РІШЕННЯ

Іменем України

(Заочне)

Справа № 285/2174/23

провадження у справі № 2/0285/599/23

03 жовтня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сусловця М.Г., за участі секретаря судового засідання Голяки Д.О. та осіб, які беруть участь у справі:

позивача: не прибула,

відповідача: не прибув,

розглянувши заочно в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та зміну способу їх стягнення

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 у якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі судового наказу виданого Новоград-Волинським міськрайонним суду Житомирської областівід 26.06.2018 у справі № 285/2066/18з твердої грошової суми в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, даний час дочка дорослішає і потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшується потреба у її забезпеченні. Стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитинина даний час є недостатнім для покриття витрат на забезпечення дитини всім необхідним. У зв`язку із збільшенням вартості цін на всі види товарів, ростом та розвитком дитини, витрати на харчування, придбання одягу, взуття, навчальних матеріалів змінюються в бік збільшення, а стягнутий розмір аліментів не покриває навіть місячних витрат на харчування дитини.

Оскільки розмір стягнутих судовим рішенням аліментів на утримання дитини не забезпечує навіть мінімального її утримання, дитина знаходяться на повному матеріальному утриманні позивача, однак батько дитини повинен нести обов`язок по утриманню дитини, в порядку вимог ст.141 СК України, нарівні з позивачем, оскільки є працевлаштованим, позивач вважає, що є необхідність у зміні способу стягнення аліментів.

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву у якій просить розгляд справи здійснювати за її відсутності, зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце засідання, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав.

Згідно ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 14.01.2010 (а.с. 8).

На підставі судового наказу виданого Новоград-Волинським міськрайонним суду Житомирської областівід 26.06.2018 із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 14.06.2018 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11).

Згідно довідки виданою Ярунською сільською радою від 30.03.2023 слідує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на повному утриманні матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Доказів,що відповідач перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітний суду не надано.

Відомості про розмір доходів відповідача відсутні.

Положеннями ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст.180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст.141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини

Положеннями ч.3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у статтях 182 - 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 152/100/18.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17-ц.

У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Законодавством чітко визначені умови зміни вже встановленого розміру аліментів: зміна матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, що ґрунтується на ст.192 СК України.

Разом з цим Конвенцією про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ст.ст.18 і 27).

Аналіз даних положень законодавства, яке регулює спірні правовідносини, дає підстави для висновку про те, що обов`язок батьків утримувати свою дитину до її повноліття та забезпечувати в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідні для розвитку дитини, має бути виконаний батьками з урахуванням принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Забезпечення цих інтересів має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за дитину, насамперед для її батьків.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просила змінити спосіб стягнення аліментів у зв`язку зі збільшенням витрат на дитину.

Суд зазначає, що з віком потреби дітей зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, на їх утримання, забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, що є загальновідомими фактами та не потребує доказування.

Встановлений рішенням суду розмір аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікуна даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Змінений розмір аліментів відповідатиме засадам справедливості, добросовісності та розумності з огляду на відсутність істотних обставин, які могли б впливати на виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків і беручи до уваги, що платник аліментів є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я, а позивач має право вибору способу стягнення аліментів.

Розмір аліментів - 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, відповідає вимогам сімейного законодавства та є необхідним для забезпечення належних умов для фізичного, розумового, морального та соціального розвитку дітей.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів підлягають задоволенню.

За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати на оплату судового збору.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 206, 258 259, 265, 268, 279, 430 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 141, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації - с. Мирославль, Звягельський район, Житомирська область, 12735, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Виконавчий лист № 285/835/17 від 29.08.2017 року, виданий Новоград-Волинським міськрайонним судом - відкликати після сплати ОСОБА_2 заборгованості по аліментах на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а у випадку відсутності боргу після набрання даним рішенням законної сили.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: