Справа № 740/3915/15-ц
Провадження № 6/740/58/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді Гагаріної Т.О., за участі секретаря судового засідання Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання,

встановив:

20.09.2023 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з вказаною заявою. Подану заяву мотивує тим, що в провадженні Ніжинського міськрайонного суду перебувала справа №740/3915/15-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №001-24902-060810 від 06.08.2010, судом був виданий виконавчий лист. Ухвалою суду від 06.08.2020 замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Однак, при укладенні договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вказаний виконавчий лист №740/3915/15-ц не передавався до ТОВ.

В судове засідання сторони не з`явилися, що відповідно до ст. 442 ЦПК України не перешкоджає розгляду питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Заявник у заяві просить розглянути справу за його відсутності.

В зв`язку з неявкою учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалась.

Дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Суд, вивчивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування вимог, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

Судом встановлено, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08.10.2015 по цивільній справі №740/3915/15-ц позовну заяву ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №001-24902-060810 від 06.08.2010 в розмірі 34 552 грн. 28 коп. та 345 грн. 52 коп. судового збору.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 06.08.2020 замінено сторону виконавчого провадження ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Відповідно до пп. 17.4 п. 17 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень до ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

Матеріали справи не містять доказів того, що заочне рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08.10.2015 було виконане, а отже конкретні правові докази про виконання рішення суду відсутні.

Враховуючи викладене судом встановлені та перевірені обставини втрати виконавчого листа у справі №740/3915/15-ц, який виданий Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, а також те, що рішення суду є чинними.

Відповідно до п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і відновлення порушений прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Згідно ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвеція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст.6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п.1 ст.6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб ст.6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст. 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей ст.6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "суду" (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції», від 19 березня 1997 року, пункт 40).

На теперішній час судове рішення не виконано, що суперечить нормам, встановленим законодавством та ставить під загрозу права та інтереси стягувача.

На підставі викладеного, заява в частині видачі дубліката виконавчого листа підлягає задоволенню.

Згідно ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України №475/97 від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Агрокомплекс проти України» від 06 жовтня 2011 року міститься висновок, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України», рішення від 15 жовтня 2009 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу («Бурдов проти Росії», «Горнсбі проти Греції»).

У своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачене пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободправо на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Тобто, практика Європейського суду з прав людини переконливо свідчить про те, що невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

Згідно ч.2 ст.24 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ або за місцем виконання.

Суд вважає, що строк для пред`явлення виконавчого документу пропущено заявником з поважних причин, що не залежали від нього, тому необхідно задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дубліката виконавчого листа.

Керуючись п.п.17.4 п. 17.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ст.433 ЦПК України, суд, -

постановив:

заяву задовольнити.

Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №740/3915/15-ц на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Видати дублікат виконавчого листа у справі №740/3915/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором для пред`явлення до виконання.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.О.Гагаріна