Справа № 462/4522/22 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжного С.Ю.
Провадження № 22-ц/811/1187/23 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Гай О.О.

за участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 24 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи Шоста львівська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Магировська Олега Вікторівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2022 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 05.01.2022 державним нотаріусом Шостої львівської державної нотаріальної контори про успадкування майна після смерті ОСОБА_5 , 1958 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; скасувати договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 18.02.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магировською О.В.; скасувати запис у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_4 на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; визначити ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 24.03.2023 за клопотанням представника позивача було прийнято відмову позивача ОСОБА_3 від позову в частині вимог про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05.01.2022 державним нотаріусом Шостої львівської державної нотаріальної контори, про успадкування майна після смерті ОСОБА_5 , 1958 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; скасування договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 18.02.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магировською О.В.; скасування запису у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_4 на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та закрито в цій частині провадження у справі.

В обґрунтування позову покликається на те, що що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її двоюрідний брат ОСОБА_5 , який проживав на АДРЕСА_1 . На початку серпня 2022 року позивач дізналася про смерть брата, після чого одразу звернулася до Шостої львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, проте їй було відмовлено, оскільки вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Також, в цей час вона дізналася, що порушені її права як єдиної спадкоємиці, оскільки на підставі рішення Залізничного районного суду м.Львова у справі №462/4851/21 про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , яке на даний час оскаржене нею до Львівського апеляційного суду, ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 . Зазначила, що про смерть ОСОБА_5 не знала, оскільки протягом останнього року вона намагалася по телефону із ним зв`язатися, проте зв`язок був відсутній. Приїхати до брата вона не мала можливості через велику відстань між містами, її похилий вік та стан здоров`я. Окрім того, у зв?язку з пандемією COVID-19 побоювалася наразити на небезпеку своє здоров?я та здоров?я свого двоюрідного брата. Також, на території України було введено карантинні обмеження, що створювало для неї об?єктивні та фактично непереборні труднощі для приїзду до м.Львова. Вважає, що причини пропуску нею шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї як спадкоємиці на вчинення таких дій.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 24 березня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи Шоста львівська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Магировська Олега Вікторівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено.

Додатковим рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 10 квітня 2023 року заяву представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Орищин Ольги Андріївни про вирішення питання судових витрат задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її двоюрідний брат ОСОБА_5 , який проживав на АДРЕСА_1 . На початку серпня 2022 року вона дізналася про його смерть, після чого одразу звернулася до Шостої львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, проте їй було відмовлено, оскільки вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Також, в цей час вона дізналася, що порушені її права як єдиної спадкоємиці, оскільки на підставі рішення Залізничного районного суду м.Львова у справі №462/4851/21 про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , яке на даний час оскаржене нею до Львівського апеляційного суду, ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 . Наголошує, що про смерть ОСОБА_5 вона не знала, оскільки протягом останнього року вона намагалася по телефону із ним зв`язатися, проте зв`язок був відсутній. Приїхати до брата вона не мала можливості через велику відстань між містами, її похилий вік та стан здоров`я. Окрім того, у зв?язку з пандемією COVID-19 побоювалася наразити на небезпеку своє здоров?я та здоров?я свого двоюрідного брата. Також, на території України було введено карантинні обмеження, що створювало для неї об?єктивні та фактично непереборні труднощі для приїзду до м.Львова. Вважає, що причини пропуску нею шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї як спадкоємиці на вчинення таких дій. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Від представника ОСОБА_4 ОСОБА_6 поступив відзив на апеляційну скаргу (а.с.46-48 т.2).

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просив рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не зявилися, були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, тому розгляд справи проводиться без їхньої участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам повністю відповідає.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 про, що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ( а.с.13).

Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке належало спадкодавцю. Спадкодавець заповіту на випадок своєї смерті не залишив.

Як вбачається з копії спадкової справи №83/2021 після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_3 звернулася поштовим зв?язком із заявою про прийняття спадщини за законом 04.08.2022, яка надійшла до Шостої львівської державної нотаріальної контори 10.08.2022 (а.с.197).

Листом №629/02-14 від 16.08.2022 Шоста львівська державна нотаріальна контора повідомила ОСОБА_3 , що строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчився 01.08.202. Спадкоємці, які вчасно звернулися з заявою про прийняття спадщини, отримали свідоцтво про право на спадщину (а.с.198).

Встановлено, що ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_2 (а.с.193), яку ОСОБА_1 продала ОСОБА_4 (а.с.29).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів та заперечень учасників справи та врахувавши фактичні обставини.

Як підтверджено матеріалами справи, строк для подання заяви про прийняття спадщини був визначений з 01.02.2021 до 01.08.2021.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку, визначеного ч.1 ст.1270 ЦК України, позивачка посилається на те, що про смерть спадкодавця їй не було відомо, оскільки з ОСОБА_5 у неї зв?язку не було, а приїхати до двоюрідного брата вона не могла через велику відстань між її місцем проживання та місцем проживання ОСОБА_5 .

Отже, звертаючись у вересні 2022 року ОСОБА_3 пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини більше ніж на 1 рік.

Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №635/4551/18, від 27.05.2020 у справі № 336/1127/17, від 30.06.2020 у справі №431/5782/17, від 03.03.2021 у справі №145/148/20, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Суд дійшов правильного висновку про те, що необізнаність про смерть спадкодавця не є поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Щодо твердження позивача, що на території України було введено карантинні обмеження, що створювало для неї об?єктивні та фактично непереборні труднощі для приїзду до м.Львова то такі не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Порядок видачі свідоцтва про право на спадщину регламентовано Главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Згідно з пунктом 2.1 Глави 10 Порядку спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Пунктом 3.23 Глави 10 Порядку передбачено, що своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу.

Отже, законодавець встановлює кілька шляхів прийняття спадщини, як це можна зробити в умовах карантину. Зокрема, це можливість направлення заяви поштою. Нотаріус зобов`язаний прийняти цю заяву та завести спадкову справу, щоб особа не пропустила строк для прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що твердження позивача, що на території України було введено карантинні обмеження, що створювало для неї об?єктивні та фактично непереборні труднощі для приїзду до м.Львова є необґрунтованими, оскільки позивач протягом встановленого законом шестимісячного строку не скористалася своїм правом направлення заяви про прийняття спадщини поштовим відправленням, а лише у серпні 2022 року скористалася таким правом.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 24 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 29.09.2023

Головуючий

Судді