Провадження № 2/686/5036/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «М-СТЕЛ», третя особа Хмельницький обласний центр зайнятості про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «М-СТЕЛ», третя особа Хмельницький обласний центр зайнятості про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити дії. Просить: визнати припиненими трудові відносини ОСОБА_1 із товариством з обмеженою відповідальністю «М-СТЕЛ» у зв`язку із звільненням ОСОБА_1 із займаної посади бухгалтера за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України з 14.06.2022 року; зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «М-СТЕЛ» видати ОСОБА_1 належно оформлену трудову книжку із записом про звільнення на підставі ч. 1 ст.38 КЗПП України.

На обґрунтування свого позову вказала, що вона ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженка міста Херсон - з квітня 2019 року до березня 2022 року працювала на посаді бухгалтера у товаристві з обмеженою відповідальністю М-СТЕЛ (адреса - 61036, Харківська область місто Харків вулиця Матросова 20, код ЄДРПОУ - 40461071). Під час працевлаштування відповідачу нею також було надано трудову книжку для внесення відповідних записів про працевлаштування. На займаній посаді вона працювала з квітня 2019 року до березня 2022 року, що підтверджується довідкою сформованою засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України від 30.03.2023 року. У квітні 2022 року у зв`язку з введенням воєнних дій в м. Харків переїхала проживати за адресою АДРЕСА_1 де і стала на облік як внутрішньо переміщена особа.

26.05.202 року нею було направлено заяву про звільнення на електронну пошту відповідача у зв`язку з неможливістю виконувати свою роботу. Жодних дій відповідач на звернення не вчиняв.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року №1706-У11 внутрішньо переміщена особа, яка не мала можливості припинити трудовий договір (інший вид зайнятості) відповідно до пункту 1 статті 36, статей 38, 39 Кодексу законів про працю України у зв`язку з неможливістю продовження роботи за таким трудовим договором (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання, для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю і соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття має право припинити такий трудовий договір в односторонньому порядку, подавши до центру зайнятості за місцем проживання внутрішньо переміщеної особи заяву на ім`я роботодавця про припинення трудового договору.

13.06.2022 року вона звернулася до Хмельницької філії Хмельницького обласного центру зайнятості з повторною заявою про звільнення з роботи з 14.06.2022 року у зв`язку з переїздом до іншого місця проживання та веденням воєнних дій в м. Харків відповідно до ст. 38 КЗпПУ (за власним бажанням).

Третя особа 13.06.2022 року направила відповідачу її заяву про припинення трудових відносин, жодних дій відповідачем прийнято не було.

03.01.2023 року третя особа повторно надіслала заяву позивача про припинення трудових відносин від 13.06.2022 року, однак відповідач проігнорував і повторний запит.

Таким чином, її право на працю, на оплату праці, та здійснення обов`язкових соціальних внесків, порушено відповідачем, який не звільняє її у встановленому законом порядку.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки, до суду не направив відзив на позов. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 з квітня 2019 року до березня 2022 року працювала на посаді бухгалтера у товаристві з обмеженою відповідальністю М-СТЕЛ, що підтверджується довідкою сформованою засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України від 30.03.2023 року. ОСОБА_3 у квітні 2022 року у зв`язку з введенням воєнних дій в м. Харків переїхала проживати за адресою АДРЕСА_1 де і стала на облік як внутрішньо переміщена особа.

26.05.202 року ОСОБА_1 було направлено заяву про звільнення на електронну пошту відповідача у зв`язку з неможливістю виконувати свою роботу.

13.06.2022 року ОСОБА_1 звернулася до Хмельницької філії Хмельницького обласного центру зайнятості з повторною заявою про звільнення з роботи з 14.06.2022 року у зв`язку з переїздом до іншого місця проживання та веденням воєнних дій в м. Харків відповідно до ст. 38 КЗпПУ (за власним бажанням).

Третя особа 13.06.2022 року направила відповідачу заяву позивача про припинення трудових відносин. Жодних дій відповідачем прийнято не було.

03.01.2023 року третя особа повторно надіслала заяву позивача про припинення трудових відносин від 13.06.2022 року, однак відповідач проігнорував і повторний запит.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. ст. 21, 24 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір укладається між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом. Тому і рішення про розірвання трудового договору приймається власником або органом управління підприємства, установи, організації, який наділений такими повноваженнями

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Частиною 2 статті 38 КЗпП України передбачено, якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Відповідно до ч.4 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року №1706-VII - внутрішньо переміщена особа, яка звільнилася з роботи (припинила інший вид зайнятості), за відсутності документів, що підтверджують факт звільнення (припинення іншого виду зайнятості), періоди трудової діяльності та страхового стажу, реєструється як безробітна та отримує допомогу по безробіттю, соціальні та інші послуги за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття відповідно до законодавства.

Внутрішньо переміщена особа, яка не мала можливості припинити трудовий договір (інший вид зайнятості) відповідно до пункту 1 статті 36, статей 38, 39 Кодексу законів про працю України у зв`язку з неможливістю продовження роботи за таким трудовим договором (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання, для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю і соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття має право припинити такий трудовий договір в односторонньому порядку, подавши до центру зайнятості за місцем проживання внутрішньо переміщеної особи заяву на ім`я роботодавця про припинення трудового договору.

Датою припинення трудового договору є день, наступний за днем подання такої заяви.

Центр зайнятості за місцем проживання внутрішньо переміщеної особи у день припинення трудового договору повідомляє про це: роботодавця (будь-якими засобами комунікації, у тому числі електронними). У разі якщо у таких осіб не розірвані трудові договори з роботодавцем, що перебуває на непідконтрольній території або щодо якого відсутня інформація про місце перебування, заява зберігається у територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, на підконтрольній території до моменту деокупації (розблокування) відповідних територій, після чого протягом 7 календарних днів повідомляє роботодавця (будь-якими засобами комунікації, у тому числі електронними).

Відповідно до Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого Міністерством праці та соціальної політики України від 08.06.2001 № 260, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації ) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин фізичною особою-роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї із сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору.

Статтею 48 КЗпП України передбачено, що облік трудової діяльності працівника здійснюється в електронній формі в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, визначеному Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

На вимогу працівника, який вперше приймається на роботу, трудова книжка оформляється роботодавцем в обов`язковому порядку не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу.

Роботодавець на вимогу працівника зобов`язаний вносити до трудової книжки, що зберігається у працівника, записи про прийняття на роботу, переведення та звільнення, заохочення та нагороди за успіхи в роботі.

Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що на теперішній час трудові відносини між сторонами фактично припинені, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана, у зв`язку з чим позивач не може реалізувати свої права працевлаштування в подальшому, тому вимоги позивача є обґрунтованими та законними.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід: визнати припиненими трудові відносини ОСОБА_1 із товариством з обмеженою відповідальністю «М-СТЕЛ» у зв`язку із звільненням ОСОБА_1 із займаної посади бухгалтера за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України з 14.06.2022 року. Та зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «М-СТЕЛ» видати ОСОБА_1 належно оформлену трудову книжку із записом про звільнення на підставі ч. 1 ст.38 КЗПП України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплочений судовий збір.

Керуючись Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року №1706-VII, ст..ст. 21,24, 36,38, 48 КЗпП України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати припиненими трудові відносини ОСОБА_1 із товариством з обмеженою відповідальністю «М-СТЕЛ» у зв`язку із звільненням ОСОБА_1 із займаної посади бухгалтера за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України з 14.06.2022 року.

Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «М-СТЕЛ» видати ОСОБА_1 належно оформлену трудову книжку із записом про звільнення на підставі ч. 1 ст.38 КЗПП України.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «М-СТЕЛ» на користь ОСОБА_1 2147 гривень 20 копійок сплоченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає в АДРЕСА_1 ;

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «М-СТЕЛ» 61036 м. Харків вул.. Матросова, 20, код ЄДРПОУ 40461071;

Третя особа - Хмельницький обласний центр зайнятості, м. Хмельницький вул.. Пилипчука, 17/1 .

Повний текст рішення складено 25.10.2023 року.

Суддя: О. В. Мазурок