Справа № 397/799/23
У Х В А Л А

про відвід судді (суду)

13.10.2023 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Максимовича І.В.,

за участю: секретаря судового засідання - Рум`янцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяви представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючому судді у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання матері дитини,

УСТАНОВИВ:

У провадженні судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області Максимович І.В. знаходиться цивільна справа №397/799/23 (н/п 2/397/231/23) за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання матері дитини.

05.10.2023 представником відповідача ОСОБА_2 , через підсистему «Електронний суд» подано заяву про відвід головуючого судді Максимовича І.В. посилаючись на обставини, що викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді у відповідності до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України.

В обгрунтування заяви заявник вказав, що 24 липня 2023 року суддею Олександрівського районного суду Кіровоградської області Максимович І.В. було винесено Ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області про відкриття провадження по цивільній справі №397/799/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання матері дитини.

29 липня 2023 року відповідно довіреності №385 представником відповідача ОСОБА_2 було подано зустрічний позов у справі №397/799/23 та заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (внесення РНОКПП до додаткових відомостей про участь представника заявника (відповідача) та надання доступу до електронної справи.

01.09.2023 ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області, суддею максимовичем І.В. у справі №397/799/23 було відмовлено у прийнятті зустрічного позову представника відповідача в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу між подружжям, визначення місця проживпння дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Відмовою у прийнятті до розгляду зустрічного позову та поєднанні позовних вимог первісного позову із зустрічним було зазначено, що «суд не вважає доцільним спільний розгляд первісного позову про стягнення аліментів із зустрічним позовом про розірвання шлюбу між подружжям, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на її утримання, оскільки дані позови мають різний обсяг дослідження обставин справи, що не сприятиме оперативному вирішенню спору, вимоги про розірвання шлюбу не взаємопов`язані з вимогами про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та утримання матері дитини, а задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову», додатково було зазначено, що «спір не є малозначним та представником позивача у даному випадку може бути виключно адвокат».

10.09.2023 року редставник відповідача звернувся до Кропивницького апеляційного суду з апеляційною скаргою про скасування Ухвали Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 01.09.2023 справі №397/799/23 про повернення зустрічної позовної заяви та ухвалення нового рішення в даній справі.

11.09.2023 суддею Кропивницького апеляційного суду Мурашко С.І. було прийнято Ухвалу у справі №397/866/23 (провадження №22-ц/4809/1260/23), якою було визначено «Витребувати із Олександрівського районного суду Кіровоградської області копії матеріалів цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання матері дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу між подружжям, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_1 , на ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 01.09.2023 залишити без руху до надходження справи з суду першої інстанції».

У відповідності до п.6 ч.1, ч.2 ст.251 ЦПК України, за вказаних обставин, суд зобов`язаний був зупинити провадження у справі, про що постановити ухвалу.

Станом на 27 вересня суддею Максимович І.В. не було прийнято Ухвали про зупинення провадження у справі №397/799/23, у зв`язку з чим, представником відповідача 27 вересня 2023 року було подано заяву про зупинення провадження у справі до прийняття правового кінцевого Рішення у справі №397/866/23 в суді апеляційної інстанції.

Жодної реакції судді Максимович І.В. на заяву представника Відповідача від 27.09.2023 про зупинення провадження у справі до прийняття правового кінцевого Рішення у справі №397/866/23 не відбулось, натомість суддею Максимович І.В. 03.10.2023 року о 09.30 в залі судового засідання №3 Олександрівського районного суду Кіровоградської області було проведено судове засідання, підтвердженням якого є Протокол судового засідання від 03.10.2023 року №1970318. Результатом даного судового засідання є призначення справи до розгляду на 13.10.2023 року на 10.00 в залі судового засідання №3. Цікавим є факт, що в реєстраційній картці протоколу судового засідання підсистеми відеоконференцзв`язку секретарем судового засідання значиться « Петренко Л.О. », а у самому протоколі судового засідання від 03.10.2023 року №1970318 в шапці секретарем судового засідання значиться «Рум`янцева О.І.», а підписаний даний протокол секретарем судового засідання «Максимович І.В.» (скриншоти кабінету Електронного суду в додатках №1, №2 та №3). Тобто стає незрозумілим факт, хто є секретарем судового засідання і викликає сумніви у компетентності як секретаря, так і судді Максимович І.В.

Також звертаю увагу суду на те, що 02 жовтня 2023 року суддею Кропивницького апеляційного суду Мурашко С.І. прийнято Ухвалу у справі №397/866/23, якою апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_1 , на ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 01 вересня 2023 року залишено без руху з причини несплати судового збору та надано 10-денний термін для усунення недоліків. Даний факт говорить прямо про те, що у відповідності до пункту 6, частини 1, статті 251 ЦПК України суддя Олександрівського районного суду Кіровоградської області зобов`язаний був зупинити провадження у справі, що ним зроблено не було.

Всі зазначені факти викликають непорозуміння в діях судді Максимович І.В., а саме:

1. бездіяльність у справі №397/799/23, що підтверджується невиконанням статті 251 ЦПК України та відсутністю будь-яких правових дій на заяву представника Відповідача від 27.09.2023 про зупинення провадження у справі №397/799/23, яка є первісною для справи №397/866/23, а подальший розгляд справи №397/799/23 призведе до прийняття хибного правового Рішення, яке приведе до його подальшого оскарження та в цілому до затягування справи;

2. проведення суддею Максимович І.В. судового засідання в режимі відеоконференції, але відсутність Ухвали про проведення судового засідання в режимі відеоконференції та відсутність інформації про таке діяння в Ухвалі Олександрівського районного суду Кіровоградської області про відкриття провадження по цивільній справі №397/799/23 від 24 липня 2023 року, тобто Відповідачу і представнику Відповідача не було доведено дану інформацію, що не дало їм змоги прийняти участь у судовому засіданні;

3. порушення вимог пунктів 51 та 52 частини 3, розділу ІІІ Рішення Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 року №1845/2/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційної телекомунікаційної системи, де значиться «51. У разі проведення судового засідання в режимі відеоконференції секретар судового засідання засобами підсистеми ЄСІТС забезпечує ведення протоколу протоколу судового засідання в електронній формі та відеозапис судового засідання. До матеріалів справи в паперовій формі приєднується паперовий примірник протоколу судового засідання з посиланням на відеозапис судового засідання, проведеного в режимі відеоконференції. 52. Після закінчення засідання протокол у визначені процесуальним законодавством строки підписується кваліфікованим електронним підписом секретаря судового засідання, після чого блокується для внесення змін.», адже як було зазначено є незрозумілим факт, хто був секретарем судового засідання.

А тому просив, задовольнити дану заяву про відвід судді Максимовича та призначити неупередженого та об`єктивного суддю для розгляду справи та прийняття в ній правового рішення.

Аналогічну за змістом заяву також подано представником відповідача 09.10.2023.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача, який подав клопотання про рогляд справи в режимі відеоконференції, що задоволено ухвалою судді від 11.10.2023, не забезпечив свою участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (на зв`язок не вийшов).

Згідно з ч. 8 ст. 40 ЦПК України неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід судді без участі осіб, які не з`явилися, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши заяви про відвід головуючого судді, суд приходить до таких висновків.

У провадженні судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області Максимович І.В. знаходиться цивільна справа №397/799/23) за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання матері дитини.

Ухвалою судді від 24.07.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 03.10.2023 та роз`яснено право відповідачу у строк для подання відзиву пред`явити зустрічний позов (а.с.12-13).

31.07.2023 ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_1 на підставі довіреності, виданої 28.07.2023 №285 через підсистему «Електронний суд» надійшла зустрічна позовна заява в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу між подружжям, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій ОСОБА_2 просив:

- прийняти дану зустрічну позовну заяву до розгляду;

-поєднати дану зустрічну позовну заяву із цивільним позовом ОСОБА_3 в цивільній справі №397/799/23 та долучити її до матеріалів даної справи;

- перейти до розгляду цивільної справи №397/799/23 за правилами загального позовного провадження;

- шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 24.07.2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1239 - розірвати;

- визначити місце проживання малолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 15000 грн. з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення зустрічного позову і до повноліття сина ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- позовні вимоги позивачки ОСОБА_3 про стягнення з відповідача аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення сином ОСОБА_5 трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 залишити без розгляду (а.с.23-68).

Ухвалою судді від 01.09.2023 (у справі №397/866/23) відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу між подружжям, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини (а.с.74-77).

12.09.2023 на електронну адресу суду надійшла Ухвала Кропивницького апеляційного суду від 11.09.2023 у справі №397/866/23 (провадження №22-ц/4809/1260/23) про витребування із Олександрівського районного суду Кіровоградської області копій матеріалів цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання матері дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу між подружжям, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_1 , на ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 01.09.2023 залишити без руху до надходження справи з суду першої інстанції (а.с.87).

На виконання ухвали Кропивницького апеляційного суду від 01.09.2023 Олександрівським районним судом Кіровоградської області 13.09.2023 за вих. №4224/23 направлено вищевказані копії матеріалів справи (а.с.88).

27.09.2023 представником відповідача ОСОБА_2 , через підсистему «Електронний суд» подано заяву про зупинення провадження у справі №397/799/23 до прийняття правового кінцевого Рішення у справі №397/866/23, оскільки останній звернувся до Кропивницького апеляційного суду з апеляційною скаргою про скасування ухвали Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 01.09.2023 у справі №397/799/23 про повернення зустрічної позовної заяви та ухвалення нового рішення в даній справі (а.с.89).

03.10.2023 судове засідання у справі №397/799/23, враховуючи думку позивачки ОСОБА_3 , відкладено на 10.00 год. 13.10.2023 у зв`язку з неявкою сторони відповідача. Питання зупинення провадження у справі, за вказаних обставин, не вирішувалося (а.с.92).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов?язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Якщо питання про відвід судді в порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, неможливо розглянути в суді, в якому розглядається справа, то справа для вирішення питання про відвід передається до суду відповідної інстанції, найбільш територіально наближеного до цього суду. Якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

Штатним розписом Олександрівського районного суду Кіровоградської області передбачено чотири посади судді. Станом на 13.10.2023 в суді займають посаду судді - Максимович І.В.

Тому, заява позивача про відвід судді розглядається, у відповідності до ч. 5 ст. 40 ЦПК України, суддею Олександрівського районного суду Кіровоградської області Максимович І.В.

Підстави для відводу судді визначені в ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Зокрема, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Так, згідно з роз`ясненнями ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії» у демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Європейська Хартія про статус суддів передбачає, що закон для суддів повинен гарантувати безсторонність, якої члени суспільства мають право очікувати від суддів (пункт 1.1).

Безсторонність визначається Європейським судом відповідно до суб`єктивного підходу, який бере до уваги особисте переконання або інтереси конкретного судді в певній ситуації, а також, відповідно до об`єктивного підходу, що передбачає надання суддею гарантій, достатніх для усунення будь-якого правомірного сумніву у цьому відношенні. Судді повинні за всіх обставин діяти безсторонньо з тим, щоб забезпечити відсутність правомірних підстав у громадян підозрювати якусь упередженість. У цьому відношенні безсторонність повинна бути очевидною як під час виконання суддею судових функцій, так і інших дій.

Принцип поведінки судді, відповідно до яких кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом, з метою виключення будь-яких сумнівів в об`єктивності розгляду справи та реалізації права учасників судового розгляду на справедливий розгляд справи безстороннім судом, забезпечення об`єктивного та неупередженого розгляду справи відповідно до вимог Закону, відображений також у Бангалорських принципах поведінки судді.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Розглядаючи заяву про відвід, суддя має враховувати, що для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Статтею 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до статтей 5, 6 Кодексу суддівської етики незалежність судді під час здійснення правосуддя є передумовою дії принципу верховенства права та невід`ємною складовою справедливого суду. Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання та публічну критику.

Незалежність судді означає, що при здійсненні своїх повноважень він керується тільки законом і ніхто не має права давати йому будь-які вказівки або прямими чи непрямими способами впливати на нього. Судді мають бути незалежними у тому числі від впливу урядових чиновників, засобів масової інформації, громадської думки, впливу членів родини.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Об`єктивність» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року (далі Бангалорські принципи), об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Згідно п.п.49, 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України», відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Об`єктивний критерій визначає, чи дотримався суддя достатніх гарантій, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості. Щодо цього критерію, то необхідно встановити, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумніву неупередженості судді. Мається на увазі, що при ухваленні рішення про те, чи є в конкретній справі законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але невирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно виправданим. Про це йдеться у рішенні ЄСПЛ у справі «Паунович проти Сербії» (№54574/07).

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v.Austria) від 24 лютого 1993 року, п.п.27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), №33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Заявником заяву про відвід головуючого судді обгрунтовано фактично незгодою з процесуальними рішеннями голосуючого судді у справі, зокрема відмовою у прийнятті зустрічного позову, не вирішення питання про зупинення провадження у справі, не доведення до сторони відповідача під час відкриття провадження інформації про можливість участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 187 ЦПК України, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: 1) найменування суду, прізвище та ініціали судді, який відкрив провадження у справі, номер справи; 2) найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб); 3) предмет та підстави позову; 4) за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа; 5) дата, час і місце підготовчого засідання, якщо справа буде розглядатися в порядку загального позовного провадження; 6) дата, час і місце проведення судового засідання для розгляду справи по суті, якщо справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; 7) результат вирішення заяв і клопотань позивача, що надійшли разом із позовною заявою, якщо їх вирішення не потребує виклику сторін; 8) строк для подання відповідачем відзиву на позов; 9) строки для подання відповіді на відзив та заперечень, якщо справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження; 10) строк надання пояснень третіми особами, яких було залучено при відкритті провадження у справі; 11) веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 212 ЦПК України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Таким чином, для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції учасник справи повинен подати відповідну заяву (клопотання), яке може бути вірішено при відкритті провадження у справі (п.7 ч.2 ст.187 ЦПК України). Разом з тим, ч.2 ст.187 ЦПК України не передбачає безпосереднього обов`язку суду зазначити вказану інформацію при постановленні ухвали про відкриття провадження у справі.

Також, порядок розгляду заяв та клопотань учасників процесу передбачено параграфом 2 розділу 6 ЦПК України, а саме ст. 222 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.1 ст. 222 ЦПК України, головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Як зазначалося вище, 27.09.2023 представником відповідача ОСОБА_2 , через підсистему «Електронний суд» подано заяву (клопотання) про зупинення провадження у справі №397/799/23 до прийняття правового кінцевого Рішення у справі №397/866/23, оскільки останній звернувся до Кропивницького апеляційного суду з апеляційною скаргою про скасування ухвали Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 01.09.2023 у справі №397/799/23 про повернення зустрічної позовної заяви та ухвалення нового рішення в даній справі (а.с.89).

Судовий розгляд справи було призначено на 03.10.2023 року.

03.10.2023 судове засідання у справі №397/799/23, враховуючи думку позивачки ОСОБА_3 , відкладено на 10.00 год. 13.10.2023 у зв`язку з неявкою сторони відповідача. Питання зупинення провадження у справі, за вказаних обставин, не вирішувалося (а.с.92).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. А тому, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

На підставі викладеного необхідно дійти висновку, що позивачем не зазначені достатні та належні підстави для відводу судді, передбачені п.5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, а зазначені позивачем обставини (незгода з процесуальними рішеннями судді) не можуть свідчити про необ`єктивність та упередженість судді під час розгляду даної справи та не є підставою для відводу судді.

Інші зазначені заявником обставини щодо відводу судді (щодо участі секретарів судового засідання у справі) не є підставами для відводу судді в розумінні положено ч.1 ст.36 ЦПК України.

За таких обставин, заява про відвід є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 36, 39, 40, 260-261 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяв представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючому судді у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання матері дитини, відмовити.

Розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання матері дитини- продовжити у тому ж складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 16.10.2023.

Суддя: І.В. Максимович