УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1397/22

Провадження № 2/568/54/23

10 жовтня 2023 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Троцюк В.О.,

секретаря судових засідань Гуменюк Г.В.

за участю представника позивача адвоката Бернацького П.В.

представника відповідача адвоката Галань В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Радивилів клопотання представника позивача адвоката Бернацького Павла Васильовича про призначення судової психіатричної експертизи в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Драновський Юрій Миколайович, про визнання договорів дарування недійсними,-

встановив:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Драновський Ю.М., про визнання договорів дарування недійсними.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів дарування, укладених 07.10.2022 між нею та відповідачем, посвідчених приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Драновським Ю.М., за реєстровими номерами 1457 та 1458, предметом яких є житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Також просить скасувати рішення приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Драновського Ю.М. про державну реєстрацію прав та обтяжень індексний номер 65076555 та від 07.10.2022 року про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на вказаний житловий будинок та земельну ділянку.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вказаний договір дарування укладений позивачкою внаслідок помилки щодо його правової природи та наслідків, оскільки вона мала намір оформити договір довічного утримання, однак, будучи літньою людиною (на час укладення договору їй виповнилось 75 років), зважаючи на стан здоров`я, не в змозі була проаналізувати та зрозуміти, що саме вона підписує договір дарування чи договір довічного утримання. Вказує, що 09.10.2022 року вона на прохання ОСОБА_2 завітала до приватного нотаріуса Драновського Ю.М. на підписання договору довічного утримання, де поставила свій підпис на запропонованих документах. Зміст вказаних документів їй не був прочитаний та копії підписаних договорів їй вручено не було. Через декілька днів, ОСОБА_2 поїхала в Польщу, а до неї завітали кремезного вигляду чоловіки, які повідомили, що ОСОБА_2 заборгувала їм значні суми коштів, а тому будинок та земельна ділянка відтепер належить їм, про що узгоджено з відповідачем. Невідомими чоловіками було їй запропоновано до 01 січня 2023 року звільнити будинок. В телефонній розмові ОСОБА_2 повідомила їй, що вона як власник будинку та земельної ділянки, має намір їх продати. Таким чином, вона дізналась про те, що нею було підписано договори дарування. Окрім того, вказані договори дарування нібито укладені 07.10.2023 року, в той час як у нотаріуса вона була 09.10.2023 року, що є додатковою самостійною підставою для визнання вказаних договорів недійсними. За таких обставин, вважає, що договори дарування укладені з метою приховати інший правочин, а саме договір про довічне утримання, що дає підстави вважати вказані договори удаваними правочинами.

Ухвалою суду від 26 грудня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 04 травня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду, вирішено клопотання представника позивача про допит свідків.

10 жовтня 2023 року представником позивача подано клопотання про призначення у справі судової психіатричної експертизи для визначення психічного стану позивачки ОСОБА_1 , наявності у неї психічних розладів або психічних захворювань, що унеможливлюють в повній мірі усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними, зокрема на час укладення спірних договорів дарування.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Бернацький П.В. підтримав подане клопотання, вказавши, що йому лише 10.10.2023 року стало відомо, що ОСОБА_1 перебуває з 21.09.2023 року по даний час на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КНП «Радивилівська ЦМЛ», протягом останніх двох років хворіє та перебуває на обліку в лікаря психіатра. За вказаних обставин для визначення психічного стану позивача та для з`ясування обставин, що мають значення у справі, необхідно призначити судову психіатричну експертизу.

Представник відповідача адвокат Галань В.М. заперечив проти задоволення вказаного клопотання, вказавши, що представником порушено строк подання вказаного клопотання та він не клопоче про його поновлення, а також ним не долучено до клопотання доказів, які б підтверджували вказані обставини: медичних документів, довідки про перебування ОСОБА_1 на обліку в лікаря психіатра. Окрім того, в одному з попередніх судових засідань ОСОБА_1 , відповідаючи на його запитання щодо її стану здоров`я, категорично заперечила щодо наявності у неї будь-яких психічних розладів та перебування в зв`язку з цим на обліку в лікаря психіатра.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання договорів дарування недійсними, з підстав передбачених ст.ст. 229, 235 ЦК України. Зокрема, позивач зазначає, що дані договори вчинені нею внаслідок помилки щодо природи правочину та неправильного сприйняття фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення під час їх укладення. В позовній заяві та у своїх поясненнях в судовому засіданні, позивач вказує, що вважала, що укладає договір довічного утримання, оскільки погоджувалась на передачу будинковолодіння у власність відповідачки лише за умови отримання довічного догляду та утримання. Просить врахувати ту обставину, що іншого житла у неї немає, а відповідач після укладення спірних договорів чинить їй перешкоди в користуванні житлом.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:письмовими, речовими і електронними доказами;висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ст.77 ЦПК встановлено,що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до вимог ст.105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

У частині першій статті 229 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка вчинила правочин, помилилась щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей майна, які значно знижують його цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків,встановлених законом.

В силу вимог ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

У частині першій статті 225 ЦК України передбачено, що правочин, вчинений дієздатною фізичною особою, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи в разі, якщо судом буде встановлено, що в момент вчинення правочину вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» за №9 від 06 .11.2009 року, суд, при розгляді справ за позовами про визнання недійсними договорів на підставі статті 225 ЦК, за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов`язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Судом встановлено, що позов про визнання договорів дарування недійсними ОСОБА_1 пред`явлено з підстав визначених ст.ст. 229, 235 ЦК України, однак, представник позивача в судовому засіданні наполягає на призначенні судової психологічної експертизи для встановлення психічного захворювання позивача, встановлення наявності психічного розладу позивача при укладенні договорів, визначення здатності позивача повною мірою розуміти значення своїх дій та керувати ними.

При оспоренні договорів на підставі вимог ст.ст. 229, 235 ЦК України, признання судово-психологічної експертизи не є обов`язковим.

З огляду на наведене, суд не вбачає доцільності та необхідності призначення судової психіатричної експертизи, а тому у задоволенні даного клопотання слід відмовити.

Окрім того, суд звертає увагу, що питання призначення судом експертизи вирішується у підготовчому судовому засіданні, відповідно до ст.197 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 102-113, 263-265, 268, 273, 315, 319 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні клопотання представника позивача адвоката Бернацького Павла Васильовича про призначення судової психіатричної експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено 16.10.2023 року.

Суддя В.О. Троцюк