Єдиний унікальний номер 722/1426/22
Номер провадження 2-ві/722/2/23
У Х В А Л А

03 жовтня 2023 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Унгуряна С.В.

секретаря судових засідань Козак А.В.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни клопотання адвоката Шоломіцького Івана Валентиновича про відвід судді Сокирянського районного суду Чернівецької області Суського О.І. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Твердушкін Руслан Дмитрович про визнання недійсними договорів дарування,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Сокирянського районного суду Чернівецької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Твердушкін Р.Д. про визнання недійсними договорів дарування від 22.09.2020 року.

19.09.2023 року адвокат Шоломіцький І.В. подав до суду клопотання про відвід судді Сокирянського районного суду Чернівецької області Суського О.І. від розгляду вищевказаної цивільної справи, яке на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2023 року було передано на розгляд судді Сокирянського районного суду Чернівецької області Унгуряну С.В.

На обгрунтування клопотання представник позивача ОСОБА_2 посилався на те, що головуючим суддею Суським О.І. самостійно проведено та завершено підготовче судове засідання всупереч волі позивача та його представника, позивач був присутнім в приміщенні суду, що підтверджується записом в журналі реєстрації осіб, які прибули до суду та очікував на судове засідання, призначене на 15 год. 30 хв. 04 вересня 2023 року, а представник очікував запрошення суду до відеоконференції.

Проте, суддя Суський 0.І. без відкриття призначеного судового засідання, через секретаря повідомив, що відкладає розгляд справи у зв`язку з поданням представником відповідача клопотання про перенесення судового засідання.

Натомість, в цей час, самостійно, не надавши можливості підтримати подані заяви та клопотання, без з`ясування думки інших учасників справи, суддя Суський О.І. вибірково задовольнив клопотання та заяви учасників справи, про решту клопотань та заяв через секретаря просив нагадати йому у наступному судовому засіданні.

Поведінка судді Суського О.І., а також дії та рішення щодо розгляду окремих заяв та клопотань позивача, зокрема щодо ігнорування заяви про збільшення позовних вимог та виклик лікарів швидкої допомоги для допиту як свідків є аналогічними судді Унгурян С.В., якого було відведено від розгляду даної справи у зв`язку з його упередженістю та заінтересованістю у результатах розгляду даної справи та свідчить про позапроцесуальну пов?язаність судді Суського О.І. та Унгурян С.В., а також вплив на суддю Суського О.І. останнім як головою Сокирянського районного суду Чернівецької області.

У судовому засіданні 18.09.2023 року суддя Суський О.І. повідомив, що з приводу заяви про уточнення та збільшення позовних вимог ним окреме процесуальне рішення у вигляді ухвали не буде виноситись, а свідків він і так викличе без клопотань, та просив просто секретарю судового засідання надати анкетні дані свідків. Вважає, що такі дії судді є нехтуванням процесуальним законодавством та введенням учасників процесу в оману щодо дійсного законодавчого порядку розгляду цивільних справ.

Такі дії судді Суського О.І. також свідчать про упередженість судді та його зацікавленість в результатах розгляду даної справи.

Окрім цього, під час проведення позивачем з відповідачем переговорів щодо укладення мирової угоди, від мами відповідача ОСОБА_5 пролунала репліка щодо вирішення нею даної справи у позапроцесуальний спосіб шляхом певної домовленості у суді, відтак укладення мирової угоди для неї та її сина немає жодної необхідності.

Вважає, що наведені обставини не є незгодою з процесуальним рішенням судді, а вказують на дії судді, які свідчать про порушення останнім об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду даної справи, його зацікавленням у результаті розгляду даної справи.

Крім цього, наведене вказує на порушення суддею Суським О.І. принципу диспозитивності, гласності, рівності учасників перед законом і судом та розгляду справи судом як незалежним арбітром.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні, посилаючись на обставини, зазначені у клопотанні про відвід судді, його підтримали та просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що зазначені у ньому обставини можуть бути підставою для оскарження рішення суду по справі, а не підставами для відводу судді.

Відповідно до вимог п.п.3, 5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.7 ст.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Також, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, №255, с.12, п.27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland, заява №33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с.794, п.38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п.43).

У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст.6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі «Фельдман проти України»,заяви №76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97).

Тобто, якщо говорити у ракурсі безсторонності суду, то слід ураховувати те, що визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обгрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді (рішення ЄСПЛ від 23.06.1981 у справі «Ле Комт (Le Compte), Ван Левен (Van Leuven) и Де Мейер (De Meyere) проти Бельгії»), як наслідок таку презумпцію спростувати досить складно, адже критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості.

Тобто, об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішнiй вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України»18 червня 2015 року указує на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції застосовується принцип той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження (affirmanti incumbit probatio).

Разом з тим, суд вважає, що заявлений відвід судді Суському О.І. не містить належних та підтверджених даних, які б достовірно свідчили про пряму чи побічну заінтересованість судді у результаті розгляду справи, а також викликали обґрунтовані сумніви у його неупередженості при розгляді справи, а відповідно свідчили б про наявність підстав для відводу судді, з цих передумов.

Суд переконаний, що обставини, на які у клопотанні посилається представник позивача як на підставу для відводу судді Суського О.І. фактично зводяться до його незгоди із діями та процесуальними рішеннями судді під час розгляду справи, які, на думку суду, не є підставами для відводу судді у розумінні ч.1 ст.36 ЦПК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про відвід судді Суського О.І. слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.36, 39, 40 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката Шоломіцького Івана Валентиновича про відвід судді Сокирянського районного суду Чернівецької області Суського О.І. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Твердушкін Руслан Дмитрович про визнання недійсними договорів дарування відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.В.Унгурян