КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №369/4439/23 Головуючий у суді І інстанції: Янченко А.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Гаращенка Д.Р., Олійника В.І., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою адвоката Тарасова Сергія Олексійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 серпня 2023 року про передачу справи на розгляд іншого суду у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів. Позов обґрунтовували тим, що в березні 2020 року між позивачами та відповідачем було укладено Попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири. Згідно попереднього договору позивачі передали відповідачу грошові кошти в розмірі 12 160 доларів США, однак відповідач не виконав умови договору, багатоквартирний житловий будинок, в якому має знаходитись квартира, не побудований та не введенений в експлуатацію. Зазначають, що в супереч умовам Попереднього договору відповідач не повернув одержану суму авансу. Просили суд стягнути з відповідача грошові кошти за Попереднім договором.

Представник позивачів в судовому засіданні просив суд справу направити за підсудністю до Господарського суду м. Києва, у зв`язку з прийняттям до розгляду заяви фізичної особи ОСОБА_1 та відкриттям провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 серпня 2023 року справу передано до Господарського суду міста Києва на розгляді якого перебуває справа № 910/10936/23 за заявою фізичної особи ОСОБА_1 про неплатоспроможність.

Не погодившись із вказаною ухвалою, адвокат Тарасов Сергій Олексійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 08 серпня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду.

В обґрунтуванні апеляційної скарги посилається на порушення норм процесуального права та вважає, що суд зобов`язаний керуватися завданням цивільного судочинства. Вказує на те, що суд мав закрити провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Також зазначає, що суд першої інстанції не розглянув заяву відповідача про залишення позовної заяви без руху.

Позивачі та їх представник у встановлений судом строк відзив на апеляційну скаргу не надали.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вирішуючи питання про направлення справи до господарського суду, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.07.2023 року відкрито провадження у справі № 910/10936/23 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ). Розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство. Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що дана цивільна справа підлягає передачі до Господарського суду м. Києва, яким відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Водночас, відповідно до п.8 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

21.10.2019 року в Україні почав діяти Кодекс України з процедур банкрутства, прийнятий Верховною Радою України наприкінці 2018 року та набрав чинності 21 квітня 2019 року. Відповідно до п. 1 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, визначено, що цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу, подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Частиною 3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 по справі № 607/6254/15-ц, з введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах дійшла висновку, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи. Також зазначено, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті.

Встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 12 160 доларів США, ухвалою Києво-Святошинського суду Київської області від 30 березня 2023 року відкрито провадження по данній справі.

Провадження у господарській справі № 910/10936/23 за заявою фізичної особи ОСОБА_1 про неплатоспроможністьвідкрито на підставі ухвали Господарського суду м. Києва від 20 липня 2023 р.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції мав закрити провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону та не узгоджуються з постановою Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених в ухвалі, не спростовують.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції законно та обґрунтовано передав справу до Господарського суду міста Києва на розгляді якого перебуває справа № 910/10936/23 за заявою фізичної особи ОСОБА_1 про неплатоспроможність.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, ухвала суду ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Тарасова Сергія Олексійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 серпня 2023 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено «18» жовтня 2023 року.

Головуючий суддя СуддіЛ.П. Сушко Д.Р. Гаращенко В.І. Олійник