Справа № 459/1949/23
Провадження № 2/459/343/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі: головуючого судді Мельникович М. В., за участю секретаря судового засідання Горощук А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Червоноградський відділ Державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення сплачених аліментів

У С Т А Н О В И В :

15.06.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до відповідача, у якому просив стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на його користь безпідставно набуті та надлишково сплачені аліменти в розмірі 45 243, 58 грн., стягнуті у виконавчому провадженні № НОМЕР_3, відкритому на підставі судового наказу №459/1527/22, виданого 15.08.2022 Червоноградським міським судом Львівської області, а також просив вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позову зазначив, що 04 серпня 2012 року між ним та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб. Рішенням Сокальського районного суду Львівської області 09 грудня 2020 року шлюб було розірвано. Від спільного проживання у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 15 серпня 2022 року Червоноградським міським судом Львівської області видано судовий наказ, яким стягнуто з нього аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки доходу платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 27.06.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Також позивач зазначив, що на момент винесення судового наказу судом не було враховано те, що спільна дитина ОСОБА_3 фактично проживала та знаходилася на його утриманні, що підтверджується витягом із рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради Червоноградського району Львівської області від 23 серпня 2022 року, в якому визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 . Зауважив, що дитина і на даний час фактично проживає з ним. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 07 лютого 2023 року розглянуто заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Червоноградського міського суду Львівської області від 15.08.2022 року (за яким з нього стягуються аліменти) (справа № 459/1527/22) та скасовано даний судовий наказ. Постановою державного виконавця Червоноградського ВДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 27 лютого 2023 року виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання закінчено. Також позивач зазначив, що відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах у ВП НОМЕР_2 від 06.06.2023, відкритому Червоноградським ВДВС утримано аліментів на користь відповідачки за період з червня 2022 року по лютий 2023 року в сумі 45 243,58 грн.З огляду на вищезазначене вважає, що оскільки виплата аліментів була проведена позивачем недобровільно, а на підставі судового рішення, сума за вказаний період є значною і ці кошти могли б бути витрачені на дитину, тому аліменти підлягають поверненню. Посилаючись на норми ЦПК України, ЦК України та ЗУ «Про виконавче провадження», просить позов задовольнити та стягнути безпідставно набуті кошти відповідачем.

Ухвалою від 19.06.2023 судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

У судове засідання, яке відбулося 16.10.2023 сторони не з`явилися., хоча були належним чином повідомленими про розгляд даної справи.

Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача подав клопотання, у якому просив долучити до матеріалів справи копію постанови Львівського апеляційного суду від 19.09.2023 про скасування ухвали Червоноградського міського суду від 07.02.2023, зазначивши, що така є піставою для відмови в задоволенні позову. Просив розгляд справи проводити у відсутності сторони відповідача та відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки повне рішення виготовлено 19 жовтня 2023 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 16 жовтня 2023 року, датою ухвалення рішення є саме 19 жовтня 2023 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Суд, з`ясувавши правові позиції сторін та обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони є колишнім подружжям, що підтверджується рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 09.12.2020 про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем (а. с.7).

У шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Червоноградського міського управління юстиції у Львівської області 05.09.2013 (а. с. 6).

Судовим наказом Червоноградського міського суду Львівської області від 15.08.2022 у справі №459/1527/22 вирішено стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частки доходу платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 27.06.2022 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 8).

На підставі зазначеного судового наказу 16.09.2022 постановою державного виконавця Червоноградського ВДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ключкою О. І. було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 (а. с.10).

Як вбачається із витягу з рішення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 23.08.2022 визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 із батьком ОСОБА_1 (а. с. 9).

07.02.2023 ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області скасовано судовий наказ, виданий 15.08.2022 року Червоноградським міським судом Львівської області у цивільній справі №45/1527/22 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини (а. с. 12-13)

27.02.2023 державним виконавцем Червоноградського ВДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_3 (на виконання ухвали суду від 07.02.2023 (а. с. 11).

Із розрахунку заборгованості по аліментах боржника ОСОБА_1 від 06.06.2023, складеного державним виконавцем Червоноградського відділу Державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції загальний розмір сплачених позивачем на користь відповідача аліментів у межах АСВП НОМЕР_2 за період з 27.06.2022 року по 07.02.2023 року становить 45 243, 58 грн. (а. с. 14).

Позивач вважає такі аліменти сплаченими безпідставно, оскільки спільна дитина з серпня 2022 року проживала з ним, а також було скасовано судовий наказ, за яким такі аліменти він сплачував, у зв`язку із чим звернувся до суду для захисту своїх порушених прав.

При ухваленні рішення суд керується наступним.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п. 17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст. 183 СК України).

Згідно з вимогами ст. 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

З аналізу вказаних норм Сімейного кодексу України вбачається, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події

Правовий аналіз статті 1212 ЦК України вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна - це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18) зазначено, що зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави - це таке правовідношення, в силу якого одна сторона (набувач), яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої сторони (потерпілого) без достатньої правової підстави або на підставі, яка згодом відпала (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Разом з цим, положенням статті 1215 ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Аналіз ст. 1215 ЦК України свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. При цьому, правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних сум.

Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду від 04 листопада 2020 року у справі №382/1728/18 (провадження №61-9514св19).

ЦК України закріплює презумпцію добросовісності і розумності дій особи, яка здійснює власне право (частина п`ята статті 12 ЦК України). Ця презумпція діє поки інше не буде встановлено рішенням суду. Добросовісне здійснення особою свого цивільного права передбачає реалізацію правомочностей відповідного права з урахуванням інтересів інших учасників відносин, публічних інтересів держави тощо. Добросовісність здійснення цивільного права завжди проявляється в такій поведінці особи-носія такого права, яка знаючи (повинна була знати), що здійснення нею прав або виконання обов`язків може призвести до негативних наслідків, не вжила доступних їй заходів для їх усунення. В іншому випадку така особа має вважатися недобросовісною з настанням для неї тих чи інших правових наслідків.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що судовий наказ про стягнення аліментів постановлено 15.08.2022; відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах такі сплачувалися позивачем за період з 27.06.2022 по 07.02.2023; рішення Виконавчого комітету ЧМР про визначення місця проживання дитини з батьком ухвалено 23.08.2023.

Відтак, доводи позивача щодо того, що відповідачка зловживаючи довірою недобросовісно набула кошти (аліменти), а сплата аліментів проводилася недобровільно є безпідставними, оскільки сплата аліментів відбувалась на підставі судового наказу, який був постановлений раніше від рішення Виконавчого комітету ЧМР про визначення місця проживання дитини. Позивачем не було належним чином доведено факту безпідставності набуття ОСОБА_2 спірних коштів. У діях відповідача не вбачається недобросовісності при набутті цих коштів, які по суті є коштами, спрямованими на виконання зобов`язань по сплаті аліментів на неповнолітню дитину.

Окрім цього, позивач в обгрунтування позовних вимог посилається на ухвалу Червоноградського міського суду від 07.02.2023, якою скасовано судовий наказ, виданий 15.08.2022 Червоноградським міським судом Львівської області за заявою ОСОБА_2 про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

Однак, судом установлено, що дана ухвала була оскаржена в апеляційному порядку та постановою Львівського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року таку ухвалу було скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Червоноградського міського суду Львівської області від 15.08.2022 року у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів відмовлено.

Тобто, на даний час судовий наказ, винесений Червоноградським міським судом від 15.08.2022 є чинним та підлягає до виконання.

Фактично позовні вимоги про повернення сплачених аліментів на підставі ст. 1212 ЦК України зводяться до повороту виконання, тоді як відповідно до ч. 2 ст. 445 ЦПК України у справах про стягнення аліментів поворот виконання не допускається, незалежно від того, в якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача. Таких обставин судом не встановлено.

Отже, позивач не надав належної правової оцінки наявним у нього доказам та не застосував належні норми права, а отже обрав той спосіб захисту, який є неефективним та не забезпечує поновлення його порушених прав.

Варто зауважити, що відповідно до ст. 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Як вже зазначалося вище, за загальним правилом, передбаченим частиною першою статті 1215 ЦК України, безпідставно набуті аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування не підлягають поверненню.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, виходячи з засад змагальності сторін, свободи у наданні ними своїх доказів та у доведеності їх переконливості перед судом, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу і їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 141, 259, 264, 265, 273, 280-282, 354, 445 ЦПК України, ст. ст. 1212, 1215 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 19.10.2023.

Суддя: М. В. Мельникович