Провадження № 2/947/3812/23
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Луняченка В.О.
при секретарі Макаренко Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (паспорт № НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН невідомий) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернулася до Київського районного суду м.Одеси з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням- квартирою АДРЕСА_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не опікується житловим приміщенням вже протягом багатьох років. Жодних витрат на утримання приміщення в належному стані та оплати послуг відповідач не здійснює.
Оскільки відповідач до теперішнього часу зареєстрована у зазначеному приміщенні, позивач вимушена нести додаткові витрати з оплати комунальних платежів та квартирної плати, тобто оплачувати за осіб, які зареєстровані, але не проживають за вказаною адресою, вартість житлово-комунальних послуг, що призводить до матеріальних витрат.
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 28.08.2023 відкрито провадження у справі за вищевказаною позовною заявою, ухвалено розгляд справи здійснити у порядку спрощеного провадженням з повідомленням (викликом) сторін.
В матеріалах справи, міститься заява представника позивача адвоката Чістікової О.Ю. про можливість розгляду справи за її та позивача відсутністю, наполягає на задоволенні позову та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства шляхом розміщення оголошення про виклик в суд на офіційному веб-сайті Київського районного суду м.Одеси.
Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
ОСОБА_1 , проживає разом зі своєю молодшою донькою - ОСОБА_3 та внуком - ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 . Дана квартира є неприватизованою, на квартиру видавався ордер № 34 від 02.02.1981 року Міністерством оборони СССР на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , де головним квартиронаймачем була ОСОБА_5 .
Після смерті ОСОБА_5 , головним квартиронаймачем стала позивач, про що свідчать розпорядження на право переоформлення договору найму № 1565/57 - л/с від 03.06.2009 року видане Київською районною адміністрацією Одеською міською радою.
В квартирі АДРЕСА_1 окрім ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також зареєстрована старша донька позивача, яка є відповідачем у справі - ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою №3161 від 05.12.2016 року виданою КП «ЖКС«Вузівський»».
Відповідач ОСОБА_2 починаючи з 2002 року та по теперішній час за місцем реєстрації не проживала, квартирні послуги не сплачувала, фінансової допомоги по утримуванню квартири не надавала, її особисті речі відсутні, спільне господарство та побут ми не вели, оскільки вона після одруження проживала зі своїм чоловіком.
Перешкод в користуванні жилим приміщенням ані позивач, ані її родина відповідачеві не чинили. Вона добровільно визначила собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користується понад 20 років без поважних причин.
Даний факт про не проживання відповідача ОСОБА_2 за місцем реєстрації підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 01.08.2023 р. та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Згідно правової позиції Верховного Суду у справі№ 209/2642/18 від 09.12.2020 при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення.
Згідно ст.71 Житлового Кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст.72 Житлового Кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.
Аналіз статей 71, 72 ЖК УРСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за наявності одночасно двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого непроживання.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідно задовольнити.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 391, 405 ЦК України, ст. ст.12,13, 259, 263-268, 280-282,354 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 (паспорт № НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН невідомий) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН невідомий) такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Рішення після набрання законної сили є підставою для зняття ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН невідомий) з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня оголошення вступної та резолютивної частини.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішенн яскладено 13.10.2023 року.

Суддя Луняченко В. О.