Номер провадження 2/754/3926/23 Справа №754/8499/23
02 жовтня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Панченко О.М.
з секретарем судового засідання - Сарнавським М.О.,
за участі представника позивача - Хамраєвої К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м.Києва,
Позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м.Києва.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29.06.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14.08.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
В судовому засіданні представник позивача подану позовну заяву підтримала, просила позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явилася про дату час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчать довідки про доставку смс-повідомлень, відзив та клопотань по справі не надходило.
Оскільки відповідачка у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи викладене, суд, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим її заочний розгляд.
Вислухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Об`єктом за даним розрахунком є будівництво індивідуального (садибного) житлового будинку, загальною площею 2 887,70 кв. м (за даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.02.2021 № 245777217).
Згідно декларації загальна площа житлового будинку становить 2 887,70 кв.м.
Відповідно до письмових матеріалів справи, відповідачу були направлені вимоги від 02.07.2021, 16.11.2022, 22.02.2023 року про укладення договору пайової участі у розвитку інфраструктури м. Києва. Проте, вказані вимоги залишені без відповіді.
На дату прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом зазначеного об`єкта, а саме житлового будинку площею 2 887,70 кв.м., ОСОБА_2 не уклала договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Києва.
Відповідно до ч.2 ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин, замовник будівництва, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту відповідно до ч. 3 ст. ст. 40 цього ж Закону полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.
Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію (ч. 5 ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», чинної на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ч.9 ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, істотними умовами договору є: розмір пайової участі; строк (графік) сплати пайової участі; відповідальність сторін. Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.
З 01.01.2020 набули чинності норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» №132-IX від 20.09.2019 (далі - Закон № 132-IX) (пункти 10-13), якими виключено статтю 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка встановлювала обов`язок про укладення договору. Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» № 132-IX від 20.09.2019 встановлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту. Згідно з підпунктом 3 пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 132-IX, замовник будівництва протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Таким чином, починаючи з 01.01.2020 передбачений до цього статтею 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» обов`язок замовників забудови земельної ділянки у населеному пункті щодо необхідності укладенні договору про пайову участь перестав існувати. Визначений Порядком обов`язок замовника будівництва сплати пайової участі у створенні і розвитку інфраструктури міста Києва узгоджується з імперативними приписами пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 132-IX, якими установлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту у визначеному Законом України № 132-IX розмірі та порядку. Передбачений «Прикінцевими та перехідними положеннями» Закону № 132-IX порядок пайової участі замовника будівництва було впроваджено законодавцем для:
- об`єктів будівництва, зведення яких розпочато у попередні роки, однак які станом на 01.01.2020 не були введені в експлуатацію, а договори про сплату пайової участі між замовниками та органами місцевого самоврядування до 01.01.2020 не були укладені;
- об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році. Аналіз зазначених норм та обставин дає підстави для висновку, що обов`язок замовника будівництва щодо звернення у 2020 році до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва виникає:
- для об`єктів, будівництво яких розпочато у попередні роки, якщо станом на 01.01.2020 вони не введені в експлуатацію і договори про сплату пайової участі не були укладені, - протягом 10 робочих днів після 01.01.2020;
- для об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році, - протягом 10 робочих днів після початку такого будівництва.
Наведене свідчить про те, що норми абзацу першого та другого пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 132-IX не перебувають у взаємозв`язку та не є взаємодоповнюючими.
Рішенням Київської міської ради від 15.11.2016 року № 411/1415 затверджено Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Києва, який визначає механізм залучення, розрахунку розмірів і використання коштів пайової участі замовників у створенні і розвитку інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури м. Києва.

Відповідно до п. 3.1. розділу 3 Порядку пайова участь є обов`язковим внеском, який замовник має сплатити до бюджету м. Києва, крім випадків передбачених Законом та цим Порядком.

Згідно п. 4.1 розділу 4 Порядку, замовник, який здійснює або має намір здійснити нове будівництво або реконструкцію об`єктів (у разі збільшення загальної площі об`єкта) зобов`язаний до прийняття об`єкта в експлуатацію взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Києва, крім випадків передбачених законодавством та цим Порядком.

Замовник зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва-реконструкції об`єкта звернутися до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва/реконструкції. Департамент протягом 15 робочих днів з дня отримання документів надає замовнику будівництва рахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва.

Згідно п. 4.3 розділу 4 Порядку кошти пайової участі сплачуються замовником в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва/реконструкції в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором про пайову участь. Прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію без сплати пайової участі в повному обсязі не звільняє замовника від обов`язку її сплати.

Отже, обов`язок звернутись до органу місцевого самоврядування із заявою про укладення договору пайової участі у розвитку інфраструктури відповідного населеного пункту законом покладено саме на замовника такого будівництва.

Таким чином, враховуючи те, що 13.07.2020 року Департаментом з питань державного архітектурно - будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта будівництва, проте на дату прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом зазначеного об`єкта ОСОБА_2 не уклала договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Києва, суд приходить до висновку, що у позивача виникає право вимагати стягнення коштів на підставі статті 1212 ЦК України.

Зазначене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 14.12.2021 року № 643/21744/19, провадження № 14-175цс21.

Щодо визначення розміру пайового внеску, який підлягає стягненню, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Згідно із пунктом 2.1. розділу ІІ Порядку замовником є фізична або юридична особа, яка здійснює, має намір здійснити нове будівництво або реконструкцію об`єктів (будинків, будівель, споруд, їх комплексів або частин).

Відповідно до підпункту 5.1.1 розділу V Порядку підставою для розрахунку розміру пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту є звернення замовника до Департаменту про укладання договору про пайову участь. Таке звернення подається щодо кожного об`єкта будівництва окремо.

Згідно із підпунктом 5.1.9. розділу V Порядку, розрахунок розміру пайової участі здійснюється відповідно до методики розрахунку пайової участі, визначеної в розділі VI цього Порядку.

Відповідно до підпункту 6.4.3. пункту 6.4 розділу VI Порядку для індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків з господарськими будівлями:

РПУ = Sоб`єкта х Nінд х 2 %, де:

РПУ - розмір пайової участі об`єкта (грн);

Sоб`єкта - загальна площа (крім загальної площі приміщень, визначених в пункті 4.2 цього Порядку) об`єкта будівництва або додатково створені площі в результаті реконструкції (кв. м);

Nінд - норматив одиниці створеної потужності для індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків з господарськими будівлями, який дорівнює опосередкованій вартості спорудження 1 кв. м будинків садибного типу з госпбудівлями, яка визначена Міністерством розвитку громад та територій України в установленому порядку і діє на дату здійснення розрахунку (грн / кв. м).

Об`єктом за даним розрахунком є будівництво індивідуального (садибного) житлового будинку, загальною площею 2 887,70 кв. м (за даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.02.2021 № 245777217).

Об`єкт

Площа*, кв. м

Норматив**, грн

Ставка, %

Розрахункова сума, грн

Загальна площа житлового будинку, в т.ч.

2887,70

-

-

-

Загальна площа, що підлягає сплаті

2887,70

24 397

2

1 409 024,34

Всього розмір пайового внеску

1 409 024,34.

Отже, за розрахунком загальна сума пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, яку ОСОБА_2 зобов`язана сплатити, становить 1 409 024,34 грн (без ПДВ).

Враховуючи зміст ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Відповідно до положень Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Коробов проти України» (заява № 39598/03 від 21 липня 2011 року) суд вказав, що при оцінці доказів, суд, як правило - застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Європейський суд з прав людини також вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 133, 141, 259, 263, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст. 1212 ЦК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_2 , про стягнення безпідставно збережених коштів пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 пайовий внесок у сумі 1 409 024 грн. 34 коп. на бюджетний рахунок бюджетного розвитку спеціального фонду міського бюджету: отримувач - ГУК у м. Києві, ЄДРПОУ - 37993783, код доходів 24170000, рахунок IBAN:UA0026001, банк одержувача Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) витрати зі сплати судового збору у сумі 16 908 грн. 29 коп. за наступними реквізитами: отримувач: Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), , банк Держказначейська служба України, м. Київ, UA0029201.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Оксана ПАНЧЕНКО