Справа № 148/642/23
Провадження №2/148/322/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 01.02.2021 № 135/1083/20 з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 всіх видів доходу на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Постановою Вінницького апеляційного суду від 26.05.2021 вказане рішення залишено без змін.

Після ухвалення вказаного рішення суду в позивача змінився сімейний стан. Так, 08.09.2022 він уклав шлюб з ОСОБА_5 та усиновив двоє її дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач вважає, що на сьогодні з врахуванням зміни його сімейного стану, є всі підстави для зменшення розміру аліментів, які утримуються з нього на користь відповідача на утримання їх спільних дітей. Вказані обставини стали причиною його звернення до суду з даним позовом, у якому він просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину на 1/3 частину всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

В судове засідання позивач не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява, в якій він просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належно. Від неї до суду надійшла письмова заява, в якій вона позовні вимоги не визнає та просить розглядати справу без її участі. Також від неї до суду 06.06.2023 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити в позові в повному обсязі. Посилається на те, що її з позивачем діти мають неабиякі вади здоровя, у звязку з чим потребують лікування. Вважає, що для гармонійного розвитку дітей позивач повинен сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Також, на її переконання, матеріальне становище у позивача не погіршилось, оскільки він проходить службу в ЗСУ, а отже в змозі платити аліменти своїм (біологічним) дітям.

У відповідності зі ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_5 06.09.2022 укладено шлюб, який зареєстровано Іллінецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 08.09.2022, про що зроблено актовий запис №150. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с. 6).

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданого повторно Іллінецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 25.01.2023. встановлено, що батьком дитини записаний ОСОБА_1 , матір`ю - ОСОБА_9 (а.с. 7).

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданого повторно Іллінецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 25.01.2023, батьком дитини записаний ОСОБА_1 , матір`ю - ОСОБА_9 (а.с. 8)

Також судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 15.11.2011 (а.с. 9) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 12.05.2017 (а.с. 10).

З матеріалів цивільної справи № 135/1083/20 судом встановлено, що рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 01.02.2021 з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 всіх видів доходу на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (аркуші цивільної справи № 135/1083/20 - 36, 37).

Постановою Вінницького апеляційного суду від 26.05.2021 вказане вище рішення суду залишено без змін (аркуші цивільної справи № 135/1083/20- 67-70).

За змістом ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення повноліття.

Згідно ч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У розумінні вказаних вище законодавчих норм саме ініціатор позову має доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Крім того, аналіз зазначених правових норм дає можливість зробити висновок, що при вирішенні питання щодо зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати, чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Оскільки позивач є платником аліментів, то його звернення в суд з даним позовом не суперечать чинному законодавству. Крім того, ним належними доведено той факт, що на сьогодні в нього змінився сімейний стан: він вдруге одружився, усиновив двоє дітей своєї теперішньої дружини, які на даний час є малолітніми та у позивача, як батька, виник обовязок щодо їх утримання. Крім того, дружина позивача знаходиться на його утриманні, так як їх молодша дитина не досягла трирічного віку.

Вказані обставини, на переконання суду, є достатніми підставами для зміни розміру аліментів, які стягуються з позивача на утримання дітей від попереднього шлюбу.

При цьому суд виходить також із положень ст. 182 СК України, згідно якої при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Отже, чинне сімейне законодавство та усталена судова практика визначають єдину частку від заробітку (доходу) на двох і більше дітей та визначають, що 1/3 частка доходів, зазвичай, є достатнім розміром аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей.

Разом з тим, частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Виходячи з вищевикладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та вважає можливим змінити розмір аліментів, які стягуються з позивача з 1/4 частини всіх його доходів на кожну дитину на 1/3 частку його заробітку (доходу) на дітей щомісячно до досягнення ними повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

На переконання суду, саме такий розмір аліментів буде забезпечувати справедливий баланс щодо захисту прав неповнолітніх дітей позивача від першого шлюбу та прав малолітніх дітей на забезпечення від другого шлюбу.

Що стоується доводів відповідачки, викладених у відзиві, про те, що у позивача не змінився матеріальний стан, оскільки він проходить службу в лавах ЗСУ, і досі має змогу сплачувати алмінти на дітей в попердньому розмірі, то суд звертає увагу, що на підтвердження даних обставин нею належних доказів не надано. Крім того, підставою для зміни розміру аліментів в даному випадку є зміна сімейного, а не матеріального стану позивача, що згідно ст. 192 СК є окремою підставою для зміни розміру аліментів.

Також слід звернути увагу відповідачки і на те, що хвороба дітей та необхідність у звязку з цим відповідного лікування, допоміжних заходів (масаж, басейн, спеціальне взуття тощо) є додатковими витрами на дитину, участь в яких відповідно до ст. 185 СК України батьки зобовязані брати незалежно від сплати аліментів.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з викладеного, суд доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог та часткове задоволення позову.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

З огляду на це, аліменти у новому розмірі слід стягувати з дня набрання чинності даним рішенням суду.

Оскільки у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з часу набрання рішенням законної сили та враховуючи наявність на виконанні виконавчого листа, виданого на підставі рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 01.02.2021 в справі №135/1083/20 про стягнення аліментів в розмірі, встановленому до ухвалення цього рішення, керуючись ст. 267 ЦПК України, суд вважає необхідним визначити, що стягнення за вищевказаним виконавчим листом належить припинити станом на день набрання законної сили цим судовим рішенням

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 180- 183, 184, 191, 192 СК України, ст.ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ст. 263-265, п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 01.02.2021 у цивільній справі №135/1083/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 (однієї третини) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення ними повноліття.

Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 01.02.2021 в справі №135/1083/20, припинити з дня набрання законної сили даним рішенням та повернути виконавчий лист до суду після завершення виконання.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення виготовлено 09.06.2023.

Суддя Л.А. Штифурко