Єдиний унікальний номер судової справи: 225/1949/23
Номер провадження: 2-о/225/23/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Челюбєєв Є.В., розглянув матеріали заяви представника заявника - ОСОБА_1 (робоча адреса: 03067, м.Київ, пр-т Берестейський, буд.53-А, каб.417), який діє в інтересах ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

05.10.2023 представник заявника - ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, просить встановити факт, що ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що після окупації м.Донецька заявник був вимушений переміститись для проживання до м. Києва. Після переміщення до м. Києва в м. Донецьк залишилась належна йому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Друговою В.А. від 03.04.2001, квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Проте, оскільки зазначений договір купівлі-продажу було втрачено при переїзді, заявник не може реалізувати своє право власності щодо розпорядження квартирою, не може зареєструвати її в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та отримати Витяг із вказаного реєстру.

Таким чином, в умовах тимчасової окупації частини території України для заявника виникли негативні обставини, які унеможливлюють отримання ним дублікату правовстановлюючого документу на квартиру.

Згідно із частиною першою ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає у порядку окремого провадження.

За умовами частини третьої ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно із ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний.

Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є конкретні особи, які перешкоджають в реалізації такого права. Частиною четвертою статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до п. 37 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої ст. 15 та ст. 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про застосування частини четвертої ст. 315 ЦПК України і відмову у відкритті провадження у справі, так як із обставин, викладених у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право - майнове право на об`єкт нерухомого майна - квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , що може бути розглянуто судом у порядку позовного провадження.

Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику його право звернутися з даною вимогою з позовом в порядку позовного провадження за місцем знаходження нерухомого майна.

Керуючись ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою представника заявника - Мар`єнка Михайла Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити заявнику, що він має право звернутись до суду в порядку позовного провадження на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Є.В. Челюбєєв