ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 711/7834/21
Провадження № 22-ц/821/709/23
категорія: 304090200

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Нерушак Л.В., Бородійчука В.Г.

за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю « Агенство нерухомості «Голден Хаус»

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2023 року (ухваленого під головуванням судді Позарецької С.М. в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси, повний текст рішення складено 08 березня 2023 року) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості «Голден Хаус» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

30 листопада 2021 року ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що між ВАТ «Сведбанк» (банк) та ОСОБА_1 (відповідач) 14.05.2008 укладено кредитний договір № 2301/0508/88-1002. Згідно з п. 1.1. Договору банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що не поновлюється, у розмірі 37 000,00 доларів США на строк з 14.05.2008 по 13.05.2018 та на умовах, передбачених у Договорі, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені Договором.

Відповідно до п. 2.1. Договору, забезпеченням виконання зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у зв`язку з порушенням умов Договору та інших витрат Банку, пов`язаних з одержанням виконання, виступає іпотека: квартира під АДРЕСА_1 . У пункті 3.1. Договору визначено обов`язок позичальника погасити заборгованість за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок щомісяця, через касу Банку згідно Додатку № 1, що є невід`ємною частиною Договору.

Також, між ВАТ «Сведбанк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (іпотекодавець) 14.05.2008, згідно із п. 2.1 Договору укладено Іпотечний договір № 2301/0508/88-1002-Z. Відповідно до п. 1 Іпотечного договору цим договором забезпечується належне виконання вимог, що випливають (та/або випливатимуть) з кредитного договору, укладеного між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а також усіх додаткових угод, що будуть укладені до нього, в т.ч. щодо суми зобов`язань, строків їх виконання, розміру процентів та їх умов.

Згодом, правонаступником ВАТ «Сведбанк» став AT «Дельта Банк», до якого відповідно, перейшло право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 181 від 02.10.2015 "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку". Водночас, вищезгаданим рішенням Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочав продаж активів AT «Дельта Банк», з метою виплати коштів вкладникам зазначеного банку та повернення грошових коштів, з метою розрахунку з кредиторами. До того ж, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, на своїй веб-сторінці повідомив про продаж прав вимоги ПАТ «Дельта Банк», яке являється правонаступником ВАТ «Сведбанк» та проведення відкритих торгів з продажу активу, що обліковуються на балансі ПАТ «Дельта Банк».

Як зазначено в позові, TOB «Агенство нерухомості «Голден Хаус» прийняло участь в електронних торгах з продажу права вимоги за кредитним договором № 2301/0508/88-1002 від 14.05.2008, що укладений з фізичною особою з забезпеченням: квартира під АДРЕСА_1 , та за результатами проведених електронних торгів стало переможцем і, як наслідок, був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги № 2091/К від 27.11.2019, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В.

За даним договором Банк відступив шляхом продажу новому кредитору, в особі TOB «Агенство нерухомості «Голден Хаус», належні Банку , а новий кредитор набув у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Банку до позичальників та/або іпотекодавців, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників, спадкоємців, страховиків та інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників за кредитними договорами та/або договорами іпотеки, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них згідно реєстру у Додатку № 1.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, до ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус» перейшло право вимоги за кредитним договором з додатками № 2301/0508/88-1002 та іпотечним договором № 2301/0508/88-1002-Z.

Позивач вказує, що на момент купівлі прав вимоги, сума заборгованості відповідача складає 186359,51 грн., з яких: 3830,87 доларів США (еквівалент 91 874, 61 грн.) - тіло кредиту, 1321.43 доларів США (еквівалент 31691,46 грн.) - відсотки, 45 046,24 грн. - пеня, 17747,20 грн. - штраф.

28.11.2019 ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус» направило на адресу відповідача вимогу, в якій останнього повідомлено про відступлення прав за іпотечним договором та прав вимоги за основним зобов`язанням у порядку, передбаченому чинним законодавством, у тому числі Законом України «Про іпотеку». Товариство повідомило відповідача про дострокове виконання боргових зобов`язань у повному обсязі протягом 30 (тридцяти) днів з моменту отримання даної вимоги. Зазначену вимогу відповідачем отримано 03.12.2019 особисто, однак, станом на день подання позову, останній не вчинив жодних дій, спрямованих на виконання боргових зобов`язань.

За таких обставин, позивач вважає за необхідне захистити своє порушене право, шляхом стягнення з відповідача грошових санкцій в порядку ст. 625 ЦК України та пені, передбаченої кредитним договором.

Враховуючи, що заборгованість відповідача за кредитним договором складає 186359,51 грн., позивач здійснює розрахунки стосовно нарахування 3 % річних, інфляційних втрат та пені, беручи дану суму за базис.

Розділом 8, п.п. 8.1 Кредитного договору № 2301/0508/88-1002 сторони визначили, що за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом, позичальник (відповідач) сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості.

За наданими розрахунками позивача, загальна сума заборгованості, що підлягає до стягнення з відповідача, складає 80 193,30 грн.

З метою погашення заборгованості, TOB «Агенство нерухомості «Голден Хаус» 28.11.2019 направило на адресу відповідача вимогу про усунення порушення, а саме повернення заборгованості, відповідно до кредитного договору № 2301/0508/88-1002, який забезпечений іпотекою, яка відповідачем отримана 03.12.2019 особисто та на даний час не виконано. Позивач вказує, що пізніше відповідач з`являвся до товариства та своєю заявою просив надати примірник договору про купівлю-продажу прав вимоги, з метою сплати заборгованості згідно з вимогою позивача, проте, - відповідач, отримавши такий договір, звернувся до суду з позовом про визнання договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги недійсним, за результатом розгляду якого, у задоволенні позовних вимог відповідача відмовлено в повному обсязі.

Враховуючи зазначені вище обставини, позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 80 193, 30 грн, з яких: 36 290,13 грн. - розмір інфляційних втрат, 16802,99 грн. - три відсотки річних та 27 100,18 грн - пеня за несвоєчасне повернення боргу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус» грошові кошти у розмірі 36 374, 36 грн., з яких: інфляційні - 25 243, 26 грн., 3%річних - 11 131, 10 грн.

В іншій частині позовних вимог- відмовлено та вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивовано тим, що оскільки на час розгляду справи обставини щодо недійсності, розірвання чи припинення договорів № 2301/0508/88-1002 від 14.05.2008, № 2301/0508/88-1002-Z від 14.05.2008, № 2091/К від 27.11.2019 відсутні, тому залишок заборгованості за вказаним договором складає 186359,51 грн.який складається з тіла кредиту - 91874грн. 61коп., процентів - 31691грн. 46коп., пені - 45046грн. 24коп. та штрафу - 17747грн. 20коп.

Суд прийшов до висновку про нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму заборгованості 123566грн. 07коп., оскільки на неустойку (пеня, штраф), яка нарахована за невиконання/неналежне виконання зобов`язання/ не можливо нараховувати стягнення у відповідності до ст. 625 ЦК України, як відповідальність за порушення грошового зобов`язання

Враховуючи те, що стягнення 3% річних та інфляційних втрат, передбачених ст. 625 ЦК України, можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову, то в даному випадку, нарахування здійснюються за період з 25.11.2018 по 25.11.2021.

Щодо обгрунтованості нарахування пені, суд першої інстанції зауважив, що остання задоволенню не підлягає, оскільки нарахована в період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

11 квітня 2023 року ОСОБА_1 подав до Черкаського апеляційного суду скаргу, в якій просив скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2023 року як незаконне і необґрунтоване та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус» відмовити в повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, винесеним з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, за недоведеністю обставин, що мають значення для справи та при невідповідності висновків суду обставинам справи.

ОСОБА_1 вказує, що непогашення кредитної заборгованості відбулось з вини кредитора - ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус», оскільки останнє, в порушення умов кредитного договору, не надіслало боржнику у встановленому порядку повідомлення про нові реквізити для погашення боргу, чим позбавило боржника можливості сплатити кредит. На неодноразові звернення відповідача про надання реквізитів для сплати кредиту відповіді отримано не було.

Також скаржник зазначає, що суд першої інстанції неправомірно задовольнив вимоги товариства в частині стягнення інфляційних втрат, оскільки сума боргу на момент продажу прав вимоги за кредитом складала 5004,92 доларів США, а сплата боргу з урахуванням індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус» просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, мотивуючи тим, що судом першої інстанції було вірно застосовано норми матеріального та процесуального права, в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення спору та надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи.

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Встановлено, що 14.05.2008 між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2301/0508/88-1002, за умовами якого банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що не поновлюється у розмірі 37 000,00 доларів США на строк з 14.05.2008 по 13.05.2018 та на умовах, передбачених у цьому Договорі, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені Договором (п. 1.1. Договору).

Пунктом п. 2.1. Договору визначено, що забезпеченням виконання зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у зв`язку з порушенням умов Договору та інших витрат Банку, пов`язаних з одержанням виконання, виступає іпотека: квартира під АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 3.1. Договору, позичальник зобов`язується погасити заборгованість за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок № НОМЕР_1 щомісяця, через касу Банку згідно Додатку № 1, що є невід`ємною частиною Договору, крім випадків, передбачених п. 3.8, 3.9 та 5.1.4 даного договору.

14.05.2008 між ВАТ «Сведбанк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (іпотекодавець), відповідно до п. 2.1 Договору, укладено Іпотечний договір № 2301/0508/88-1002-Z.

Згідно з п. 1 Іпотечного договору, цим договором забезпечується належне виконання іпотекодавцем вимог іпотекодержателя, що випливають (та/або випливатимуть) з кредитного договору № 2301/0508/88-1002 від 14.05.2008, укладеного між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а також усіх додаткових угод, що будуть укладені до нього, в тому числі щодо суми зобов`язань, строків їх виконання, розміру процентів та інших умов.

Крім того, встановлено, що правонаступником ВАТ «Сведбанк» став AT «Дельта Банк», до якого відповідно перейшло право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки.

Відповідно до протоколу електронного аукціону № UA-EA-2019-10-10-00000-b TOB «Агенство нерухомості «Голден Хаус» прийняло участь в електронних торгах з продажу права вимоги за кредитним договором № 2301/0508/88-1002 від 14.05.2008, що укладений з фізичною особою з забезпеченням: квартира під АДРЕСА_1 . За результатами проведених електронних торгів TOB «Агенство нерухомості «Голден Хаус» стало переможцем і, як наслідок, був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги № 2091/К від 27.11.2019, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В.

За умовами даного договору AT «Дельта Банк» відступив, шляхом продажу Новому кредитору, в особі TOB «Агенство нерухомості «Голден Хаус», належні Банку а Новий кредитор набув у обсязі та на мовах, визначених цим договором, права вимоги Банку до позичальників та/або іпотекодавців, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників, спадкоємців, страховиків та інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників за кредитними поговорами та/або договорами іпотеки, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них згідно реєстру у Додатку № 1.

Згідно з Додатком № 1 до Договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, до ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус» перейшло право вимоги за кредитним договором з додатками № 2301/0508/88-1002 та іпотечним договором № 2301/0508/88-1002-Z.

Судом також встановлено, що на момент купівлі прав вимоги, сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 складає 186359,51 грн., з яких: 3830,87 доларів США (еквівалент 91 874,61 грн.) - тіло кредиту, 1321,43 доларів США (еквівалент 31691,46 грн.) - відсотки, 45046,24 грн. - пеня, 17 747,20 грн. - штраф.

На виконання вимог п. 2.7 Договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, 28.11.2019 ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус» направило на адресу ОСОБА_1 вимогу, в якій останнього повідомлено про відступлення прав за іпотечним договором та прав вимоги за основним зобов`язанням у порядку, передбаченому чинним законодавством, у тому числі Законом України «Про іпотеку». Окрім того, вищевказаною вимогою TOB «Агенство нерухомості «Голден Хаус» повідомило ОСОБА_1 про дострокове виконання боргових зобов`язань у повному обсязі протягом 30 (тридцяти) днів з моменту отримання даної вимоги.

Зазначена вимога отримана ОСОБА_1 03.12.2019 особисто, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення і це визнається відповідачем, про що він зазначив у судовому засіданні. Між тим, на даний час заборгованість не погашена.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики.

На підставі ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.

Оскільки предметом позову є лише стягнення сум, нарахованих з основної суми кредиту в порядку ст. 625 ЦК України, суд першої інстанції розглядав справу лише в межах цих вимог.

Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 3 березня 2021 року у справі № 130/2604/18.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскільки залишок суми боргу на момент продажу прав вимоги складав 5004,92 долари США, тому нарахування інфляційних в даному випадку є безпідставним.

Разом з тим, колегія суддів такі доводи оцінює критично, оскільки суд першої інстанції вірно зазначив, що розмір заборгованості на момент продажу прав вимоги було визначено саме в національній валюті - гривні, а тому позивач вправі вимагати від відповідача застосування наслідків порушення зобов`язань у вигляді сплати інфляційних втрат, за ст. 625 ЦПК України, що в даному випадку є обгрунтованим.

Крім того, в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що невиконання ним грошового зобов`язання зумовлене простроченням кредитора, яке виразилось у ненаданні останнім боржникові відомостей про зміну реквізитів банку для погашення заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач звертався до позивача з проханням надати реквізити для погашення суми заборгованості за кредитним договором № 2301/0508/88-1002 від 14.05.2008 року (а.с. 148-151).

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази отримання даних звернень ТОВ «Агенство нерухомості «Голден Хаус», що на переконання колегії суддів, спростовує доводи про те, що відповідач не виконав грошового зобов`язання через прострочення кредитора (неповідомлення боржника про зміну реквізитів банку).

Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, судом першої інстанцій виконано вимоги статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів і статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно досліджено і оцінено докази та встановлено обставини у справі, правильно застосовано норми матеріального права.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Придніпровського суду м. Черкаси від 03 березня 2023 року, судові витрати слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст.368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості «Голден Хаус» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.В. Нерушак

В.Г. Бородійчук