Провадження № 2/522/5761/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

секретарі судового засідання Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, що зареєстрований 05 березня 2020 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №245, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у подружжя відсутні взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Подальше спільне життя неможливе, так як суперечить інтересам позивача, подальше примирення між сторонами також неможливе.

Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 22 липня 2020 року серії НОМЕР_2 .

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05 червня 2023 року матеріали цивільної справи були направлені за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 липня 2023 року матеріали цивільної справи були передані для розгляду по суті судді Свяченій Ю.Б.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 2023 року було відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 12 жовтня 2023 року.

У судове засідання 12 жовтня 2023 року з`явились позивач та відповідач. Судове засідання технічними засобами просили не здійснювати. ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. ОСОБА_2 позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. ст.110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Тоді суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований зареєстрований 05 березня 2020 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №245, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у подружжя відсутні взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Подальше спільне життя неможливе, так як суперечить інтересам позивача, подальше примирення між сторонами також неможливе.

Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 22 липня 2020 року серії НОМЕР_2 .

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч. 3ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

За ч. 3ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення, тож позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими.

Згідно ч. 1ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до пп. 3 п. 1 ч. 2ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб визначений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» на 01 січня 2023 року становить 2684 гривню.

Отже, за подачу до суду позовної заяви про розірвання шлюбу сума судового збору становить 1073,60 грн.

Відповідно до квитанції позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., виходячи з розміру, встановленого пп. 3 п. 1 ч. 2ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

У відповідності до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст.76-81,206,258,263,265,266 ЦПК України, ст. ст.110,112,113,114 СК України, суд -,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що був зареєстрований зареєстрований 05 березня 2020 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №245, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 22 липня 2020 року серії НОМЕР_2 , залишити на утриманні матері ОСОБА_1 .

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Відповідно ч. 2ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Приморського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Ю.Б. Свячена