Справа № 461/51/23 Головуючий у 1 інстанції: Кротова О.Б.
Провадження № 22-ц/811/938/23 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Цяцяк Р.П.,

судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

за участю секретаря Суди В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Галицького районного суду міста Львова від 20 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Либідь» та Львівської філії Кредитної спілки «Либідь», в якому просив стягнути із Кредитної спілки «Либідь» на його користь:

-пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договорами № 156/08 від 11.01.2008 року, № 28/2008ЛФ від 12.03.2008 року та № 71/2008ЛФ від 18.06.2008 року про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок за період з 01.01.2022 року по 31.03.2022 року включно у розмірі 167 284 грн. 40 коп.;

-моральну шкоду у розмірі 977 721 грн. 00 коп. за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договорами № ЛВ 1/0120/09/1551 від 21.09.2009 року, № ЛВ-20/0041/08/986 від 19.09.2008 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 02.04.2012 року Галицьким районним судом м. Львова ухвалено рішення у справі №2-851/11, яким вирішено стягнути з КС «Либідь» на користь позивача 12 815 грн. 75 коп. заборгованості по депозитних вкладах, 6 193 грн. 85 коп. відсотків на суму вкладів депозитів; 2 257 грн. 13 коп. відшкодування збитків у зв`язку з інфляцією; 2 686 грн. 80 коп. пені, а всього 23 953 грн. 53 коп. На виконання судового рішення, яке набрало законної сили 13.04.2012 року, видано виконавчий лист. Голосіївським районним відділом ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження №43546093. Однак, на даний час вищезгадане рішення суду так і не виконано, відповідач ухиляється від виконання рішення суду і кошти йому не повертає. Зазначалося, що умовами договорів про внесення депозитного вкладу на депозитних рахунок, зокрема пунктом 2.7, передбачено, що у випадку несвоєчасного повернення депозиту та нарахованих на нього процентів, спілка виплачує члену КС пеню в розмірі облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день такого прострочення, а відтак вважає, що на його користь підлягає стягненню пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договорами № 156/08 від 11.01.2008 року, № 28/2008ЛФ від 12.03.2008 року, № 71/2008ЛФ від 18.06.2008 року про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок за період з 01.01.2022 року по 31.03.2022 року включно у розмірі 167 284 грн. 40 коп. Окрім цього, у зв`язку з порушенням КС «Либідь» взятих на себе грошових зобов`язань за депозитними договорами йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає в фізичному болі, внаслідок погіршення стану здоров`я, та душевних стражданнях через неможливість користуватися та вільно розпоряджатися належними йому грошовими коштами, яку позивач оцінює в розмірі 977 721 грн. 00 коп. (а.с. 1-6).

Оскаржуваним заочним рішенням у задоволенні позову відмовлено (а.с. 36-42).

Дане рішення оскаржив позивач.

Апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, покликаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу на те, що ціна позову у даній справі сумарно становить 1 145 005 грн. 40 коп., а відтак вважає неправомірним розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Вважає помилковим висновок суду про відсутність підстав для стягнення пені, оскільки статтями 1 та 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачено сплату пені за прострочення платежу(а.с. 47-55).

Апелянт, будучи своєчасно (28.06.2023 року) належним чином повідомленим про час та місце апеляційного розгляду справи (а.с. 82), в судове засідання не з`явився і про причини такої неявки суд не повідомив, що (у відповідності до частини 2 статті 372 ЦПК України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту статті 19 ЦПК України, у спрощеному позовному провадженні можуть розглядатися малозначні справи (частина 4), якими є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ (зокрема) у яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 6).

Згідно з частиною дев`ятою наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2023 року - 2 684, 00 грн.

Ціна позову у цій справі сумарно складає 1 145 005 грн. 40 коп., що значно більше двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684, 00 грн. х 250 = 671 000 грн).

Відтак, у суду були відсутніми правові підстави для розгляду даної справи у спрощеному позовному провадженні, що (у відповідності до пункту 7 частини 3 статті 376 ЦПК України) є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Судом встановлено та стверджується матеріалами справи те, що:

-між ОСОБА_1 та КС «Либідь» було укладено:

o11 січня 2008 року - договір № 156/08 про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок у розмірі 1000 грн на 18 місяців, зі сплатою 21% річних за користування коштами (а.с. 12);

o12 березня 2008 року - договір № 28/2008ЛФ про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок у розмірі 5000 грн на 18 місяців, зі сплатою 23% річних за користування коштами (а.с. 13);

o18 червня 2008 року - договір № 71/2008ЛФ про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок у розмірі 4000 грн на 18 місяців, зі сплатою 23% річних за користування коштами (а.с. 14);

-заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 02.04.2012 року у справі №2-851/11 стягнуто з КС «Либідь» на користь ОСОБА_1 12 815 грн. 75 коп. заборгованості по депозитних вкладах; 6 193 грн. 85 коп. відсотків на суму вкладів депозитів; 2 257 грн. 13 коп. відшкодування збитків у зв`язку з інфляцією; 2 686 грн. 80 коп. пені, а всього 23 953 грн. 53 коп. На виконання судового рішення, яке набрало законної сили 13.04.2012 року, видано виконавчий лист, на підставі якого Голосіївським районним відділом ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження №43546093. (а.с. 8-11, 15, 16).

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно із частинами першою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитодавця права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 549 та частини другої статті 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В той же час, умовами укладених між сторонами депозитних договорів від 11 січня 2008 року, 12 березня 2008 року та 18 червня 2008 року, не передбачено відповідальності кредитної спілки за несвоєчасне виконання зобов`язання у вигляді сплати пені, а відтак відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договорами №156/08 від 11.01.2008, №28/2008ЛФ від 12.03.2008, №71/2008ЛФ від 18.06.2008.

Посилання ОСОБА_1 на положення Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», як на підставу для стягнення пені, також не можуть прийматися до уваги, оскільки згідно з преамбулою цього предметом його регулювання є договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013 за конституційним зверненням ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», визначення в Законі певного переліку суб`єктів правовідносин, на які поширюється його дія, зумовило виняток із загального правила про поширення дії Закону на всіх учасників відповідних правовідносин. Таким чином, перелік суб`єктів правовідносин, встановлений Законом, є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. В аспекті конституційного звернення положення другого речення преамбули цього Закону, з наступними змінами, у взаємозв`язку з положеннями статей 1, 3 Закону потрібно розуміти так, що обмеження пені у грошових зобов`язаннях подвійною обліковою ставкою НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, поширюється на правовідносини, суб`єктами яких є лише підприємства, установи та організації незалежно від форм власності і господарювання та фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності (підприємці).

В той же час, як вбачається з вищезгаданих договорів №156/08 від 11.01.2008, №28/2008ЛФ від 12.03.2008, №71/2008ЛФ від 18.06.2008, ці договори укладалися ОСОБА_1 , як членом Кредитної спілки «Либідь», а не фізичною особою - суб`єктом підприємницької діяльності, і до суду ОСОБА_1 звертався з позовами до Кредитної спілки «Либідь» з приводу виконання згаданим відповідачем умов цих договорів, як фізична особа, а не суб`єкт підприємницької діяльності.

Відтак, до правовідносин, що виникли між сторонами у даному спорі, Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» застосуванню не підлягає.

Частиною 1 статті 188 ЦПК України встановлено, що похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Як вбачається з мотивувальної частини позовної заяви ОСОБА_1 , позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди за несвоєчасне виконання останнім грошових зобов`язань за договорами: №156/08 від 11.01.2008, №28/2008ЛФ від 12.03.2008, №71/2008ЛФ від 18.06.2008 є похідною вимогою від основної вимоги про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за згаданими договорами.

Відтак, оскільки основна позовна вимога (про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договорами №156/08 від 11.01.2008, №28/2008ЛФ від 12.03.2008, №71/2008ЛФ від 18.06.2008) до задоволення не підлягає, то і похідна вимога - про стягнення моральної шкоди, також до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 частково задовольнити.

Заочне рішення Галицького районного суду міста Львова від 20 лютого 2023 рокускасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позову до Кредитної спілки «Либідь» та Львівської філії Кредитної спілки «Либідь» про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договорами № 156/08 від 11.01.2008 року, № 28/2008ЛФ від 12.03.2008 року та № 71/2008ЛФ від 18.06.2008 року про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок за період з 01.01.2022 року по 31.03.2022 року включно у розмірі 167 284 грн. 40 коп. та моральної шкоди.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 02 жовтня 2023 року.

Головуючий: Цяцяк Р. П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.