Провадження № 2/752/925/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 вересня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Давиденко С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: державний нотаріус Першої Київської державної нотаріальної контори Рева Ірина Миколаївна про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

14.12.2020року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та її двоюрідною прабабусею ОСОБА_4 та визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за заповітом.

Подану заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі заяви, поданої ОСОБА_2 в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_1 , про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Ревою І.М., була заведена спадкова справа № 772/2018 (реєстровий номер № 62630509).

Згідно з заповітом, ОСОБА_4 , належну їй частину житлового будинку АДРЕСА_1 заповіла своїй правнучці ОСОБА_1 .

Постановою державного нотаріуса від 16 червня 2020 року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що відсутні документи, які підтверджують факт родинних відносин ОСОБА_1 з ОСОБА_4 .

Зазначає, що ОСОБА_3 мала дві дочки ОСОБА_4 (померла) та ОСОБА_5 . Мати спадкодавиці ОСОБА_4 померла. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14.01.2009 року встановлено родинні відносини між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 як рідних сестер та спадкоємниць за заповітом після ОСОБА_3 по 1/8 частин жилого будинку АДРЕСА_1 кожна. ОСОБА_6 має дочку ОСОБА_7 . ОСОБА_7 , племінниця ОСОБА_4 , має дочку ОСОБА_2 .. ОСОБА_2 , двоюрідна онучка ОСОБА_4 , має дочку ОСОБА_1 , яка є двоюрідною правнучкою померлій ОСОБА_4 .

Вказує на те, що встановлення факту того, що ОСОБА_1 є двоюрідною правнучкою спадкодавиці ОСОБА_4 має для позивача значення для вирішення питання щодо належного оформлення спадкового майна.

Також просить визнати право власності на майно за заповітом за позивачем оскільки право власності на це майно неодноразово підтверджено за спадкодавцем ОСОБА_4 судовими рішеннями.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 04.03.2021 року, після усунення недоліків, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. (а.с. 130 ).

Ухвалою від 17 травня 2022 року в межах судового розгляду цивільної справи витребувано з Першої київської державної нотаріальної контори засвідчену належним чином копію матеріалів спадкової справи № 62630509 (а.с. 155, т.1).

Ухвалою суду від 09.12.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 8, т.2).

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, але подали до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у тому числі надсиланням SMS-повідомленням, яке було доставлено 01.04.2023року, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло.

Третя особа надіслала клопотання про розгляд справи без представника нотаріальної контори та прийняття рішення згідно з діючим законодавством України.

Дослідивши надані докази, письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 спадкодавець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 75 років (а.с. 68 т.1).

Згідно з заповітом, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Найдою О.І. 15.11.2010 року, зареєстрованим у реєстрі за № 1379, належну ОСОБА_4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , вона заповіла своїй правнучці позивачці ОСОБА_1 (а.с. 69).

26 червня 2018 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Ревою І.М. на підставі заяви сина померлої ОСОБА_3 про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері ОСОБА_4 , як за законом та і за заповітом, та заявою, поданою ОСОБА_2 в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, заведена спадкова справа № 772/2018 (а.с. 176-245 т. 1).

Постановою державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори Реви І.М. від 16 червня 2020 року ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про права на спадщину за заповітом на 1/8 частку житлового будинку з відповідною часткою будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 її прабабусі ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що відсутні документи, які підтверджують факт родинних відносин ОСОБА_1 з ОСОБА_4 (а.с. 71).

У позові ОСОБА_1 просить встановити, що вона є двоюрідною правнучкою померлій ОСОБА_4 та встановити право власності за заповітом у зв`язку з незареєстрованим правом спадкодавиці на майно.

З досліджених доказів, наданих заявницею, факт родинних відносин та належності майна підтверджено наступними доказами.

Як зазначає позивачка, матір`ю померлої спадкодавиці ОСОБА_4 та ОСОБА_8 була ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 (а.с. 82,84 т. 1).

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 після реєстрації одруження з ОСОБА_9 , присвоєно прізвище « ОСОБА_10 » (свідоцтво про одруження НОМЕР_4 ) (а.с. 86).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 померла, залишивши заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Погорєлою Л.С., згідно з яким частину жилого будинку з відповідною частиною господарчих побутових будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 , вона заповіла дочкам.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14.01.2009 року у справі № 2-5993/08 визнано за ОСОБА_6 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/8 частину жилого будинку АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/8 частину жилого будинку АДРЕСА_1 (а.с. 104-107, т.1).

Крім того, факт належності майна на праві власності підтверджено ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.05.2014 року у справі 752/4722/2014 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, згідно з якою зокрема власнику ОСОБА_4 виділено в натурі 1/8 частину будинку, розташованого за вказаною вище адресою, що складається з приміщень квартири АДРЕСА_2 , а саме: кухні площею 7,2 кв. м. (1-1) та житлової кімнати площею 12,9 кв. метри (а.с. 108-109).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено судами та даними матеріалів спадкової справи, спадкодавиця ОСОБА_4 і ОСОБА_6 були рідними сестрами.

Від шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_9 народилася дочка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (племінниця спадкодавця) (повторне свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 04.11.2017 року) (а.с. 88).

ІНФОРМАЦІЯ_7 у ОСОБА_11 і ОСОБА_7 народилася дочка - ОСОБА_2 (двоюрідна онучка спадкодавця) (свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 від 20.04.1988 року) (а.с. 80, т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_8 у ОСОБА_12 і ОСОБА_2 народилася дочка - ОСОБА_1 (позивачка, двоюрідна правнучка), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 від 22.07.2009 року (а.с. 79).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України - у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (суд ураховує роз`яснення Верховного Суду «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»: "суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину").

Виникнення особистих, майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами, які підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо), тому допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

При вирішенні питання про встановлення факту родинних відносин, суд виходить з фактичних, встановлених судом обставин. Суд враховує, що законодавчо питання врегульовано положеннями Цивільного кодексу України щодо сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для підтвердження такого факту. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 4.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Правилами ст. 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пленум Верховного суду України у своїй Постанові № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Враховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин у зв`язку з неможливістю оформлення спадщини після померлої двоюрідної прабабусі.

Таким чином, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту родинних відносин між особами, і факт родинних відносин, який просить встановити позивачка, підтверджується письмовими матеріалами справи, суд доходить висновку, що вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. , 5, 13, 81, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 315 ЦПК України, ст. ст. 316, 328, 1216-1218, 1220 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: державний нотаріус Першої Київської державної нотаріальної контори Рева Ірина Миколаївна про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Києві та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , як двоюрідної прабабусі та двоюрідної правнучки.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/8 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк