Дата документу 20.09.2023
Справа № 334/3866/23
Провадження № 2/334/1819/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Філіпової І. М.,

за участю секретаря Шайхайдарова Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

17.05.2023 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя звернулася ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою, який у подальшому уточнені, шляхом подання уточненої позовної зави 30.08.2023 року.

В обґрунтовування своїх позовних вимог позивачі зазначають, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності сторонам у справі в наступних частках: ОСОБА_4 1/4 частина, ОСОБА_2 1/4 частина, ОСОБА_3 1/2 частина.

У позивачів з відповідачкою відсутня взаємна згода щодо порядку користування кімнатами у вказаній квартири, з метою подальшого розподілу витрат на утримання житла, тому позивачі просять визначити порядок користування квартирою наступним чином:

- ОСОБА_1 , ОСОБА_2 виділити у спільне користування житлову кімнату №4 площею 16,3 кв.м, житлову кімнату №5 площею 8,0 кв.м. з балконом площею 0,75 кв.м.;

- ОСОБА_3 виділити житлову кімнату №8 площею 12,4 кв.м., житлову кімнату №9 площею 14, 2 кв. м., лоджію площею 3,4 кв. м.

-в загальному користуванні сторін залишити кухню №3 площею 7,0 кв.м, коридор №1 площею 11,3 кв. м., комору №2 площею 1,1 кв.м., ванну №6 площею 2,7 кв.м., вбиральню №7 площею 1,0 кв. м.

Загальна житлова площа квартири складає 50,9 кв.м., тому запропонований порядок користування квартирою повністю відповідає часткам сторін.

Сторони у судове засідання не з`явилися. Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява 20.09.2023 року про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

20.09.2023 року від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява, що вона просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги за уточненою позовною заявою визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення.

Дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину від 06.04.2018 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 отримали по 1/2 частки спадщини після смерті ОСОБА_5 . Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво складається з 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 .

Згідно копії технічного паспорту від 21.03.2023 року загальна площа квартири АДРЕСА_1 складає 78,15 кв.м., житлова площа 50,9 кв .м. та складається з: коридору №1 площею 11,3 кв.м., комори №2 площею 1,1 кв. м., кухні №3 площею 7,0 кв.м., кімнати №4 площею 16,3 кв.м., кімнатою №5 площею 8,0 кв.м., ванни №6 площею 2,7 кв.м., вбиральні №7 площею 1,0 кв.м., кімнати №8 площею 12,4 кв.м., кімнати 14,2 кв.м., лоджія площею 3,4 кв.м., балкону 0,75 кв.м.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом 15.08.2023 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності: ОСОБА_3 1/2 частка, ОСОБА_1 1/4 частка, ОСОБА_2 1/4 частка.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з ч. 1ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Зі статті 383 ЦК України вбачається, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

У даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею. Тому критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим.

Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників ( Постанова ВС КЦС №363/928/16-ц від 03.10.2018 року).

Судом встановлено, що позивача на праві власності належить по 1/4 частці спірної квартири, а ОСОБА_3 1/2 частка квартири.

За таких обставин, суд вважає, що виділення у користування відповідачу кімнати №8, 9 та лоджії, а позивачам у спільне користування кімнат АДРЕСА_2 з балконом є логічним та відповідає розміру часток кожного зі співвласників.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10 - 13, 141, 259, 263-265, 268 Цивільногопроцесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування житловим приміщенням задовольнити.

Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 виділивши у спільне користування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 кімнату №4 площею 16,3 кв.м, кімнату №5 площею 8,0 кв.м. з балконом площею 0,75 кв.м., ОСОБА_3 виділити у користування кімнату №8 площею 12,4 кв.м., кімнату №9 площею 14, 2 кв. м., лоджію площею 3,4 кв. м.

Залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кухню №3 площею 7,0 кв.м, коридор №1 площею 11,3 кв. м., комору №2 площею 1,1 кв.м., ванну №6 площею 2,7 кв.м., вбиральню №7 площею 1,0 кв. м.

Апеляційна скарга може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Проголошення повного тексту рішення 21.10.2021 року о 16 год. 00 хв.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя: Філіпова І. М.