РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 рокуСправа № 951/785/23
Провадження №2/951/193/2023

Козівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Братків І. І.,

за участю секретаря судового засідання Барилко А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в залі суду в смт Козові Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований 12.07.2007 між ним та відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козівського районного управління юстиції в Тернопільській області, про що складений відповідний актовий запис №37; неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати разом із батьком; судові витрати залишити за ним.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 12.07.2007 між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козівського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №37. Від шлюбу народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діти фактично проживають з ним. Нормальні подружні відносини між ними не склалися. В них різні погляди на життя, шлюб та сімейні обов`язки. Вони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу один до одного. На даний час вони проживають окремо. Фактично шлюбні відносини на теперішній час вони не підтримують. Шлюб існує формально. Він безповоротно дійшов висновку про необхідність юридичного припинення шлюбу. Подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Зважаючи на те, що відповідач проживає окремо, вважає, є підстави для визначення місця проживання дітей з ним як батьком.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 27.09.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув. Подав заяву від 16.10.2023 (вх. №2970/23-Вх), відповідно до якої зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Просив розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибула. 17.10.2023 подала заяву, відповідно до якої вказала, що позовні вимоги у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей визнає у повному обсязі, не заперечує з приводу їх задоволення. Наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі. Розгляд справи просила проводити без її участі.

В силу дії ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що дійсно 12.07.2007 між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козівського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №37, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Козівського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №98 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козівського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №38.

Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України (надалі СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Позивач у своєму позові зазначає, а відповідач визнає, що між сторонами фактично припинені шлюбно-сімейні відносини, подальше збереження шлюбу є неможливим.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сім`ї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому його позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

В силу ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Водночас, згідно статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

У відповідності зі статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно частини 1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків.

Вирішуючи заяву позивача про залишення місця проживання дітей після розірвання шлюбу разом з ним, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові № 200/952/18 від 15.01.2020.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Судом встановлено, що на даний час неповнолітні син ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4 , фактично проживають разом із позивачем, відповідач позовні вимоги щодо визначення місця проживання спільних дітей з позивачем, визнає.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід залишити проживати із позивачем.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 110, 112 Сімейного Кодексу України, статтями 12, 76-80, 141, 265, 352 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козівського районного управління юстиції в Тернопільській області 12.07.2007, актовий запис №37 розірвати.

Неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 після розірвання шлюбу залишити проживати разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителем АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт серія НОМЕР_5 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_6 .

Суддя Ірина БРАТКІВ