Справа № 359/3074/23
Провадження №2/359/1460/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі судового засідання Дьяченку В.В.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору дарування,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить: розірвати договір дарування частки земельної ділянки та частку садового будинку, який було укладено 12.08.2022, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотухіною О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 792, та застосувати реституцію повернути право особистої приватної власності ОСОБА_3 на частку земельної ділянки, площею 0,0600 га, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Проців, садівниче товариство «Природа», за кадастровим номером :03:002:1383 та частку садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 107,0 кв.м. та розірвати договір дарування частки земельної ділянки та частку садового будинку, який було укладено 12.08.2022, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотухіною О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 791, та застосувати реституцію повернути право особистої приватної власності ОСОБА_3 на частку земельної ділянки, площею 0,0600 га, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Проців, садівниче товариство «Природа», за кадастровим номером :03:002:0045 та частку садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 128,9 кв.м.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.03.2017 сторони одружились, від шлюбу сторони мають двох дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В 2017 році сторонами, було прийнято рішення, що для того щоб діти більше бували на природі, свіжому повітрі, мали можливість більше рухатись і розширювати кругозір, вели більш здоровий спосіб життя придбати дачу та проводити вільний час разом з дітьми ближче до природи.

21.04.2017 було придбано в рівних частках по кожному за договором купівлі-продажу садовий будинок та земельну ділянку площею 0,600 га, АДРЕСА_1 , за кадастровим номером :03:002:0045. В подальшому у 2019 році сторонам стало відомо, що продається сусідній будинок з земельною ділянкою, так як діти росли, родина проводила в будинку маже весь вільний час, було вирішено купити цей будинок та земельну ділянку, чим суттєво збільшити подвір`я та зробити його більш комфортним для дітей і відпочинку родини.

21.01.2019 ними придбано в рівних частках по кожному за договором купівлі-продажу садовий будинок та земельну ділянку площею 0,600 га, АДРЕСА_1 , за кадастровим номером :03:002:1383. Після придбання дачі позивач дуже багато сил і часу витратив на проведення будинку: зробив косметичний ремонт, переробив систему опалення, встановив систему охорони, на території будинку, зробив дитячий майданчик, встановив новий паркан. Тобто час який проводили діти на дачі допомагав об`єднувати родину, але згодом відповідач все частіше не хотіла їхати на дачу.

У 2022 р. відносини між подружжям сильно зіпсувались, влітку 2022 року, відповідач почала погрожувати розірванням шлюбу та стала вимагати, щоб позивач довів їй свою вірність та відданість тим, щоб подарував їй частину будинку та земельну ділянку, яка належать йому на праві власності. Тому для збереження сім`ї та спокою дітей позивач погодився подарувати відповідачу свою частину будинку та земельної ділянки. 12.08.2022 позивач уклав з відповідачем договори дарування своєї части будинків та земельних ділянок. На якийсь час відносини в сім`ї налагодились і родина повернулась до звичайного ритму життя.

Однак в листопаді 2022 р. після сварки позивач був вимушений піти із сім`ї, але продовжував дбати про будинок.

10.03.2023 шлюб між сторонами було розірвано та відповідач почала вимагати, щоб позивач повернув ключі від будинку та забрав свої речі та почались розмови, що цей будинок їй не потрібен і вона має намір його продати.

Отже, позивач зазначає, що при укладенні спірних договорів позивач розраховував на збереження родини, для нього не важливо було, кому з юридичної точки зору належить право власності на нерухоме майно, важливим було, що в родині залишиться звичайний уклад життя і діти, як звикли будуть багато часу проводити на дачі, а тому на підставіч. 1 ст. 652 ЦК України просить суд розірвати договори дарування.

Крім того, позивач посилається на те, що відповідач недбало ставиться до будинку та не піклується про підтримання його нормального стану, а тому на підставі ч.2 ст.727 ЦК України просить суд розірвати договори дарування.

07.08.2023 відповідачем по справі подано відзив в порядку статті 178 ЦПК України, в якому в задоволенні позову просить відмовити повністю з наступних підстав. Зазначає, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на основі припущень. Позивачем не надано жодних доказів, що дарунок буде втрачено. Всі ремонтні роботи були ініційовані та виконані за кошти відповідача, оскільки забезпеченням сім`ї займалась відповідач. Після розірвання шлюбу за час відсутності відповідача та дітей на території України, позивач тимчасово займав будинок (дачу) для власних потреб, чим порушив майнові права відповідача. 27.07.2023 після повернення відповідача в Україну та заїхавши до будинку було встановлено, що там безлад та бруд, а наразі після проживання позивача в садовому будинку, там проходить розбір завалів, який проводиться за кошти відповідача. Прохання відповідача на отримання ключів від будинку є захистом її прав та інтересів, що були порушені позивачем в майбутньому. Між тим зазначає, що позивач з власної волі та за власним бажанням, 12.08.2022 було укладено два спірні договори дарування. Процедура укладання договору дарування займає не один день часу, це досить довгий процес, оновлення відомостей, запис до нотаріуса, перевірка обтяжень на нерухоме майно, узгодження кошторису це все потребує значної кількості сил та часу. Позивач це все робив самостійно, чим ще раз підтвердив своє волевиявлення щодо укладання вищевказаних правочинів та організував все необхідне в один день. Це був реальний подарунок, який відповідач погодилась прийняти, незалежно від подальшої фантазії позивача. Звертає увагу, що розірвання договору дарування не мають жодного відношення до обставин розірвання шлюбу.

06.09.2023 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якому зазначив, що позивач не стверджував, що договір дарування було укладено не добровільно, а для збереження родини на вимогу відповідача, щоб довести свою прихильність і вірність відповідачу і родині, за для збереження сім`ї та спокою дітей позивач погодився подарувати відповідачу свою частину будинку та земельної ділянки. Але як виявилось потім це було сплановано відповідачем заздалегідь. Відповідач не дбало ставиться до будинку, не піклується про підтримання нормального стану, оскільки будинок вже не новий і потребує постійного догляду та ремонту, якщо це не робити він швидко стане непридатним для проживання дітей та може бути безповоротно втрачений.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2023 було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку загального позовного провадження .

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.09.2023 було закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові.

Представник відповідача у судовому засіданні проти заявленого позову заперечувала з підстав викладених у відзиві на позовну заяву .

Заслухавши представників сторін, допитавши свідка та позивача як свідка дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

Частина 2 статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.03.2017, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10.03.2023 розірвано. Дана обставина визнана сторонами, а тому на підставі ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, а саме сина ОСОБА_5 - 2016 р.н., доньку ОСОБА_6 - 2016 р.н., що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 (а.с. 25,26).

21.01.2019 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було придбано в рівних частках по кожному садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу садового будинку посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотухіною О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 72. (а.с.118,119).

21.01.2019 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було придбано в рівних частках по кожному земельну ділянку площею 0,600 га, кадастровий номер :03:002:1383, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Проців, садівниче товариство «Природа», що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотухіною О.М. зареєстрованого в реєстрі за № 73 (а.с.120,121).

21.04.2017 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було придбано в рівних частках по кожному земельну ділянку площею 0,600 га, кадастровий номер :03:002:0045, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Проців, садівниче товариство «Природа», що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховською І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 514 (а.с.122).

21.04.2017 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було придбано в рівних частках по кожному садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу садового будинку посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховською І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 516. (а.с.123).

12.08.2022 ОСОБА_3 уклав договір дарування частки земельної ділянки та частки садового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотухіною О.М., зареєстрованого в реєстрі 792.(а.с.112-115)

Відповідно до умов договорувін безоплатно передав у власність ОСОБА_4 частку земельної ділянки, площею 0,0600 га, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Проців, садівниче товариство «Природа», за кадастровим номером :03:002:1383 та частину садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

12.08.2022 ОСОБА_3 уклав договір дарування частки земельної ділянки та частки садового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотухіною О.М., зареєстрованого в реєстрі № 790. Відповідно до умов договорувін безоплатно передав у власність ОСОБА_4 частку земельної ділянки, площею 0,0600 га, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Проців, садівниче товариство «Природа», за кадастровим номером :03:002:0045 та частину садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с.116-117).

Відповідно до п.11 даних договорів дарування, сторони за цими договорами підтверджують, що цей договір не носить характеру фіктивного та удаваного правочину та укладається на вигідних для них умовах і не під впливом помилки, обману або насильства, і не є результатом впливу тяжких для дарувальника обставин, на момент укладання цього договору відсутні будь-які обмеження щодо обсягу їх цивільної дієздатності, не страждають на психічний розлад, який може вплинути на їх здатність, усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними.

Відповідно до п. 21 даних договорів, сторони за цими договорами підтверджують, що ними особисто прочитано увесь текст договорів на українській мові, оскільки вони володіють українською мовою, а також, що укидання цього договору відповідає їх дійсним намірам і щодо кожної з умов договору заперечень немає, і у тексті договору зафіксовані усі істотні умови, ними однаково розуміється значення, зміст, умови договору, його правові наслідки для кожної із сторін, права та обов`язки сторін за договором, про що свідчать їх особисті підписи на цьому договорі.

В матеріалах справи представником позивача долучено до відповіді на відзив фототаблиці із зображенням дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як вони грають у спірному будинку, копію трудової книжки та довідку Пенсійного фонду ОК-5 про отримані доходи позивача.

Однак дані докази жодним чином не підтверджують обставин які входять до предмету доказування, тому суд їх критично оцінює і не бере до уваги.

Допитаний у судовому засіданні позивач - ОСОБА_3 , як свідок, показав, що довгий час проживали разом, а у липні серпні 2022 р. відповідач давила, щоб він подарував їй свої частки, та казала, що після дарування скандалів не буде. Діти не приїжджають до будинку, а після 21.12.2022 відповідачка говорила, що планує продати будинок. Остання не дбає про будинок взагалі. Договір не читав.

Згідно із ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до ч.2 ст.652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний.

Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.( Постанова Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року №6-75цс13).

При укладенні вищезазначених договорів позивач посилається на те, що він розраховував на збереження родини. На момент подачі позову ця умова істотно змінилася і мати не вивозить їхніх спільних дітей на дачу у вільний час.

На думку суду обставина на яку посилається позивач, як на істотну не змінилася настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах

Крім того, суд враховує те, що реальних збитків та (або) упущеної вигоди припиненням родинних відносин між сторонами, а саме розірванням шлюбу учасникам правочинів завдано не було.

З огляду на це, вищенаведених підстав для розірвання вказаних договорів суд не вбачає.

За правилами ч.1 ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Відповідно до ч.2 ст.727 ЦК України дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдаровуваний створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45 грудня 2007 року).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 застосовано доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Наприклад, у статті І.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Дії позивача, який уклав 12.08.2022 договори дарування, а у квітні 2023 року пред`явив позов щодо розірвання договорів дарування, суперечать його попередній поведінці та з огляду на доктрину venire contra factum proprium є недобросовісними.

Укладаючи договори дарування садового будинку та земельної ділянки дарувальник, тобто позивач діяв вільно, свідомо, на власний розсуд, із зазначенням усіх істотних умов договорів, права та обов`язки щодо змісту правочину повністю усвідомлював.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Позивачем всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано суду жодного належного і допустимого доказу на підтвердження того, що відповідач недбайливо ставиться до будинку і внаслідок цього він зазнає пошкодження, псування чи знищення та створюється загроза безповоротної втрати дарунка.

З огляду на це, суд прийшов до висновку, що підстави передбачені ч.2 ст.727 ЦК України для розірвання договорів дарування відсутні.

Судові витрати вирішити на підставі ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 5,10-13,77-81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору дарування відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19.10.2023 року.

Суддя Чирка С.С.