ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 676/6013/18

Провадження № 22-ц/4820/1279/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

з участю представника позивача адвоката Бацей Т.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2023 року, суддя Семенюк В.В., у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

встановив:

У лютому 2009 року ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк, (далі Банк), звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просило в рахунок погашення заборгованості, яка виникла станом на 26.12.2008 року за кредитним договором №HMK0GА 00002963 від 22.11.2007 року, у розмірі 102500,49 дол. США, з яких заборгованість за кредитом - 98765,69 дол. США, заборгованість по відсоткам - 3046,52 дол. США, заборгованість по комісії - 527,93 дол. США, заборгованість по пені - 160,35 дол. США, звернути стягнення на нерухоме майно, домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , житловою площею 66,3 кв.м., загальною площею 114,49 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 16.08.2006 року та земельну ділянку площею 0,095 га., кадастровий номер :03:002:0122, що належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №411581, виданого Слобідсько-Кульчієвецькою сільською радою Кам`янець-Подільського району 17.08.2006 року, шляхом реалізації предмета іпотеки через органи державної виконавчої служби на прилюдних торгах за початковою ціною не нижчою за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом, на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, виселити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 із вищевказаного приміщення.

В обґрунтування позову Банк вказав, що 22.11.2007 року між ним та ОСОБА_2 , було укладено кредитний договір, за яким ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 118225 дол. США, під 11,04% річних, з кінцевим терміном повернення 21.11.2022 року. Позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами у розмірі 1348,77 дол. США, в період з 21 по 27 число кожного місяця та відповідним чином сплачувати відсотки за його користування.

22.11.2007 року, для забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором, між ОСОБА_4 та Банком укладено іпотечний договір, предметом якого є заставлене нерухоме майно, домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . Відповідачі зобов`язань за кредитним договором не виконують, у зв`язку з чим станом на 26.12.2008 року виникла наступна заборгованість за кредитом: 98765,69 дол. США тіло кредиту, заборгованість по відсоткам 3046,52 дол. США, заборгованість по комісії 527,93 дол. США, заборгованість по пені 160,35 дол. США.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.03.2023 року позов задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості, яка виникла станом на 26.12.2008 року, за кредитним договором №HMK0GА 00002963 від 22.11.2007 року в розмірі 102500,49 дол. США, (в тому числі заборгованість за кредитом 98765,69 дол. США, заборгованість по відсоткам 3046,52 дол. США, заборгованість по комісії 527,93 дол. США, заборгованість по пені 160,35 дол. США), звернуто стягнення на нерухоме майно, домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , житловою площею 66,3 кв.м., загальною площею 114,49 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 16.08.2006 року та земельну ділянку площею 0,095 га, кадастровий номер :03:002:0122, яка належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №411581, виданого Слобідсько-Кульчієвецькою сільською радою Кам`янець-Подільського району 17.08.2006 року, шляхом реалізації предмета іпотеки через органи державної виконавчої служби на прилюдних торгах за початковою ціною, не нижчою за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку». В решті позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що невиконання кредитних зобов`язань щодо повернення заборгованості, дає право банку задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Спірне домоволодіння не було придбане за рахунок кредиту, а отже, відповідачам, яких виселяють, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, яке повинно бути зазначено в рішенні суду. Тому, в разі відсутності такого житла, у зв`язку із неможливістю органів місцевого самоврядування та державної влади надати відповідачам житло, суд відмовляє у такому виселенні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування скарги апелянт зазначила, що предмет іпотеки було придбано не за кредитні кошти, відтак при виселенні з житла, яке є предметом іпотеки, у зв`язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, їй та її дітям належить надати інше постійне житло. Колишні власники та особи, що проживають у житлі, яке придбане за їхні кошти та передане в іпотеку, навіть після звернення іпотекодержателям стягнення на таке майно, в силу положень ст. 109 ЖК України, мають право на користування таким житлом до моменту виселення із наданням їм іншого постійного житла. Кредитною установою не було дотримано процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки їй не надіслано письмової вимоги про усунення порушення, як того вимагає п. 21 іпотечного договору. Крім того, справа не містить доказів на підтвердження обставин щодо дійсного отримання позичальником кредитних коштів від кредитора.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Банку просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, пославшись на законність та обґрунтованість судового рішення.

В судове засідання апелянта та його представник не з`явилися, про судове засідання апеляційним судом були повідомлені у відповідності з вимогами процесуального закону.

Представник позивача в суді апеляційної інстанції проти апеляційної скарги заперечила, просила залишити рішення суду без змін.

Заслухавши пояснення учасника справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Встановлено, що 22.11.2007 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №HMK0GА 00002963, за яким остання отримала кредит у сумі 118225 дол. США, під 11,04% річних, з кінцевим терміном повернення 21.11.2022 року.

Згідно з умовами кредитного договору, вона зобов`язалася здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами у розмірі 1348,77 дол. США, в період з 21 по 27 число кожного місяця та відповідним чином сплачувати відсотки за його користування.

У пункті 2.3.1 кредитного договору зазначено, що банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні кон`юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків в Україні і у відповідній валюті (по статистиці НБУ). При цьому, банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки.

За пунктом 2.3.2 кредитного договору за своїм розсудом банк має право зменшувати розмір процентної ставки до рівня, встановленого чинним законодавством. При цьому банк протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки надсилає письмове повідомлення позичальникові з наведенням зменшеного розміру процентної ставки й дати, з якої вона встановлюється, що є зміною умов даного договору.

Відповідно до пункту 7.1. кредитного договору кредитні кошти надаються позичальникові зі сплатою за користування кредитом, зокрема, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3% у момент надання кредиту від суми кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20% щомісяця в період сплати від суми наданих у кредит коштів при оформленні кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно з п. 6.2. даного договору.

У пунктах 4.1., 7.4. кредитного договору зазначено, що при порушенні позичальником зобов`язань щодо погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.

22.11.2007 року, для забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором, між ОСОБА_4 , (надалі прізвище змінене на « ОСОБА_5 »), та Банком укладено іпотечний договір, предметом якого є заставлене нерухоме майно, домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Як вбачається зі змісту заяви на видачу готівки №2963 від 23.11.2017 року, на виконання умов кредитного договору NMKOGA00002963 від 22.11.2007 року, ОСОБА_2 виплачено готівкою 100000 дол. США в касі банку.

ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим станом на 26.12.2008 року у неї перед Банком утворилася заборгованість Зокрема, борг за кредитом - 98765,69 дол. США, заборгованість по відсоткам - 3046,52 дол. США, заборгованість по комісії - 527,93 дол. США, заборгованість по пені - 160,35 дол. США.

Відповідно до частин перших статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Договір як універсальний регулятор приватних відносин, покликаний забезпечити їх регулювання та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення приватних прав та обов`язків. За допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони можуть регулювати застосування в своїх відносинах юридично-значимих повідомлень (зокрема, порядок надсилання, визначати, коли повідомлення вважатиметься отриманим).

У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (частина перша статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно з статтею 35 Закону України «Про іпотеку», (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 цього Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 було виплачено суму кредиту в розмірі 100000 дол. США (т. 1, а.с. 18), що спростовує доводи апелянта щодо неодержання позичальником суми кредиту.

Також, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо необхідності повідомлення іпотекодавця щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки згідно з ч. 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), такої вимоги у разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду законодавцем не встановлено.

Разом з тим, як вбачається зі змісту п. 2.3.1 кредитного договору, сторони узгодили порядок збільшення Банком процентної ставки, згідно з яким кредитор при збільшенні відповідної ставки надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки.

У постанові Верховного Суду від 22.02.2023 року в справі №202/3628/20 (провадження №61-2378св22) зазначено, що якщо сторони кредитного договору досягнули домовленості щодо всіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом з дотриманням певної процедури, то таке збільшення може відбуватися виключно в разі дотримання передбаченої договором процедури. У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

В справі відсутні докази направлення позивачем на адресу відповідача листа-повідомлення про збільшення процентної ставки за кредитом до 10,08% річних з 21.11.2008 року, у зв`язку з чим колегія суддів вважає необґрунтованим стягнення з позичальника розміру процентів за збільшеною процентною ставкою.

Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 21.11.2008 року по 27.11.2008 року за процентною ставкою 13,08% нараховано 181,27 дол. США, вказана сума підлягає зменшенню до 152,99 дол. США (11,04%:13,08%х181,27 дол. США), відтак розмір відсотків за вказаний період зменшено на суму 28,28 дол. США (181,27-152,99).

За період з 27.11.2008 року по 28.11.2008 року за процентною ставкою 13,08% нараховано 35,79 дол. США, вказана сума підлягає зменшенню до 30,20 дол. США (11,04%:13,08%х35,79 дол. США), відтак розмір відсотків за вказаний період зменшено на суму 5,59 дол. США (35,79-30,20).

За період з 28.11.2008 року по 21.12.2008 року за процентною ставкою 13,08% нараховано 823,27 дол. США, вказана сума підлягає зменшенню до 694,83 дол. США (11,04%:13,08%х823,27 дол. США), відтак розмір відсотків за вказаний період зменшено на суму 128,44 дол. США (823,27-694,83).

За період з 21.12.2008 року по 26.12.2008 року за процентною ставкою 13,08% нараховано 178,97 дол. США, вказана сума підлягає зменшенню до 151,05 дол. США (11,04%:13,08%х178,97 дол. США), відтак розмір відсотків за вказаний період зменшено на суму 27,92 дол. США (178,97-151,05).

Таким чином, загальний розмір процентів, які було неправомірно стягнуто з відповідача становить 190,23 дол. США (28,28+5,59+128,44+27,92).

Судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного розрахунку заборгованості відповідача, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення підлягає зміні шляхом зменшення розміру процентів, які підлягають стягненню з відповідача на суму 190,23 дол. США.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, на 99,81% (102310,26х(102500,49/100)), а апеляційна скарга, відповідно на 0,19% (190,23х(102500,49/100)), з ОСОБА_1 на користь Банку, пропорційно до розміру задоволених до неї позовних вимог, підлягають стягненню судові витрати, понесені в суді першої інстанції в сумі 1726,71 грн. ((1700+30)х0,9981), в той час як з Банку на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, понесені в суді апеляційної інстанції в сумі 4,84 грн. ((2550)х0,0019).

В порядку ч. 10 ст. 141 ЦПК України, сплату різниці між розміром судових витрат, які підлягають компенсації обом сторонам, необхідно покласти на ОСОБА_1 в сумі 1721,87 грн. (1726,71-4,84).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2023 року в частині розміру процентів, що підлягають стягненню, змінити.

В рахунок погашення заборгованості станом на 26.12.2008 року, за кредитним договором №HMK0GА 00002963 від 22.11.2007 року в розмірі 102310,26 дол. США, (в тому числі: заборгованість за кредитом 98765,69 дол. США, заборгованість по відсоткам 2856,29 дол. США, заборгованість по комісії 527,93 дол. США, заборгованість по пені 160,35 дол. США), звернути стягнення на нерухоме майно, домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , житловою площею 66,3 кв.м., загальною площею 114,49 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 16.08.2006 року та земельну ділянку площею 0,095 га, кадастровий номер :03:002:0122, що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №411581, виданого Слобідсько-Кульчієвецькою сільською радою Кам`янець-Подільського району 17.08.2006 року, шляхом реалізації предмета іпотеки через органи державної виконавчої служби на прилюдних торгах за початковою ціною не нижчою за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1721,87 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 жовтня 2023 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова