Єдиний унікальний номер 727/8065/23
Номер провадження 2/722/333/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Суського О.І.

секретаря Сімак О.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни Чернівецької області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом, поданим ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - служба у справах дітей Чернівецької міської ради про визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача -адвокат Саламандик А.І. звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою. Посилається на те, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3 , в період з 26.07.2010 року по 17.11.2017 року. Від шлюбу із відповідачкою мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наш шлюб з відповідачкою з часом став тільки формальністю, почалися часті конфлікти, неодноразово це було в присутності свідків. Постійні конфлікти з часом віддалили їх один від одного, у них фактично припинилися шлюбні відносини.

Оскільки сімейні відносини між сторонами не склалися через діаметрально протилежні характери, погляди на життя, фізичну та психологічну несумісність, що призводило до безпричинних сварок та скандалів, то рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.11.2017 року між ними було розірвано шлюб. Після розлучення, за для уникнення конфліктів між ними було укладено Договір щодо виконання батьківських прав, визначення місця проживання дитини від 16.02.2018 року. Відповідно домовилися, що дитина проживає кожний місяць з одним із батьків по черзі, починаючи з 01.04.2018 року та графік починається з проживання дитини у матері. Спочатку все виконувалося нормально, однак з часом різні ситуації виникали, визвали небажання дитини йти до матері.

Відповідачка звернулася тоді до суду, звинувативши позивача у всіх «смертних гріха», і що позивач порушує умови договору, і не надає їй дитину. Розглядалася справа про розірвання вищезгаданого договору, та визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 10.09.2018 р. - позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені. Позивачем було подано апеляційну скаргу на дане рішення. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 25.01.2019 року скаргу було ОСОБА_2 було задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано, а в задоволенні позову відмовлено. Постановою Касаційного цивільного суду від 15.07.2020 року, було касаційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено частково. Справа була направлена на повторний апеляційний розгляд. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 28.09.2020 року апеляційну скаргу було ОСОБА_2 було задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано, а в задоволенні позову відмовлено. Постановою Касаційного цивільного суду від 27.01.2021 року, було касаційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено, Постанову апеляційної інстанції скасовано, а рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці - залишено без змін.

Однак, з того часу їхній малолітній син проживає разом зі позивачем, відповідачка, як мама взагалі не цікавиться життям сина, хоча позивач не суперечить їх спілкуванню. У неї появилася інша сім`я, інша дитина, і згадане рішення суду наразі їй уже неактуальне.

При не частих спілкуваннях уже останнім часом відповідачка погрожує позивачеві забрати сина. Однак де вона була останні два з половиною роки? Незрозуміло ! Ця обставина викликає спір між ними. Вважаю, що син має перебувати зі позивачем з наступних підстав: позивач має мінливі, але не погані заробітки і постійне місце проживання. Спиртними напоями він не зловживає, за місцем проживання характеризуюся позитивно. Це дозволяє йому на належному рівні утримувати та виховувати свого сина.

Відповідачка має іншу сім`ю, іншу дитину в другому шлюбі, і фактично немає часу займатися ще й їхньою спільною дитиною. Це підтверджує той факт, що останні два з половиною роки, грошові кошти на утримання їхнього сина, відповідачка не надає.

Малолітній ОСОБА_4 навчається в Чернівецькому ліцеї №7 з 01.09.2018 року. За період навчання проявив себе дисциплінованим та старанним учнем. Все шкільне і позашкільне життя позивач, як батько контролюю, та забезпечую належний розвиток та навчання ОСОБА_4 . Як вбачається з довідки з місця навчання - мати взагалі жодного разу не відвідувала школу, і не спілкувалася з вчителями.

Крім того, слідкує за належним станом здоров`я тільки батько, про що є підтвердження з Міської дитячої поліклініки.

Син не проявляє бажання спілкуватися з матір`ю, а більше того, маючи уже повних 11 років, чітко і ствердно зазначає, що хоче бути з батьком.

Просить суд врахувати обставини, які підтверджують, що дитині буде краще проживати із батьком, а саме: з моменту його народження і до початку 2020 року постійно проживав з батьком; після розлучення, вихідні та канікули дитина зазвичай проводила з батьком. У них тісніший соціальний зв`язок саме з позивачем та його оточенням; учителі підтверджують, що після того, як дитина повертаються від позивача стає життєрадіснішим та щасливішим; пояснення свідків, які підтверджують постійну турботу позивача про дитину; позитивну характеристика позивача та його побутових умов; бажання самої дитини проживати з батьком; байдужість відповідачки до дитини; найголовніше, дитина скаржиться, що мати зловживає спиртними напоями, сварить його без причин і постійно пропадає у невідомого чоловіка. Це підтверджується довідкою поліції про результати розгляду звернення, де відповідачку буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП України, а саме, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього сина.

Просив суд визначити місцем проживання малолітнього сина ОСОБА_4 , а саме місце проживання його батька ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явились, однак представником позивача подано до суду заяву про розгляд підготовчого судового засідання без їх присутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Судові витрати по справі позивач не бажає стягувати з відповідачки на свою користь.

Відповідачка ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, яка посвідчена приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Демченко І.О., в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, розгляд справи проводити без її присутності.

Представник третьої особи - начальник служби у справах дітей Чернівецької міської ради Никитенко І. в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи просить проводити без її участі.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 07.11.2017 року на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці.

Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 18.05.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції.

Згідно довідки про склад осіб, місце проживання яких зареєстроване у житловому приміщенні /будинку, виданого адміністратором ДНАП Чернівецької міської ради Драбет К.В. від 21.07.2023 року, зазначено, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно характеристики виданої класним керівником Чернівецького ліцею №7 ОСОБА_10 від 19.07.2023 року, зазначено, що ОСОБА_4 навчається в даному закладі з 01.09.2018 році. Проявив себе дисциплінованим, старанним учнем. Його батько ОСОБА_2 створив всі належні умови для навчання, відпочинку, фізичного та духовного розвитку. Батько контролює підготовку свого сина до уроків, приймає активну участь у вихованні дитини, відвідує батьківські збори. За весь період навчання ОСОБА_4 , мати дитини жодного разу не відвідувала школи, не спілкувалась з педагогами, не брала участі у шкільному житті сина.

Згідно довідки виданої лікарем КНП «Міська дитяча лікарня» Чернівецької міської ради ОСОБА_9 від 24.07.2023 року за №41, зазначено, що ОСОБА_4 , 10.05.2012 року знаходиться під спостереженням лікаря алерголога. За останній період часу в КНП МДП до лікаря звертався тільки батько дитини ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтею 161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Згідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною 4 статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітньої. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

Враховуючи, що позивач займається вихованням малолітньої дитини, піклується про неї, має всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, із урахуванням віку дитини, суд вважає, що на даний час проживання малолітнього сина з батьком, який фактично проживає з ним, буде відповідати саме інтересам дитини, які потребують постійного догляду та турботи й позитивно сприятиме його розвитку як психологічному так і фізичному.

Крім цього, визначення місця проживання дитини разом із батьком, не позбавляє матір права на особисте спілкування з дитиною та прийняття участі у його вихованні.

Таким чином, аналізуючи викладене, враховуючи, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком відповідає інтересам дитини, суд приходить до переконання про необхідність визначення місцем проживання дитини разом з батьком, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі.

На підставі ст.ст.19, 11, 142, 161 СК України, суд керуючись ст.ст. 12, 13, 199, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги, заявлені ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - служба у справах дітей Чернівецької міської ради про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою їх місця проживання: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.І.Суський