Номер провадження: 22-ц/813/6672/23
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

з участю секретаря Виходець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 07 червня 2023 року про призначення експертизи, постановлену під головуванням судді Огренич І.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про стягнення коштів за користування безпідставно набутим майном, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2022 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про стягнення коштів за користування безпідставно набутим майном.

Одночасно ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, в якому просила призначити по справі судову експертизу для всебічного та об`єктивного розгляду справи, на вирішення якої поставити питання: яка вартість оренди житлової кімнати 3-3, площею 15,4 кв.м., літ. «А» у будинку АДРЕСА_1 , починаючи з листопада 2000 року та до дня складання висновку, для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення даної справи,у якій потрібні спеціальні знання.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07 червня 2023 року призначена по справі судова експертиза, на вирішення якої поставлено питання:

Яка вартість оренди житлової кімнати 3-3, площею 15,4 кв.м., літ. «А» у будинку АДРЕСА_1 починаючи з листопада 2000 року та до дня складання висновку?

Проведення експертизи доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, попереджено експерта про кримінальну відповідальність у відповідності зі ст.ст. 384, 385 КК України.

Надано для проведення експертизи матеріали цивільної справи.

Витрати, пов`язані з проведенням експертизи покладено на ОСОБА_3 .

Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.

Не погодившись з ухвалою суду про призначення експертизи, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з апеляційною скаргою, в якій просять ухвалу суду скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись порушення норм процесуального права.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги, апелянт зазначає, що суд безпідставно призначив експертизу, оскільки при розгляді клопотання представник відповідача заперечував проти призначення експертизи, а у разі призначення просив поставити перед експертами запитання: скільки саме квадратних метрів у житловому будинку АДРЕСА_1 відповідає ідеальній долі 1/12 частки цього будинку?

Апелянт вважає, що судом під час постановлення ухвали були порушені норми чинного законодавства, оскільки вказане запитання судом не було поставлено перед експертами.

Відзиву до суду надано не було.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

В судове засідання, призначене на 03 жовтня 2023 року ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не з`явилися, були сповіщені належним чином (а.с. 152-157, 159).

Заяв, або клопотань про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду не надходило.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників, які не з`явилися в судове засідання та явка яких не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Гаврилюка П.С., представника ОСОБА_2 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

За змістом ч. ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам закону не відповідає, з огляду на таке.

Призначаючи у справі судову експертизу, суд першої інстанції виходив із того, що обставини, які позивач прагне з`ясувати в результаті проведення судової експертизи, мають значення для правильного вирішення спору, а встановлення цих обставин потребує спеціальних знань.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції, колегія суддів погодитись не може, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, сторонами ( стороною ) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта (п. 4, 5 ,6 ч. 2 ст. 103 ЦПК України).

Згідно з ч.ч. 1, 3, 5 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

Враховуючи вище викладене, експертиза призначається в тому випадку, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи та поданих доказів, при цьому особа, яка заявляє клопотання про призначення експертизи, повинна обґрунтувати та довести необхідність її призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. (ч.2 ст.102 ЦПК).

Вмотивованість судових рішень, до яких віднесені і ухвали суду, є загальною вимогою національного законодавства (статті 260 та 263 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.260 ЦПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається з: 1) вступної частини із зазначенням: а) дати і місця її постановлення; б)найменування суду, прізвища та ініціалів судді (суддів); в) імен (найменувань) учасників справи; 2) описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою; 3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; 4) резолютивної частини із зазначенням: а) висновків суду; б) строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01 червня 2006 року, яке відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судом, як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» визначено: за заявою осіб, які приймають участь у розгляді справи, суд призначає судову експертизу, якщо необхідність її проведення обумовлена обставинами справи і поданими сторонами доказами (тобто, при наявності належного обґрунтування підстав для проведення судової експертизи).

Разом з тим, задовольняючи клопотання представника позивача адвоката Вронського С.В., судом першої інстанції в порушення ч.3 ст. 260 ЦПК України не мотивовано необхідність призначення у справі судової експертизи з питань, запропонованих представником позивача, не вказано обставин, які зумовили необхідність її призначення. В ухвалі відсутня мотивована оцінка заперечень заявлених представником відповідача, та підстави їх відхилення.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст.107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи. Експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи, розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв`язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати. Призначений судом експерт не має права спілкуватися з учасниками судового процесу поза межами судового засідання, крім випадків вчинення інших дій, безпосередньо пов`язаних із проведенням експертизи. При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

Частина перша цієї статті регламентує порядок падання експертові матеріалів для експертного дослідження, оскільки офіційний початок проведення експертизи неможливий без отримання відповідних матеріалів.

У пункті 3.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень відзначається, що експертиза проводиться тільки після подання органом, який її призначив, матеріалів, оформлених згідно з вимогами процесуального законодавства та цієї інструкції.

Лише суду належить право при призначенні експертизи визначати, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. При цьому суд заслуховує і враховує думки: учасників справи і думку призначених судом експертів з цього питання, що є дуже важливим для майбутнього експертного аналізу, оскільки правильно сформована матеріальна база є запорукою належного і всебічного дослідження експертом, що в кінцевому рахунку призводить до повної відповіді на всі поставлені перед експертом запитання. Важливість якісного вирішення цього питання закріплюється змістом абз. 11 пункту 2.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, де зафіксовано, що експерт може мотивовано відмовитися від проведення експертизи, якщо наданих йому матеріалів недостатньо для виконання покладених на нього обов`язків, а витребувати додаткові матеріали не надані, або якщо поставлені питання виходять за межі його спеціальних знань.

Пунктом першим статті 13 Закону України «Про судову експертизу» встановлено, що незалежно від виду судочинства судовий експерт має право подавати клопотання про надання додаткових матеріалів, якщо експертиза призначена судом або органом досудового розслідування або ознайомлюватися з матеріалами справи, що стосуються предмета судової експертизи.

За наведеного, у разі призначення експертизи судом експерту забороняється самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, оскільки їх експерту надає суд, а тому суд передчасно вирішив питання про призначення експертизи, не витребувавши попередньо у учасників справи документи в порядку ст. 84 ЦПК України, що підлягають дослідженню.

Таким чином, суд, на виконання вимог ст. ст. 104, 107 ЦПК України, Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертних та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5, повинен надати експерту об`єкти дослідження оригінали досліджуваних документів, і зразки для порівняльного дослідження.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про стягнення коштів за користування безпідставно набутим майном, в якому просила стягнути солідарно з відповідачів на її користь кошти у розмірі 955 521 грн. за незаконне користування житловою кімнатою 3-3 площею15,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , а також стягнути з відповідачів індекс інфляції у розмірі 33 095,58 грн. та три відсотка річних у розмірі 623 477 грн., що складає 656 572 грн.

Звертаючись до суду з клопотанням про призначення експертизи, ОСОБА_3 просила для всебічного та об`єктивного розгляду справи, на вирішення експертизи поставити питання: яка вартість оренди житлової кімнати 3-3, площею 15,4 кв.м., літ. «А» у будинку АДРЕСА_1 , починаючи з листопада 2000 року та до дня складання висновку, для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення даної справи.

Призначаючи судову експертизу, суд першої інстанції, в порушення норм процесуального права, не зазначив в ухвалі обґрунтованих підстав для її проведення.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

Отже, процесуальний обов`язок суду - належним чином дослідити поданий стороною доказ (в цьому випадку - докази порушення права позивача за незаконне користування відповідачами житловою кімнатою), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні, які саме перешкоди чиняться позивачу.

Зазначеного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року у справі у справі №573/1677/18.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу (частини перша, друга статті 103 ЦПК України).

Отже, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (рішення (Dulskiyv.Ukraine) від 01червня 2006року, заява № 61679/00, пункт 71) зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Судова експертиза призначається лише в разі дійсної потреби в спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто вразі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Суд першої інстанції зазначеного не врахував, свої висновки щодо необхідності призначення експертизи не мотивував, і дійшов помилкового висновку про призначення експертизи.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню з направленням питання про призначення експертизи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відповідності до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки, судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду питання про призначення експертизи до цього ж суду, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 07 червня 2023 року скасувати, питання про призначення експертизи направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 12 жовтня 2023 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.М. Вадовська

______________________________________ Є.С. Сєвєрова