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на будівельні матеріали, розташовані на земельній ділянці, належній ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , перелік яких міститься у додатку № 2 до висновку експерта № 04/06 від 16 травня 2023 року: відомість матеріалів та конструкцій (кошторис на зведення зблокованої господарської будівлі, промірами 5,84 х 18,48м.п); відомість матеріалів та конструкцій (кошторис на зведення незавершеного будівництвом житлового будинку, промірами 11,60 х 10,55м.п.).

В апеляційній скарзі представник відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_3 , покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відому у позові ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , вважаючи оскаржуване рішення правильним по суті та справедливим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, а також представника відповідачів, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову у позові, виходячи з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі рішення Виконавчого комітету Ковельської міської ради народних депутатів № 161 від 10 серпня 1989 року ОСОБА_6 у АДРЕСА_2 , площею 560 кв. м для будівництва індивідуального житлового будинку (а.с.25, том 1).

Згідно з актом про винос в натурі меж земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку в містах, селищах міського типу і селах, проекту забудови земельної ділянки індивідуальним жилим будинком, затверджених архітектором м. Ковель від 29 серпня 1989 року, договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 31 серпня 1989 року, по АДРЕСА_1 ОСОБА_6 почав будівництво на виділеній для цього земельній ділянці площею 560 кв. м (а.с.24-40, том 1).

Рішенням Ковельської міської ради Волинської області № 51/35 від 23 травня 2019 року «Про безоплатну передачу у приватну власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд /присадибна ділянка/, для будівництва гаража» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано, зокрема, ОСОБА_6 у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0572 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :10:048:0035 (підстава набуття права власності на земельну ділянку: рішення міської ради № 48/14 від 28 лютого 2019 року) (а.с.62, том 1).

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 170415441 від 13 червня 2019 року підтверджується, що ОСОБА_6 11 червня 2019 зареєстрував право власності на земельну ділянку площею 0,0572 га, кадастровий номер :10:048:0035, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104 (а.с.63, том 1).

Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (Е-сервіс) з кадастровим номером :10:048:0035, місце розташування: АДРЕСА_1 , площею 0,0572га, із цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у розділі «Кадастровий план» містить контури об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці (а.с.18-21, том 1).

15 січня 2020 року ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, як продавець, відчужив відповідачам по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (покупцям) по 1/2 частці кожному земельну ділянку (кадастровий номер :10:048:0035), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0572 га. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Договір купівлі-продажу посвідчений 15 січня 2020 року приватним нотаріусом Кушнерук А. Ю., зареєстрований в реєстрі № 21 (а.с.58, 59, том 1).

На підставі договору купівлі-продажу 15 січня 2020 року відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зареєстрували за собою право спільної часткової власності на вказану земельну ділянку (по 1/2 частці за кожним), що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №№ 196418398, 196419642 (а.с.60,61, том 1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане повторно 06 жовтня 2020 року Ковельським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис № 563 (а.с.7, том 1).

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 є рідною сестрою померлого ОСОБА_6 , що підтверджується наявними у справі доказами, зокрема: витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження; свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 28 квітня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Турійського районного управління юстиції Волинської області; свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 , виданого 29 серпня 1972 року сільською радою Деревок Любешівського району Волинської області; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.8, 12, 42, 11, том 1).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина за законом.

Приватний нотаріус Кушнерук А. Ю. за заявою позивача ОСОБА_1 від 07 жовтня 2020 року відкрила спадкову справу № 50/2020 (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 61968891 від 07 жовтня 2020 року) (а.с.15, том 1).

Позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець другої черги спадкування, прийняла спадщину після смерті брата ОСОБА_6 шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу у встановлений законодавством строк. Матеріали спадкової справи не містять відомостей про прийняття спадщини іншими спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 і такі докази в матеріалах справи відсутні.

Згідно з консультаційним висновком оцінювача від 02 березня 2021 року, виготовленим Товариством з обмеженою відповідальністю «Бюро оцінки та інвентаризації» на запит ОСОБА_1 щодо визначення ймовірної ринкової вартості незакінченого будівництвом житлового будинку, площею забудови 122 кв. м з господарською будівлею за адресою: АДРЕСА_1 , ступінь будівельної готовності дослідженого об`єкта складає 11% (а.с.17, том 1).

Листом № 152/02-14 від 19 квітня 2021 року приватний нотаріус Ковельського міського нотаріального округу Волинської області Кушнерук А.Ю. відмовила позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю у спадковій справі № 50/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 правовстановлюючих документів, які могли б підтвердити право власності та належності майна спадкодавцеві (а.с.16, том 1).

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 04/06 від 16 травня 2023 року, за результатом візуально-інструментального обстеження земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифіковано незавершену будівництвом будівлю (житловий будинок) та зблоковану господарську будівлю; реальне розташування останніх, відповідає відображеним об`єктам на кадастровому плані земельної ділянки за кадастровим номером № :10:048:0035. Фактична вартість виконаних будівельних робіт з врахуванням будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, використаних у процесі зведення незавершеної будівництвом будівлі (житлового будинку) та зблокованої господарської будівлі, які знаходиться на земельній ділянці за кадастровим номером №:10:048:0035, станом на час проведення дослідження, становить 513 649 грн, де 292 602 грн - вартість незавершеної будівництвом будівлі (житлового будинку), а 221 047 грн - вартість зблокованої господарської будівлі, в тому числі вартість будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, становить 335 755 грн, де 180 136 грн - вартість у незавершеній будівництвом будівлі (житлового будинку), а 155 619 грн - вартість у зблокованій господарській будівлі (1-27, том 2).

Додаток № 2 до висновку експерта № 04/06 від 16 травня 2023 року містить детальний перелік будівельних матеріалів (відомість матеріалів і конструкцій) у формі кошторису на зведення зблокованої господарської будівлі, промірами 5,84 х 18,48м.п; у формі кошторису на зведення незавершеного будівництвом житлового будинку, промірами 11,60 х 10,55м.п. (20-22, 26-27, том 2).

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач ОСОБА_1 свої вимоги обґрунтовувала тим, що відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, а фактично будівельні матеріали, що є незавершеним будівництвом, на ім`я спадкодавця ОСОБА_6 , який за життя не встиг оформити за собою право власності на вказане майно, перешкоджає їй в оформленні спадкових прав на нього. Предметом відчуження на підставі договору купівлі-продажу від 15 січня 2020 року, укладеним між її братом ОСОБА_6 і відповідачами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 є лише земельна ділянка, після набуття права власності на яку відповідачі фактично заперечують її право власності як спадкоємця на будівельні матеріали, що розміщені на цій земельній ділянці.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено, що предметом договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15 січня 2020 року є виключно земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0572 га, з кадастровим номером :10:048:0035, а отже право власності на будівельні матеріали (обсяг і перелік яких визначено за результатами судової будівельно-технічної експертизи) до відповідачів не перейшло, а тому вважав, що за позивачем слід визнати право власності на них в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак з такими висновками суду погодитись не можна.

У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі №697/2052/17-ц (провадження № 61-3014св19) викладено наступний правовий висновок.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.

У той же час кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (ч. 2 ст. 1258 ЦК України).

Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 12611265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини 1 та 3 ст. 13 ЦПК України).

Відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, належного відповідача.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (частини 1, 2 та 3 ст. 51 ЦПК України).

При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами у справах про спадкування є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Так предметом заявленого ОСОБА_1 позову є визнання права власності на спадкове майно, а саме на будівельні матеріали, розташовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті її брата ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що спадкоємці за законом першої черги спадщину після смерті ОСОБА_6 не прийняли. Спадкоємцем за законом другої черги є позивач по справі ОСОБА_1 і за її заявою приватний нотаріус Кушнерук А. Ю. 07 жовтня 2020 року відкрила спадкову справу № 50/2020 (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №61968891 від 07 жовтня 2020 року) (а.с.15, том 1). 07 липня 2021 року нотаріусом позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади з нарахованими відсотками та відповідними компенсаціями.

Наведене свідчить, що позивач прийняла спадщину після смерті брата ОСОБА_6 шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу у встановлений законодавством строк. Інші спадкоємці за законом відсутні.

Ураховуючи предмет позову у цій справі та відсутність інших спадкоємців за законом, належним відповідачем у справі є територіальна громада в особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не є спадкоємцями померлого ОСОБА_6 , а тому не можуть бути відповідачами у справі.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув та не встановив належності відповідачів, не залучив до участі у справі відповідачем територіальну громаду в особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини на яку у даному випадку покладено обов`язок відповідати за позовом, що не давало суду підстав для ухвалення у справі рішення про задоволення позову.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а його висновки не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим оскаржуване рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, необхідно скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 липня 2023 року у цій справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на будівельні матеріали в порядку спадкування за законом відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді: