Провадження №2/523/2003/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2023 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Аліна С.С., розглянувши заяву адвоката Павленко Альони Леонідівни в інтересах ОСОБА_1 про компенсацію витрат на правову допомогу по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання права власності на частку майна,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання права власності на частку майна залишено без розгляду.

Проте, в ухвалі суду не вирішене питання про розподіл судових витрат - витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем ОСОБА_1 під час розгляду справи, у зв`язку з чим 02.10.2023 (в межах п`ятнадцятиденного строку, передбаченого ч. 6 ст. 142 ЦПК України) адвокат Павленко А.Л. в інтересах ОСОБА_1 подала до суду заяву про компенсацію витрат на правовому допомогу в розмірі 32 785 гривень.

За приписами ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу (ч. 6 ст. 142 ЦПК України).

За приписами частини 9 статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Аналіз наведених положень приводить до висновку, що для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, з`ясуванню підлягають обставини, які саме необґрунтовані дії позивача були здійснені під час розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема, чи діяв позивач недобросовісно, чи зловживав своїми правами.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 02 січня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання (суддя Бабаков В.П.).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2021 року справу прийнято до провадження судді Аліної С.С..

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду.

У зв`язку з неявкою позивача та її представника у судові засідання, призначені на 12.06.2023, 26.09.2023, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2023 року позовну заяву залишено без розгляду.

Суд вважає наявні правові підстави для компенсації понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на: 1) професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За приписами частин 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно із умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Згідно із ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Як вбачається з матеріалів справи інтереси відповідача під час підготовки справи до розгляду та під час розгляду справи на підставі договору про надання правової допомоги № 7/02 від 10.02.2022 представляв адвокат Павленко А.Л..

15 лютого 2022 року між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Договору №7/02 від 10.02.2022, а 09 лютого 2023 року Додаткову угоду №2 до Договору №7/02 від 10.02.2022.

Відповідно до вказаних документів, а також квитанції, акту надання правової допомоги до Договору №7/02 від 10.02.2022 відповідач ОСОБА_1 сплатила адвокату Павленко А.В. 1 500 грн (14.02.2022), 11 310 грн (11.04.2023), 19 975 грн (10.04.2023), а всього 32 785 грн.

У договорі про надання правової допомоги, та додаткових угодах до нього встановлено фіксовану суму за надання послуг з правової допомоги.

Тому, дослідивши надані представником відповідача документи на підтвердження оплати відповідачем професійних послуг адвоката, суд дійшов висновку, що такі витрати є підтвердженими належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим наявні правові підстави для постановлення ухвали в порядку ч. 6 ст. 142 ЦПК України про розподіл понесених відповідачем судових витрат на правничу професійну допомогу в загальному розмірі 32 785 грн.

Керуючись ст. 137,141, 142, 270 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву адвоката Павленко Альони Леонідівни в інтересах ОСОБА_1 про компенсацію витрат на правову допомогу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 32 785 гривень.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання до Одеського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 10.10.2023 року.

Суддя: Аліна С.С.