Справа № 357/7406/23
Провадження № 2/357/2223/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Цукуров В. П. ,

секретар судового засідання Чайка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Біла Церква Київської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог. Рух справи.

У червні 2023 року КС «Центр фінансових послуг» (далі - «позивач») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , (далі - «відповідачі») про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 13 664,34 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на наступні обставини.

20.11.2019 року між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір кредитної лінії № В55/093/19/157/21С3 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п. 1.1. якого позивач зобов`язується надати відповідачу кредит по типу кредитної лінії з кредитним лімітом в сумі 15 000 грн. 00 коп.

20.11.2019 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено додатковий договір про транш № 1 до кредитного договору кредитної лінії, відповідно до п. 1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 15 000 грн. 00 коп., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору № 1 15 000 грн. 00 коп. Водночас було погоджено відповідно до п.3 Додаткового договору № 1 було погоджено графік платежів по кредиту та процентам.

Позивач виконав умови кредитного договору кредитної лінії та додаткового договору № 1 та перерахував кошти в сумі згідно заяви відповідача в сумі 15 000 грн. 00 коп. на цільовий внесок в додатковий капітал, що підтверджується довідкою про зарахування коштів від 20.11.2019 року.

20.11.2019 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про повернення добровільного цільового внеску в додатковий капітал в сумі 15 000 грн. 00 коп. Позивач повернув відповідачу добровільний цільовий внесок в додатковий капітал, а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером № 104 від 20.11.2019 року.

Також 20.11.2019 між позивачем, ОСОБА_1 , як позичальником та ОСОБА_2 , як поручителем було укладено Договір поруки № В55/093/19/157/21С3, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався солідарно з позичальником відповідати перед кредитодавцем за виконання зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором кредитної лінії. Відповідно до п.2.1 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитодавцем в тому ж обсязі, що і позичальник за повернення кредиту, сплату відсотків, можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків. Оскільки позивач виконав взяті на себе за договором зобов`язання, а відповідач ОСОБА_1 , як позичальник, допустив порушення взятих на себе зобов`язань, Кредитна спілка «Центр фінансових послуг» звернулась до суду із вимогами про солідарне стягнення заборгованості як з позичальника, так і з поручителя.

Відповідно до розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору кредитної лінії станом на 06.06.2023 року заборгованість становить 13 664,34 грн. - з яких: 5 625,16 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту та 8 039,18 грн. - сума заборгованості по процентам за період з 24.09.2021 року по 06.06.2023 року.

На даний час відповідачі продовжують ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашають, що є порушенням законних прав Кредитної спілки «Центр фінансових послуг», а тому позивач звернувся з даним позовом до суду та просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь КС «Центр фінансових послуг» заборгованість у розмірі 13 664,34 грн., а також судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його присутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 35, 45).

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився про дату, час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином, направив до суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с. 51).

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі (а.с. 52).

У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

20.11.2019 року між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір кредитної лінії № В55/093/19/157/21С3 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п. 1.1. якого позивач зобов`язується надати відповідачу кредит по типу кредитної лінії з кредитним лімітом в сумі 15 000 грн. 00 коп.

20.11.2019 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено додатковий договір про транш № 1 до кредитного договору кредитної лінії, відповідно до п. 1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 15 000 грн. 00 коп., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору № 1 15 000 грн. 00 коп. Водночас було погоджено відповідно до п.3 Додаткового договору № 1 було погоджено графік платежів по кредиту та процентам.

Відповідно до умов договору п. 1.1 відповідачу ОСОБА_1 були надані грошові кошти в кредит в розмірі 15 000 грн. 00 коп.

Відповідно до п.3.3 Кредитного договору кредитної лінії змінювана процентна ставка складає вісімдесят чотири процентів річних.

Відповідно до п. 3.7 Кредитного договору кредитної лінії прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів.

Відповідно до п.п. 10, 2.4 кредитного договору кредитної лінії позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти в порядку визначеному договором, відповідно до графіка розрахунків, щомісяця не пізніше 25 числа.

Також 20.11.2019 між позивачем, ОСОБА_1 , як позичальником та ОСОБА_2 , як поручителем було укладено Договір поруки № В55/093/19/157/21С3, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався солідарно з позичальником відповідати перед кредитодавцем за виконання зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором кредитної лінії. Відповідно до п.2.1 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитодавцем в тому ж обсязі, що і позичальник за повернення кредиту, сплату відсотків, можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків. Оскільки позивач виконав взяті на себе за договором зобов`язання, а відповідач ОСОБА_1 , як позичальник, допустив порушення взятих на себе зобов`язань, Кредитна спілка «Центр фінансових послуг» звернулась до суду із вимогами про солідарне стягнення заборгованості як з позичальника, так і з поручителя.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання, надавши кредит у розмірі встановленому договором, а відповідачі по поверненню кредиту та сплаті процентів своїх зобов`язань не виконують.

Норми матеріального та процесуального права України, якими керується суд.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у строк, передбачений у зобов`язанні та відповідно до вимог закону.

За правилами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатили процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За правилами ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі №450/1686/17).

Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 цього Кодексу.

Висновки суду.

Відповідачами позовні вимоги визнано у повному обсязі.

Тому з огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню.

З відповідачів на користь позивача необхідно стягнути заборгованість у сумі 13 664,34 грн.

Судові витрати.

Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Тобто, у разі визнання відповідачем позову, позивачу, який не звільнений від сплати судового збору, з державного бюджету повертається 50 відсотків судового збору, який був ним сплачений при поданні позову, а із відповідача стягуються (відшкодовуються) на користь позивача інші 50 відсотків судового збору.

Отже, у відповідності до вимог ст. 142 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі по 671,00 гривні, понесення яких документально підтверджено (а.с. 19).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3, 12, 13, 81, 141, 254, 263, 264-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» заборгованість за кредитним договором кредитної лінії № В55/093/19/157/21 СЗ у розмірі 13 664,34 грн. (тринадцять тисяч шістсот шістдесят чотири грн., 34 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» судовий збір у розмірі 671,00 грн. (шістсот сімдесят одну грн., 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» судовий збір у розмірі 671,00 грн. (шістсот сімдесят одну грн., 00 коп.).

Зобов`язати Білоцерківське управління Державної казначейської служби України Київської області повернути Кредитній спілці «Центр фінансових послуг» (код ЄДРПОУ 33738861) судовий збір у сумі 1 342,00 грн., (одну тисячу триста сорок дві грн. 00 коп.) сплачений на рахунок № НОМЕР_1 за платіжною інструкцією № 116 від 06.06.2023 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Кредитна спілка «Центр фінансових послуг»: місце знаходження: вулиця Жилянська, будинок 68, приміщення 321, кімната 2, місто Київ, 01033, .

Відповідач - ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 : ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 18.09.2023 року.

Суддя Білоцерківського міськрайонного

суду Київської області Владислав ЦУКУРОВ