Справа № 694/259/18
Номер провадження 4-с/700/1/23
У Х В А Л А

іменем України

03 жовтня 2023 року Лисянський районний суд Черкаської області у складі: головуючого судді: Пічкур С.Д., за участю секретаря судового засідання: Бондарчук Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , представник скаржника адвокат Коробкова Галина Олександрівна, особа дії якої оскаржуються: Звенигородський відділ державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), заінтересована особа: ОСОБА_2 , про визнання рішення протиправним та зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника скаржника адвоката Коробкової Галини Олександрівни, звернувся до суду зі скаргою про визнання рішення протиправним та зобов`язати вчинити дії Звенигородський відділ державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), заінтересована особа: ОСОБА_2 та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 07.06.2023 року у виконавчому провадженні №69224176.

В обґрунтування скарги скаржник зазначив, на виконанні в Звенигородському відділі державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження №69224176 з примусового виконання виконавчого листа №694/259/18 виданого 24.03.2022 року Лисянським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 8430,00 грн. 13.06.2022 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття провадження. Державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення та /або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, в результаті чого було арештовано рахунок на ім`я ОСОБА_1 № IBAN НОМЕР_1 , картка для виплат НОМЕР_2 , який відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», для зарахування грошової допомоги на дітей, як багатодітній матері та заробітної плати.

У зв`язку із скасування обмежень, щодо арешту коштів боржників на період запровадження воєнного стану в Україні, фактично рахунки були заблоковано в травні 2023 року .

07.06.2023 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника щодо утримання 20% із заробітної плати скаржника, яка отримує дохід в приватному підприємстві «Петролес».

З червня 2023 року ОСОБА_1 позбавлена отримувати належну їй заробітну плату, соціальну грошову допомогу, які являються єдиним джерелом її існування,а також не має можливості оплачувати комунальні платежі, купувати ліки, харчі та повноцінно опікувати дітей.

Згідно довідки Управління соціального захисту населення Звенигородської районної військової адміністрації Черкаської області №1834/03-29 від 15.08.2023 та посвідчення №БС037000 від 10.10.2014 року виданого Звенигородською державною адміністрацією ОСОБА_1 перебуває на обліку як багатодітна сім`я. На утриманні скаржника перебуває четверо дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_1 28.08.2023 року звернулася до Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з проханням скасувати постанову державного виконавця про накладення арешту на кошти, що знаходяться у вигляді заробітної плати та соціальної допомоги на утримання дітей на рахунку для виплат, але 07.09.2023 року отримала відповідь про те, що арешт може бути знятий лише за рішенням суду.

З таким рішенням державного виконавця скаржник не погоджується та просить:

-визнати неправомірними дії головного державного виконавця Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лужанської Олени Олександрівни про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на соціальному рахунку IBAN НОМЕР_1 , відкритий у відділенні АТ КБ «ПРИВАБАНК»;

-визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 07.06.2023 року у виконавчому провадженні №69224176 в частині накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на соціального рахунку IBAN НОМЕР_1 , відкритий у відділенні АТ КБ «ПРИВАБАНК».

У судове засідання скаржник не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд скарги без його участі.

Представник Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заперечення проти скаргу до суду не надходили. За їх клопотанням розгляд справи відкладався.

Відповідно до ч. 2ст. 450 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про часткове задоволення скарги з наступних підстав.

Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України передбачено, що за результатами скарги суд постановляє ухвалу, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до положень частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року за № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як встановлено судом, що згідно виконавчого листа №694/259/18 виданого 24.03.2022 року Лисянським районним судом Черкаської області з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 8430,00 грн.

Постановою головного державного виконавця Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лужанської Олени Олександрівни 13.06.2022 року відкрито виконавче провадження №69224176.

Постановою головного державного виконавця Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лужанської Олени Олександрівни від 20.06.2022 року № 69224176 накладено арешт на грошові кошти боржника.

Скаржник 28.08.2023 року звернувся до Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у якій просила зняти арешт з коштів вигляді заробітної плати та соціальної допомоги на утримання дітей, на рахунок IBAN НОМЕР_1 , відкритий у відділенні АТ КБ «ПРИВАБАНК».

Відповіддю від 28.08.2023 року №20.1-43/32632 повідомлено заявника, що вирішити питання щодо зняття арешту з коштів боржника є не можливим, оскільки згідно доданої до заяви документів не вбачається що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, враховуючи наведене у державного виконавця відсутні законні підстави для зняття арешту з рахунку боржника.

У зв`язку з вищевикладеним слід зазначити, що у відповідності зі ч. 2ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року за № 1404-VIII із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом - 20 відсотків.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

В силу положень ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» метою накладення арешту є забезпечення реального виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Частиною 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Тобто, ПАТ АБ «ПРИВАТБАНК» після отримання постанови державного виконавця про арешт коштів, які знаходяться на рахунках, що належать боржнику ОСОБА_7 повинен був повідомити, що рахунки, на які накладено арешт, є рахунками зі спеціальним режимом призначення, на які законом заборонено накладення арешту і повернути зазначену постанову без виконання.

Однак, таких повідомлень від ПАТ АБ ««ПРИВАТБАНК» на адресу державного виконавця не надходило.

Згідно абз.2 ч.2, п.1 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є , зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

При цьому, банк в якому арештовано кошти боржника, відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не повідомив державного виконавця про цільове призначення рахунку та не повернув постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Скаржник посилається на порушення її прав з боку державного виконавця, проте доводи скарги в частині арешту коштів, спрямованих на виплату заробітної плати та пенсії спростовуються змістом оскаржуваної постанови, в якій державний виконавець зробив застереження з приводу неможливості здійснювати арешт коштів, які містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Тобто, в разі, якщо банком при виконанні постанови державного виконавця, не було враховано викладене в постанові застереження, державний виконавець не може відповідати за такі дії іншої юридичної особи.

Приписами частини 1статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 115, ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю України, ст. 22, ч. 1,6 ст.24, ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 року №95, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Отже, державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови накладено арешт, в тому числі, і на рахунок, на який зараховується заробітна плата та соціальна грошова допомога ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

За змістом статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

З огляду на те, що на рахунок заявника, з якого він просить зняти арешт, дійсно зараховується заробітна плата та соціальна допомога, суд вважає вимоги заявника обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в частині скасування арешту коштів на рахунку із спеціальним режимом використання.

Керуючись ст.ст. 7,12, 13, 76-89, 447-451 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 07.06.2023 року у виконавчому провадженні №69224176 в частині накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на соціального рахунку IBAN НОМЕР_1 , відкритий у відділенні АТ КБ «ПРИВАБАНК» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 .

У задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Лисянський районний суд Черкаської області.

Суддя С.Д.Пічкур