РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/9503/23

№ 2/183/4081/23

26 жовтня 2023 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді - Оладенко О.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 21667,51 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16.01.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ОСОБА_1 був укладений договір №2-1, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн., строком на 23 дні, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ«ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Даний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 11.06.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ТОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» укладено Договір відступлення права вимоги №11/06/2021-Р/М-1 від 11.06.2021, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №2-1від 16.01.2021 перейшло до позивача. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а тому станом на 16.08.2023 заборгованість відповідача становить 21667,51 грн., яка складалася з наступного: 4000,00 гривень - заборгованості за кредитом; 1830,80 грн. - заборгованості за нарахованими процентами за ставкою 1,9% за кожен день користування кредитом за період з 16.01.2021 по 08.02.2021 року; 15836,71грн. - заборгованості за нарахованими процентами за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за періоду з 09.02.2021 року по 08.02.2021 року відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Тому позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, а також судовий збір у розмірі 2684 грн. та 9000 грн. витрат на правову допомогу.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, відповідач не скористалася. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не подавала.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Судом встановлено, що 16.01.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ОСОБА_1 був укладений договір №2-1, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн., строком на 23 дні, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ«ПРИВАТБАНК».

Відповідно до п. 1.3 договору строк надання кредиту та строк дії договору становить 23 дні. Протягом цього періоду відповідно до п.1.2 Кредитного договору Позивач нараховує відсотки за користування кредитом в сумі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування. Разом з тим, відповідно до п.3.3 Кредитного договору у разі порушення строків повернення кредиту встановлених п.1.3, Позичальник сплачує Товариству плату за користування кредитом за підвищеною ставкою у розмірі 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад встановлений строк (а.с.19-22).

ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» виконало свої зобов`язання за Договором у повному обсязі, надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором (а.с.23).

Відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 16.08.2023 утворилася заборгованість заборгованості за кредитом у розмірі 21667,51 грн., яка складалася з: 4000,00 гривень - заборгованості за кредитом; 1830,80 грн. - заборгованості за нарахованими процентами; 15836,71 грн. - заборгованості за нарахованими процентами згідно п.3.3 Договору, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Отже, відповідачем були порушені умови кредитного договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати процентів.

Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано.

Позивач набув права вимоги за Договором №2-1 від 16.01.2021 на підставі Договору про відступлення права вимоги №11/06/2021-Р/М-1 від 11.06.2021, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ТОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО», за умовами якого Первісний кредитор відступив, а Новий кредитор набув Права Вимоги за кредитними договорами до Боржників, вказаних в Акті прийому-передачі, у тому числі й до боржника ОСОБА_1 за Договором №2-1 від 16.01.2021.

Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За змістом ст.ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.

Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.

Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у зазначеному розмірі.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідач не надав жодного доказу того, що належним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору.

Позивачем заявлено позовні вимоги в межах суми та складових розміру вимог, які мав первісний кредитор.

У відповідності до ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у зазначеному вище розмірі.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Щодо витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим.

Представництво інтересів позивача у даній справі здійснював адвокат Руденко К.В. на підставі довіреності.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору №02/06/2022 від 02.06.2022 року про надання юридичних послуг; свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю; платіжне доручення від 09.03.2023; Акт приймання-передачі наданих послуг №58 від 07.03.2023 року до договору № 02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022. Так, у зазначеному Акті за порядковим №25 по боржнику ОСОБА_1 адвокатом Руденком К.В. надано наступні юридичні послуги: складання позовної заяви та клопотання про витребування доказів 8000 грн; складання адвокатського запиту про витребування доказів 1000 грн.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Враховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, значення справи для сторони, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12,13,76-82,89,141,223,263,265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» заборгованість за Договором №2-1 від 16 січня 2021 року у розмірі 21667 (двадцять одну тисячу шістсот шістдесят сім) гривень 51 коп., яка утворилася станом на 16.08.2023 та складається з наступного: 4000,00 гривень - заборгованості за кредитом; 1830,80 грн. - заборгованості за нарахованими процентами; 15836,71 грн. - заборгованості за нарахованими процентами згідно п.3.3 Договору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн. та 2000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього стягнути 4684 (чотири тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО», , місцезнаходження: 03124, м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, 4;

відповідач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено і підписано 26 жовтня 2023 року .

Суддя Оладенко О.С.