Справа № 442/7364/20
Провадження № 2/442/41/2023
УХВАЛА

про відновлення провадження у справі

"02" жовтня 2023 р. Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючої-судді Грицай М.М., розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_1 про поновлення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Сетам», Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», про визнання недійсними результатів електронних торгів, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Дрогобицького міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Сетам», Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», про визнання недійсними результатів електронних торгів.

Ухвалою суду від 08.11.2022 зупинено провадження у цивільній справі №442/7364/20 за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Сетам», Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», про визнання недійсними результатів електронних торгів до звільнення ОСОБА_2 з військової служби.

На розгляд суду відповідач - ОСОБА_1 подав заяву про поновлення провадження у справі, мотивуючи тим, що належним письмовим доказом для зупинення провадження у зв`язку перебуванням сторони у складі Збройних Силд України є наказ по особовому складу, виданий у порядку п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджений Указом Президента України від 10.12.2008 за №1153/2008, самі по собі довідки та накази про перебування сторони на військовій службі у складі Збройних сил України не є достатніми для зупинення провадження по справі. Крім того, ОСОБА_2 особисто подавав і підписав 20.09.2022 заяву про визнання виконавчого листа №2-789/2010 від 23.10.2010 таким, що не підлягає виконанню. У всіх справах інтереси позивача представляє його адвокат Шемеляк Г.Т., що свідчить про можливість ефективного використання своїх процесуальних прав через представника.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до довідки командира Війської частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 від 13.03.2022 за №727 рядовий ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 з 10.03.2022, наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №60.

Як вбачається з листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.06.2023 ОСОБА_2 призваний 10.03.2023 на військову службу за призовом під час мобілізації і направлений для проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_1 .

Результат аналізу пункту 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 за № 1153/2008 дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Проте, матеріали справи не містять достовірних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, оскільки він не надав наказ по особовому складу.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 29.03.2023 у справі №756/3462/20.

Крім того, ухвалою від 02.11.2022 у справі №442/5900/22 заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задоволено частково та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області №2-789/2010 від 23.10.2010, в задоволенні решти заяви відмовлено.

Вказане свідчить про вибіркову особисту участь сторони позивача в судових справах.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина першастатті 44 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 910/1873/17 визначено, що принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Аналіз частини другої статті 13 ЦК України дає підстави для висновку, що недобросовісна поведінка особи, яка полягає у вчиненні дій, які можуть у майбутньому порушити права інших осіб, є формою зловживання правом.

Формулювання "зловживання правом" необхідно розуміти, як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права, "injuria". Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права.

Термін "зловживання правом" свідчить про те, що ця категорія стосується саме здійснення суб`єктивних цивільних прав, а не виконання обов`язків. Обов`язковою умовою кваліфікації дій особи як зловживання правом є встановлення факту вчинення дій, спрямованих на здійснення належного відповідній особі суб`єктивного цивільного права.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб. У разі ж коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним (схожі висновки викладено Верховним Судом у постанові від 12.08.2019 у справі №905/945/18, у постанові від 16.10.2019 у справі №906/936/18, у постанові від 14.09.2022 у справі №127/27593/21).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував про обов`язок національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (справа "Шульга проти України", пункт 28, справа від 02 грудня 2010 року) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (справа "Мусієнко проти України", пункт 24, рішення від 20 січня 2011 року).

Відповідно до ст. 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу. З дня поновлення провадження у справі перебіг процесуальних строків продовжується. Провадження у справі продовжується зі стадії, на якій його було зупинено.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на те, що справа перебуває на розгляді у суді близько трьох років, інтереси позивача за укладеним договором представляє адвокат, суд вважає за необхідне клопотання відповідача задоволити та поновити провадження у справі.

Керуючись ст. 254 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення провадження у справі задоволити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Сетам», Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», про визнання недійсними результатів електронних торгів поновити.

Розгляд справи призначити на 12.10.2023 об 11:10 год у приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за адресою: м. Дрогобич, вул. Л.Українки, 32 (3 каб.).

Ухвалу надіслати учасникам провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Грицай