Справа № 274/4587/23 Провадження № 2/0274/1275/23
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
28.09.23 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши цивільну справу за позовомОСОБА_1
пророзірвання шлюбу та стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 26.03.2021 р. Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 49, стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що з квітня 2022 р. шлюбні відносини між ними припинені, вони втратили взаємне почуття любові та поваги, між ними часто виникають сварки та конфлікти, проживають окремо, дитина проживає разом з нею, ОСОБА_2 не приймає участі в утриманні сина.
ОСОБА_2 позов визнав, про що подав заяву від 21.09.2023 р. (а. с. 19).
Судом з`ясовано, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 26.03.2021 р. зареєстровано шлюб, актовий запис № 49, вони є батьками дитини ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 5, 8).
Дитина ОСОБА_3 , проживає разом з ОСОБА_1 (а. с. 7, 9).
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Звернення ОСОБА_1 з позовною вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з ОСОБА_2 , та визнання останнім цього позову свідчить про те, що подальше спільне життя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і збереження шлюбу між ними суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 в частині вимоги про розірвання шлюбу, зареєстрованого з ОСОБА_2 .
Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Таким чином ОСОБА_2 зобов`язаний утримувати свого сина до досягнення тим повноліття.
Частинам першою третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Визнання ОСОБА_2 позову вказує на те, що він може сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, тобто у тому розмірі, у якому просить ОСОБА_1 .
Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.
Зважаючи на наведене, Суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 в частині вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини.
Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Враховуючи викладене та зважаючи, що визнання ОСОБА_2 позову ОСОБА_1 не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов.
При цьому Суд не визначає мінімальний розмір аліментів,оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням, про що неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх постановах.
Пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Тобто рішення в частині стягнення аліментів підлягає допуску до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
На підставі статей 141 та 142 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 50% судового збору (536,80 грн.), сплаченого при поданні позову, інші 50% судового збору (536,80 грн.) підлягають поверненню ОСОБА_1 з державного бюджету, та з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню 50% судового збору за позовною вимогою про стягнення аліментів у розмірі 536,80 грн.
Керуючись статтями 141, 142, 206, 258, 259, 263 265, 430 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (інформація про зареєстроване місце проживання відсутня, проживає як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити.
2. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зареєстрований 26.03.2021 р. Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 49, розірвати.
3. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 14.07.2023 р. та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 536,80 грн.
5. Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 536,80 грн.
6. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
7. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут