ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 жовтня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/2940/23

Головуючий у першій інстанції Майборода С. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1274/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.

секретар: Шкарупа Ю.В.

Заявник: ОСОБА_1

Суб`єкт оскарження: старший державний виконавець Козелецького відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галай Вікторія Миколаївна

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 серпня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови старшого державного виконавця Галай Вікторії Миколаївни про стягнення виконавчого збору (суддя Майборода С.М.), постановлену у м.Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою, в якій просила визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Галай В.М. Козелецького відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Козелецький ВДВС) від 20 червня 2023 року по ВП 71852606 про стягнення виконавчого збору. Скарга мотивована тим, що рішенням Чернігівського районного суду від 08 вересня 2022 року з урахуванням його зміни постановою Чернігівського апеляційного суду від 06 березня 2023 року визначено ОСОБА_2 способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Державний виконавець Галай В.М. 20 червня 2023 року винесла постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 13 400 грн, яку заявниця вважає незаконною, оскільки у виконавчому документі відсутні заходи примусового виконання рішення. За доводами ОСОБА_1 , стаття 3 і 27 Закону України «Про виконавче провадження» не може бути застосована, а тому постанова про стягнення виконавчого збору підлягає скасуванню.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 серпня 2023 року відмовлено в поновленні процесуального строку для подання скарги ОСОБА_1 ; скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду. Ухвалу суду мотивовано тим, що заявницею пропущено строк звернення до суду, підстави, вказані її представником, для поновлення процесуального строку, оцінюються судом як неповажні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апеляційна скарга мотивована тим, що через відсутність електроенергії 6, 7, 8, 9, 10 липня 2023 року та навіть 11 липня 2023 року у заявниці виникли істотні труднощі для подання скарги у даній справі. ОСОБА_1 спростовує твердження суду про те, що в неї була можливість звернутися до суду із скаргою 10 липня 2023 року, оскільки крім цієї скарги їй потрібно було підготувати, роздрукувати і відправити через поштове відділення ще два клопотання, скарги в чотирьох примірниках з додатками на 124 аркушах.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції частково не відповідає.

По справі встановлено, що 16 травня 2023 року Чернігівським районним судом Чернігівської області було видано виконавчий лист про визначення способу участі батька у вихованні дитини, а саме: визначено ОСОБА_2 способи участі у вихованні та спілкуванні із малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначено наступні дні та години: щомісяця кожну другу та четверту суботу - з 12:00 по 15:00 год. у присутності матері, ОСОБА_1 , за місцем проживання дитини в смт Олишівка, з урахуванням бажання дитини, режиму дня та стану здоров`я дитини; на дні народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - три години поспіль у проміжку між 11:00 год. до 17:00 год., спільного святкування батька та сина в місцях, визначених за бажанням дитини, у присутності матері, ОСОБА_1 ; святкові дні (з 02 січня по 07 січня кожного року) - з 11:00 год до 17:00 год., у присутності матері ОСОБА_1 ; влітку, на період літньої відпустки ОСОБА_2 - 14 календарних днів, у присутності матері ОСОБА_1 ; на час дії воєнного стану, без вивезення дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі населеного пункту, в якому проживає дитина. При неможливості виконання графіку, батько завчасно повідомляє матір дитини, а матір - батька дитини (а.с.15-16).

Постановою старшого державного виконавця Козелецького ВДВС Галай В.М. від 23 травня 2023 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа (а.с.19).

Постановою головного державного виконавця Козелецького ВДВС від 20 червня 2023 року стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 13 400 грн (а.с.27).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виходячи з аналізу зазначеної норми права, виконавче провадження є особливою процедурою виконання виконавчих документів, у тому числі судових рішень, що врегульована як процесуальними кодексами (ЦПК України, КАС України, ГПК України), так і Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору є окремим виконавчим документом.

Тобто примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору.

Отже, постанова про стягнення виконавчого збору є самостійним виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності виконавців.

Згідно з частиною першою статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відтак за загальними правилами процесуальних кодексів скарги на рішення, дії та бездіяльність службових осіб під час виконання судових рішень подаються за юрисдикцією того суду, який ухвалив судове рішення, що знаходиться на виконанні.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеною нормою процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України «Про виконавче провадження», згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Разом з тим, частиною другою статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово робила висновок про те, що спір з приводу оскарження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, прийнятої під час дії Закону України «Про виконавче провадження», підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, було видано виконавчий документ, що знаходився на примусовому виконанні у державного виконавця.

Такий правовий висновок викладено, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 906/515/17 (провадження № 12-246гс18), від 16 січня 2019 року у справі № 910/22695/13 (провадження № 12-277гс18), від 23 листопада 2021 року у справі № 175/1571/15 (провадження № 14-51цс21).

Звертаючись до суду із скаргою, ОСОБА_1 просила визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору. Отже, зазначена скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Однак, оскільки суд першої інстанції не розглядав скаргу по суті, а залишив її без розгляду з процесуальних питань, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 серпня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 379 п.4 ч.1, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 серпня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 5 жовтня 2023 року.

Головуючий: Судді: