Справа № 484/1738/23
Провадження № 2/484/626/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2023р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання - Мирошниченко Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких", про розірвання договору оренди земельної частки (паю)

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких", про розірвання договору оренди земельної частки (паю), площею 4,78 умовних кадастрових гектарів від 28 грудня 2009 року.

Мотивуючи позовні вимоги, представник позивача вказала, що ОСОБА_1 , на праві власності належать земельні ділянки площами 0,0171га (кадастровий номер :01:000:1383), 0,2299га (кадастровий номер :01:000:1369), 2,5458га (кадастровий номер :01:000:1386) та 1,3184га (кадастровий номер :01:000:1387) в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Вказані земельні ділянки позивач отримала у власність скориставшись своїм правом на виділення у натурі земельної частки (паю) площею 4,78 умовних кадастрових гектарів.

28 грудня 2009 року, між ОСОБА_1 та ТОВ"Агрофірма Корнацьких" було укладено договір оренди земельної частки (паю), строком на 50 років. Однак, відповідач систематично порушує умови даного договору і не сплатив позивачу орендну плату за 2020 2021р.р., оскільки останній відмовився підписувати зобов`язання про продаж належних йому земельних ділянок, коли буде знятий мораторій на продаж землі юридичним особам.

При цьому, орендну плату за 2022р. твідповідач сплатив лише в березні 2023р., що, на думку представника позивача, є підставою для його розірвання. Отже, він звернувся для захисту свого порушеного права до суду з вказаним позовом та просив розірвати вказаний договір оренди.

Представник позивача, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила справу слухати без її участі та участі позивача.

Представник відповідача, ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі та надав суду пояснення, в яих просив відмовити в задоволенні позовних вимог вказуючи, що товариство своєчасно нараховувало орендну плату, але позивач не з`являвся за її отриманням, не повідомляв платіжні реквізити для перерахуванні орендної плати. Вважає, що несплата орендної плати у визначений договором оренди строк, виникла з вини позивача та його недобросовісної поведінки. Вказувало, що товариство вживало заходи та повідомляло позивача про отримання орендної плати шляхом направлення на його адресу листа та розміщення у місцевій газеті оголошення, однак такі дії товариства були проігноровані останнім. Крім того, орендна плата за 2020-2021 роки була сплачена уповноваженому представнику позивача по нотаріальній довіреності, оскільки позивач не реагував на вжиті ТОВ «Агрофірма Корнацьких» заходи щодо її виплати. Також, товариство, як боржник, не мало можливості виконати належним чином свого обов`язку за Договором оренди земельної частки (паю), у зв`язку з ухиленням позивача, як кредитора від повідомлення ТОВ «Агрофірма Корнацьких», як боржника про зміну місця проживання.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 28 грудня 2009 року, між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких укладений договір оренди оренди земельної частки (паю) площею 4,78 умовних кадастрових гектарів, строком на 50 років, зареєстрований 02 березня 2010 року у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) по Кам`янобалківській сільській раді Первомайського району Миколаївської області за № 122.(а.с. 35)

Згідно Витягів з Державного реєстру речових прав та Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку позивач, скориставшись своїм правом на виділення у натурі земельної частки (паю) площею 4,78 умовних кадастрових гектарів, став власником земельних ділянок площами 0,0171га (кадастровий номер :01:000:1383), 0,2299га (кадастровий номер :01:000:1369), 2,5458га (кадастровий номер :01:000:1386) та 1,3184га (кадастровий номер :01:000:1387) в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. (а.с. 7-18)

У своїх письмових поясненнях представник відповідача зазначав, що товариство своєчасно нараховувало орендну плату, але позивач не з`являвся за її отриманням, не повідомляв платіжні реквізити для перерахуванні орендної плати, а тому несплата орендної плати у визначений договором оренди строк, виникла з вини позивача та його недобросовісної поведінки. Крім того, товариство вживало заходи та повідомляло позивача про отримання орендної плати шляхом направлення на його адресу листа та розміщення у місцевій газеті оголошення, однак такі дії товариства були проігноровані останнім. Крім того, орендна плата за 2020-2021 роки була сплачена уповноваженому представнику позивача по нотаріальній довіреності, оскільки позивач не реагував на вжиті ТОВ «Агрофірма Корнацьких» заходи щодо її виплати.

Однак, дане твердження представника відповідача не відповідає дійсності та суперечить вимогам чинного законодавства виходячи з наступного.

Пунктом 2.2 договору оренди передбачено, що орендна плата за користування земельною часткою встановлюється у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної частки (паю), яка передається орендодавцем в користування орендарю, що в грошовому вигляді складає 1211,77грн.

Сторони узгодили, що орендна плата вноситься щорічно до 26 грудня того року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі.

Таким чином, ТОВ «Агрофірма Корнацьких»зобов`язане щорічно до 26 грудня провести розрахунок по орендній платі, однак із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків вбачається, що орендна плата ОСОБА_1 за 2020-2021 роки буланарахована але не виплачена. (а.с. 19-20)

При цьому, згідно платіжних інструкцій № 699 та № 700, які наявні в матеріалах справи, орендна плата за 2020-2021 роки була сплачена уповноваженому представнику Самолюка В.Г., на підставі нотаріального доручення №7857 від 25.09.2003 року, лише 8 лютого 2022 року, тобто після закінчення встановленого в договорі строку. (а.с. 58-60)

Крім того, відповідно до видаткового касового ордеру від 21 березня 2023 року, ОСОБА_1 була сплачена орендна плата за користування земельними ділянками за 2022р., тобто лише в 2023 році. (а.с. 61)

Відповідно до умов договору, відмова від його виконання в односторонньому порядку не допускається.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк.

Статтею 762 ЦК України встановлений обовязок наймача вносити плату за користування майном у розмірах та строки визначені договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди.

Згідно статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Частиною 1 статті 43 Закону України «Про оренду землі» передбачено обов`язок орендаря повернути орендодавцю земельну ділянку у разі припинення договору оренди землі.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 зазначено, що враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення ч. 2 ст. 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року в справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку в справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 зроблено висновок, що частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 зазначив, що у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Отже, оскільки законодавець визначає однією із істотних умов договору оренди землі орендну плату, то основний інтерес особи, яка передає майно в оренду, полягає в отриманні орендної плати за таким договором. Порушення цього інтересу має наслідком завдання шкоди, через що сторона (орендодавець) значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору оренди земельної ділянки.

Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, спірним договором оренди землі від 28 грудня 2009 року (п.2.2) встановлено, що орендна плата сплачується щорічно в строк до 26 грудня.

Доказів сплати орендної плати у 2020-2022 роках до 1 грудня кожного року матеріали справи не містять.

Зазначені обставини свідчать про наявність систематичної несплати орендної плати у 2020-2022 роках та наявність заборгованості зі сплати орендної плати за ці роки, яка вчасно погашена не була, а також про порушення строків виплати орендної плати за 2020-2022 роки, що є істотним порушенням умов договору через не виконання відповідачем обов`язку щодо виплати орендної плати в строк передбачений договором, а отже і підставою для розірвання договору оренди, незважаючи на те, що заборгованість була виплачена в подальшому.

При цьому, твердження представника позивача стосовно того, що ОСОБА_1 звертався до відповідача з приводу отримання орендної плати, але йому було відмовлено оскільки останній відмовився підписувати зобов`язання про продаж належних йому земельних ділянок, коли буде знятий мораторій на продаж землі юридичним особам та повідомлено про відсутність його прізвище в списках на отримання орендної плати в судовому засіданні підтвердила ОСОБА_4 , яка була допитана в якості свідка.

Остання пояснила, що є односельчанкою ОСОБА_1 . Восени 2021 року вони зустрілися в бухгалтерії ТОВ «Агрофірма Корнацьких» та їх направили до юридичного відділу. Після чого вона чула, як юрист сказав ОСОБА_1 , що товариство виплатить оренду плату, якщо останній підпише зобов`язання про продаж належних йому земельних ділянок, на що він відмовився.

Також, посилання представника відповідача на те, що товариство вживало заходи щодо належного виконання зобов`язань, однак орендна плата не була своєчасно отримана лише через дії позивача, який не зверталася за отриманням орендної плати, є безпідставними, оскільки договір не передбачає обов`язку орендодавця кожного разу звертатися за отриманням орендної плати.

Крім того, лист, направлений на адресу ОСОБА_1 про необхідність отримання орендної плати та повідомлення реквізитів для її перерахування, не є беззаперечним доказом вжиття заходів щодо сплати орендної плати та підтвердження факту ухилення останнього від отримання орендної плати, оскільки відповідач не надав доказів про вручення рекомендованого поштового відправлення позивачу з відповідною відміткою, повідомлення відповідача шляхом розміщення у місцевій газеті оголошення взагалі не передбачено умовами спірного договору. (а.с.54-57)

Також, твердження представника відповідача стосовно того, що товариство, як боржник, не мало можливості виконати належним чином свого обов`язку за Договором оренди земельної частки (паю), у зв`язку з ухиленням позивача, як кредитора від повідомлення ТОВ «Агрофірма Корнацьких», як боржника про зміну місця проживання не заслуговує на увагу виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Разом з тим, зі змісту оскаржуваного договору оренди земельної частки (паю) вбачається, що місце виконання зобов`язання в ньому не встановлено.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 532 ЦК України якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться: за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання.

Тобто, будь яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували те, що ТОВ «Агрофірма Корнацьких» здійснювало дії щодо належного виконання договору оренди землі щодо сплати орендної плати, але позивач відмовився приймати належне його виконання, що є його процесуальним обов`язком згідно зі ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.1 ст. 614 ЦК України, особа яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч.2 ст. 614 ЦК України).

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач не надав доказів на виконання вимог ст. 614 ЦК України про те, що він вживав заходи щодо виплати орендної плати, але не мав можливості вчасно її сплатити.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073грн. 60коп.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди земельної частки (паю) площею 4,78 умовних кадастрових гектарів від 28 грудня 2009 року, укладений між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких", зареєстрований 02 березня 2010 року у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) по Кам`янобалківській сільській раді Первомайського району Миколаївської області за № 122.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких", місцезнаходження якого Миколаївська область, Первомайський район, с. Кумарі, вул. Центральна, 93, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 31929340, на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60коп.

Повне судове рішення буде складено 20.10.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких", місцезнаходження якого Миколаївська область, Первомайський район, с. Кумарі, вул. Центральна, 93, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 31929340.

Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ: Т.Я. Літвіненко