РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/10110/23

№ 2/183/4218/23

13 жовтня 2023 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді - Оладенко О.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом у якому просив зобов`язати відповідача скасувати нарахування оплати за доставку газу як не побутовому споживачеві та перерахувати як побутовому споживачеві за фактично спожиті обсяги газу тільки для приготування їжі; підтвердити факти направлення у 2020-2021 звернень про зменшення заявленої (приєднаної) потужності споживання газу тільки для приготування їжі та зобов`язати відповідача вирішити питання зменшення заявленої потужності до використання газу тільки для приготування їжі з 01.01.2021; зобов`язати відповідача скоригувати показник обсягу споживання газу за травень 2022 року, скоригований показник обсягу використання газу за травень 15 куб.м. замість переданих раніше 28 куб.м., що було спожито за квітень та травень 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою газ використовує виключно для приготування їжі. Однак відповідач при здійсненні обрахунку плати за транспортування газу при розрахунку річної замовленої потужності об`єкта споживача на розрахунковий календарний рік, враховує мінімальний розмір який встановлений як для об`єкта побутового споживача на якому природний газ використовується комплексно, хоча позивач газ для опалення не використовує. Вважає дії відповідача щодо віднесення, його будинку, як об`єкта газоспоживання, до категорії споживачів у яких природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, неправомірними. З цього приводу він неодноразово звертався до відповідача, проте питання по суті залишилось не вирішеним. Крім того, у чат боті у месенджері «Вайбер» позивач помилково вніс показання електролічильника, замість газового. Після виявлення помилки позивач надсилав фото газового лічильника та просив відкоригувати показання, проте вірні показання газового лічильника при розрахунках не було враховано, коригування показань лічильника відповідачем не здійснено.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, відповідач не скористався. Так, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.25), копію ухвали про відкриття провадження, позовної заяви та доданих до неї документів відповідач отримав 18.09.2023, отже встановлений ухвалою про відкриття провадження 15-денний строк для подання відзиву сплив 03.10.2023.

Після спливу зазначеного строку - 12.10.2023 до суду надійшов відзив відповідача, який подано засобами поштового зв`язку 10.10.2023. Отже, у зв`язку з пропуском відповідачем строку подання відзиву, судом зазначений відзив не приймається.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що Відповідач здійснює ліцензовану діяльність з розподілу природного газу, а позивач є споживачем послуг АТ «Оператор газорозподільних систем «Дніпропетровськгаз» з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1

Об`єкт побутового споживача ОСОБА_1 віднесено до таких, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, що вбачається зокрема з листа відповідача від 18.03.2021 №490-ЛВ-4894-0321 (а.с. 10-11).

Як зазначає позивач та підтверджується наданим планом газоводу, за адресою належного позивачу домоволодіння обліковуються два газових конвектори, 2 газові плити, колонка для підігріву води (а.с.9).

Відомостей про виставлені рахунки та розміри проведених нарахувань позивачем не надано.

При вирішенні спору, суд керується наступними нормами, що регулюють спірні правовідносини.

Законом, який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг є Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі -Закон № 2189-VIII), Закон України «Про захист прав споживачів».

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 2189-VIII, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

У пункті 1 частини другої цієї статті Закону № 2189-VIII визначено, зокрема, що виконавцями послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор ГРМ, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

За змістом ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення.

Відповідно до п. п. 3, 4, 7 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином.

Взаємовідносини між Оператором газорозподільної системи та побутовими споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року № 329, «Кодексом газорозподільних систем України», який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494, Типовим договором розподілу природного газу, форма якого затверджена постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1348/27829 та іншими нормативно-правовими актами в сфері газопостачання.

Згідно з пунктами 23, 37 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року № 329 побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність; споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Пунктом 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, з урахуванням змін, внесених постановою НКРЕКП № 580 від 06.03.2020, визначено, що з 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, але не може бути меншою за:

39 куб. м для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі;

126 куб. м для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі;

314 куб. м для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим.

Для цілей визначення мінімального розміру річної замовленої потужності побутових споживачів відповідно до цього пункту Оператор ГРМ не враховує опломбоване газове обладнання. При цьому, якщо газопостачання на весь об`єкт побутового споживача припинено, мінімальний розмір річної замовленої потужності об`єкта побутового споживача визначається на рівні 39 куб.м. З 1 числа місяця, в якому здійснено опломбування/розпломбування газового обладнання/припинення газопостачання об`єкта споживача Оператор ГРМ змінює мінімальний розмір річної замовленої потужності відповідно до цього пункту без перерахунку попередніх періодів. При цьому, якщо після опломбування газового обладнання/об`єкта споживача Оператором ГРМ виявлено несанкціоноване відновлення газоспоживання, мінімальний розмір річної замовленої потужності визначається на рівні, встановленому до опломбування та перераховується за всі попередні періоди, але не більше, ніж за три роки. Такий перерахунок здійснюється з дня опломбування, а у разі проведення перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки за умови наявності відповідного акта.

Отже, для виключення певних газових приладів, при визначенні обсягу споживання газу, такий газовий прилад має бути опломбований. Разом з тим, позивачем не надано доказів того, що він у встановленому порядку, з дотриманням визначеної Кодексом газорозподільних систем процедури, звертався до відповідача з питанням опломбування газових приладів.

Як визначено у п. 7 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, якщо за ініціативою споживача необхідно припинити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача чи його окремі газові прилади для проведення ремонтних робіт, реконструкції чи технічного переоснащення або з інших причин, споживач не пізніше ніж за сім днів повинен письмово повідомити про це Оператора ГРМ та узгодити з ним дату припинення газопостачання (розподілу природного газу), а Оператор ГРМ в узгоджену із споживачем дату зобов`язаний припинити газопостачання (розподіл природного газу) споживачеві.

Припинення газопостачання за ініціативою споживача здійснюється, зокрема, шляхом перекриття та опломбування запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та її опломбування, або в інший спосіб, визначений споживачем відповідно до ПБСГ (Правила безпеки систем газопостачання).

У відповідності до пункту 5 глави 1 розділу V Кодексу газорозподільних систем, при письмовому зверненні споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) про зменшення приєднаної (дозволеної) потужності його об`єкта, визначеної в технічних умовах приєднання та/або проєктній документації, в установленому законодавством порядку вносяться відповідні зміни до технічних умов приєднання та/або проєктної документації, які погоджуються з Оператором ГРМ. У такому разі змінюються (зменшуються) типорозмір (номінальна потужність) комерційного вузла обліку в точці вимірювання та приєднана потужність об`єкта споживача, а Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII цього Кодексу. При цьому заходи із заміни комерційного ВОГ забезпечуються Оператором ГРМ за рахунок споживача у строк, що не повинен перевищувати: для побутового споживача - три календарних місяці з дати компенсації споживачем затрат Оператора ГРМ на заміну комерційного ВОГ; для споживача, що не є побутовим, - у строк, узгоджений між Оператором ГРМ і споживачем.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Матеріали справи не містять доказів письмового звернення ОСОБА_1 про зменшення приєднаної (дозволеної) потужності її об`єкта чи про зміни проектної документації.

Надані позивачем фотокопії листів не містять відміток про отримання відповідачем, а також не містять звернення споживача про внесення змін до проектної документації. З огляду на наведені вище положення законодавства, викладені у заявах твердження споживача про те, що він використовує газ лише для приготування їжі не є підставою для зменшення приєднаної (дозволеної) потужності його об`єкта та не впливають на визначений п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем розмір мінімальної річної замовленої потужності побутових споживачів.

Оскільки відповідно до робочого проекту газифікації житлового будинку позивача (які є підставою для визначення кількості та специфікації газового обладнання при укладанні договору) передбачено газові прилади для опалення, до нього у встановленому порядку не вносилися ніякі зміни з метою реконструкції системи газопостачання, зокрема, зменшення розподіленої потужності природного газу, а позивач не надав доказів, що він звертався до відповідача саме із заявою про припинення постачання газу за окремим газовим приладом, тому позовні вимоги про визнання неправомірними дій відповідача по нарахуванню оплати за розподіл природного газу відповідно до вищенаведених вимог законодавства, тобто для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Крім того, відповідачем не надано жодного доказу відмови відповідача скоригувати помилково подані показання лічильника, зокрема виставлені рахунки за оплату послуг, листи тощо.

Позовні вимоги про зобов`язання відповідача підтвердити факти отримання звернень позивача не ґрунтуються на наявних у справі доказах та вимогах Закону. Так, у разі заперечень відповідача щодо отримання звернень позивача, останній не позбавлений права направляти відповідні звернення засобами поштового зв`язку, зокрема з описом вкладення поштового відправлення.

Таким чином аналіз наведених норм права та встановлених в судовому засіданні обставин справи дає можливість зробити висновок про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовом, що пов`язані з порушенням їх прав.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід віднести на рахунок держави

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», , адреса: м.Дніпро, вул.Шевченка, 2.

Повне судове рішення складено і підписано 13 жовтня 2023 року .

Суддя Оладенко О.С.