КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 367/6102/21 Головуючий у суді першої інстанції - Фінагеєва І.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Таргоній Д.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності, відповідно до якого просила встановити факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в період з 01 січня 2004 року по 24 лютого 2021 року перебували в фактичних шлюбних відносинах та проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини придбаного в період спільного проживання майна: земельної ділянки № НОМЕР_1 садового товариства «Склопластик», площею 0,06 га, що знаходиться в с. Михайлівській Рубежівці; будівельних матеріалів і конструктивних елементів будинку, який знаходиться на земельній ділянці № НОМЕР_1 садового товариства « Склопластик », площею 0,06 га, що знаходиться в с. Михайлівській Рубежівці.

В подальшому, 13 березня 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав заяву про збільшення позовних вимог та просив суд:

- встановити факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в період з 01 січня 2004 року по 24 лютого 2021 року перебували в фактичних шлюбних відносинах та проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу;

- змінити черговість одержання за законом права на спадкування ОСОБА_1 , спадкоємцю четвертої черги спадкування за законом, право на спадкування майна спадкодавця ОСОБА_4 у першу чергу спадкування за законом разом із спадкоємцем ОСОБА_5 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини придбаного в період спільного проживання майна та 1/4 частини в порядку спадкування, що разом становить 3/4 частини, а саме: 3/4 земельної ділянки № НОМЕР_1 садового товариства «Склопластик», площею 0,06 га, що знаходиться в с. Михайлівській Рубежівці, кадастровий номер: :05:005:5003; 3/4 будівельних матеріалів і конструктивних елементів будинку, який знаходиться на земельній ділянці № НОМЕР_1 садового товариства « Склопластик », площею 0,06 га, що знаходиться в с. Михайлівській Рубежівці ; 3/4 квартири АДРЕСА_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Стягнути з відповідача на користь позивачки всі судові витрати.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2023 року було відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що в поданій заяві про збільшення позовних вимог відсутні будь-які підстави та обґрунтування щодо зміни підстав позову, оскільки обставини, яким позивач мотивувала свої вимоги не змінювались, лише збільшився обсяг вимог. Тому вважає, що маючи сумніви щодо предмету позову, суд першої інстанції міг залишити таку заяву без руху, однак підстав для відмови у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог у суду не було.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Так, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про відмову у прийнятті заяви про збільшення розміру позовних вимог, мотивував своє рішення тим, що правові підстави для прийняття заяви з додатковими вимогами відсутні, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог, яка подана позивачем, оскільки за такою заявою заявляється вимога, яка є новою, що не є за своїм змістом збільшенням розміру позовних вимог та суперечить положенням ст. 49 ЦПК України, тобто є окремою та самостійною позовною вимогою, що не передбачено процесуальним законом. Крім того, суд звернув увагу, що заява про збільшення позовних вимог в частині зміни предмету позову не відповідає вимогам ст. 49 ЦПК України, оскільки позивач змінює не тільки предмет, але й підстави позову і її слід розглядати як новий позов з новими позовними вимогами, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України.

Апеляційний суд не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що в серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності, відповідно до якого просила встановити факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в період з 01 січня 2004 року по 24 лютого 2021 року перебували в фактичних шлюбних відносинах та проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини придбаного в період спільного проживання майна: земельної ділянки № НОМЕР_1 садового товариства «Склопластик», площею 0,06 га, що знаходиться в с. Михайлівській Рубежівці; будівельних матеріалів і конструктивних елементів будинку, який знаходиться на земельній ділянці № НОМЕР_1 садового товариства « Склопластик », площею 0,06 га, що знаходиться в с. Михайлівській Рубежівці (а.с.1-55, т.2).

13 березня 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав заяву про збільшення позовних вимог та просив суд:

- встановити факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в період з 01 січня 2004 року по 24 лютого 2021 року перебували в фактичних шлюбних відносинах та проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу;

- змінити черговість одержання за законом права на спадкування ОСОБА_1 , спадкоємцю четвертої черги спадкування за законом, право на спадкування майна спадкодавця ОСОБА_4 у першу чергу спадкування за законом разом із спадкоємцем ОСОБА_5 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини придбаного в період спільного проживання майна та 1/4 частини в порядку спадкування, що разом становить 3/4 частини, а саме: 3/4 земельної ділянки № НОМЕР_1 садового товариства «Склопластик», площею 0,06 га, що знаходиться в с. Михайлівській Рубежівці, кадастровий номер: :05:005:5003; 3/4 будівельних матеріалів і конструктивних елементів будинку, який знаходиться на земельній ділянці № НОМЕР_1 садового товариства « Склопластик », площею 0,06 га, що знаходиться в с. Михайлівській Рубежівці ; 3/4 квартири АДРЕСА_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Стягнути з відповідача на користь позивачки всі судові витрати (а.с.209-216, т.1).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2023 року було відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог (а.с.221-223, т.1).

Відповідно до положень статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається (п.7.42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15).

Аналіз змісту ст.49 ЦПК України дає підстави для висновку, що доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Зміна предмету цивільного позову можлива у такі способи:

1) заміна одних позовних вимог іншими;

2) доповнення позовних вимог новими;

3) вилучення деяких із позовних вимог;

4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Заяву позивача про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави), які не були визначені позивачем первісною підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

Із поданої заяви про збільшення розміру позовних вимог вбачається, що позивачка фактично збільшили розмір майнових вимог, зокрема, просить додатково виділити їй частку у квартирі АДРЕСА_2 .

При цьому підстави позову, тобто обставини, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги щодо захисту прав, залишилися первісними, а саме - визнати право власності на частку в майні, придбаного в період спільного проживання її та ОСОБА_4 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Апеляційний суд також враховує, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 й позивачка фактично просить визнати факт спільного проживання як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу її та ОСОБА_4 , а також визнати спільною сумісною власністю майно, яке було набути нею та ОСОБА_4 в період їх спільного проживання як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Слід зауважити, що не вважається зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (п.7.43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15).

Отже, подана позивачкою заява за своїм змістом є заявою про збільшення розміру позовних вимог, можливість подання якої передбачена діючим процесуальним законом (ч.ч.2, 3 ст.49 ЦПК України), а відтак висновки суду про невідповідність такої заяви положенням ст.49 ЦПК є хибними.

Аналізуючи фактичні обставини справи, вимоги процесуального права, колегія суддів вважає, що підстави для відмови у прийнятті заяви про збільшення розміру позовних вимог були відсутні, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у прийнятті заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2023 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді :

_______________ ________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська Д.О.Таргоній