Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1582/23
Провадження № 2/382/495/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м. Яготин Бориспільського району Київської області

Суддя Яготинського районного суду Київської області Савчак С.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 подану від її імені представником ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення місця відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася із позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за якою просить встановити місце відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , його останнє місце проживання: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка є дружиною, а відповідачі є дітьми померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 . Документи, які б підтверджували останнє місце проживання померлого відсутні, хоча він проживав по АДРЕСА_1 . Позивач та відповідачі звернулися з заявами про прийняття спадщини. Встановлення даного факту необхідно позивачу для оформлення спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину за законом, за місцем відкриття спадщини, а саме в м. Яготин Бриспільського району Київської області.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 6 статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Відповідно до п. 1, 3 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» під фактами, що мають юридичне значення розуміють факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. При цьому, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Спір про право, це спір, що пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають реалізації права.

В даній справі це особи, які перешкоджають позивачу в реалізації права на отримання у власність майна померлого в порядку спадкування.

В даному випадку в позовному провадженні мають заявлятися не одна вимога щодо встановлення певного факту, а також і додаткова вимога про визнання права на майно в порядку спадкування. Отже, окрема вимога про встановлення факту без вимоги про визнання права на певне майно не може розглядатися в позовному провадженні в порядку цивільного судочинства.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб. При цьому, встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Під спором про право слід розуміти не лише наявність спору щодо належності спадкового майна померлому, але і спору між спадкоємцями щодо зазначеного майна (визначення майна, розміру часток тощо). Крім того, під спором про право слід розуміти і спір щодо наявності підстав для спадкування у осіб, які вважають себе спадкоємцями (за законом чи заповітом).

На підтвердження зазначеного, також вказують і правові позиції висловленні Верховним Судом в постановах від 30.06.2021 року у справі № 752/26235/19, від 03.11.2021 року у справі № 691/1237/20.

На підставі зазначеного, подана заява не підлягає розгляду в позовному провадженні в порядку цивільного судочинства. Суд самостійно не може змінювати/доповнювати позовні вимоги внаслідок принципу диспозитивності цивільного судочинства, оскільки це прерогатива особи, яка звертається до суду (ст. 13 ЦПК України).

Враховуючи, що ЦПК України не визначає наслідків подання позовної заяви, яке не може розглядатися в позовному провадженні в порядку цивільного судочинства суддя відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України застосовує аналогію закону, яка визначена в п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України та відмовляє у відкритті провадження у справі.

Одночасно суддя звертає увагу, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.06.2023 року заяву ОСОБА_1 про встановлення місця відкриття спадщини було залишено без розгляду, оскільки заінтересована особа ОСОБА_4 заперечує проти заявлених вимог про встановлення факту останнього місця проживання спадкодавця та встановлено, що заінтересованою особою було подано заяву до Яготинської державної нотаріальної контори про передачу спадкової справи в Десяту Київську державну нотаріальну контору.

Крім того, згідно відповіді Яготинської державної нотаріальної контори від 07.12.2022 року № 491/02-14 ОСОБА_1 не подавала заяви про прийняття спадщини за померлим.

Отже, в даному випадку від встановлення факту місця відкриття спадщини, фактично останнього місця проживання померлого залежатиме чи проживала з ним позивачка на момент смерті (відкриття спадщини) та чи вважається вона такою, що прийняла спадщину і відповідно чи має вона право щодо спадкового майна.

Таким чином, в порядку позовного провадження може бути розглянута лише вимога про встановлення місця відкриття спадщини, якщо вона буде заявлена з вимогою щодо визнання права власності на спадкове майно на тій підставі, що померлий проживав разом з позивачкою на час смерті. Суддя ще 19.12.2022 року відмовляв у відкритті провадження у справі з вказаних підстав, але зазначені оставини, що призводять до неможливості розгляду справи в порядку позовного провадження позивачем/представником не були усуненні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 13, 186, 258-261, 293, 351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 поданою від її імені представником ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення місця відкриття спадщини.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення (ухвали).

Повна ухвала складена та підписана 02.10.2023 року.

Суддя С.П. Савчак