ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 жовтня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/3145/23

Головуючий у першій інстанції Карапута Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/977/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої-судді: Шарапової О.Л.

суддів: Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.,

секретар: Шапко В.М.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

третя особа:ПАТ ВТФ «Сіверянка»

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 .

Оскаржується заочне рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 18 травня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом квартирою АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10 лютого 2021 року йому було видано ордер № 3866 на житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_1 ПАТ ВТФ «Сіверянка». На підставі вказаного ордера 11.02.2021 його було зареєстровано у цій квартирі як наймача. Однак проживати почав у цьому приміщенні з 01.03.2019. У 2022 році гуртожиток АДРЕСА_2 було передано на баланс Комунального підприємства «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради. Після отримання у вересні 2022 року довідки про склад зареєстрованих у приміщенні осіб, дізнався, що в квартирі зареєстровані дві сторонні особи - відповідачі по справі. ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі з лютого 2019 року, а ОСОБА_3 взагалі в квартиру не вселялась. Особистих речей відповідачів в квартирі не має.

Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 18 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на те, що суд безпідставно не задовольнив клопотання про виклик та допит свідків у судовому засіданні, які могли б підтвердити факт не проживання відповідачів у спірному приміщенні, при цьому всупереч приписам ст.91 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 10 лютого 2021 року ОСОБА_1 було видано ордер № 3866 на житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_1 ПАТ ВТФ «Сіверянка», після видачі якого відбулася реєстрація до квартири (а.с.5).

Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні від 03.09.2022 № 10401 станом на 02.09.2022 у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (а.с. 3, 20).

З відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управляння Державної міграційної служби України в Чернігівській області вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_3 - 03.04.2012, ОСОБА_2 - 21.09.2017 (а.с. 11, 12).

Відповідно до Акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 11.10.2022 КП «ЖЕК-10» ОСОБА_3 , 1963 року народження, та ОСОБА_2 , 1992 року народження, не проживають за місцем реєстрації в кв. АДРЕСА_1 (а.с.19).

Свідок ОСОБА_4 в ході апеляційного розгляду справи пояснила, що ОСОБА_3 у спірному жилому приміщенні взагалі ніколи не проживала, а ОСОБА_2 вибула із спірного жилого приміщення у вересні 2018 року.

Свідок ОСОБА_5 в ході апеляційного розгляду справи пояснила, що ОСОБА_3 у спірному жилому приміщенні взагалі ніколи не проживала, а ОСОБА_2 вибула із спірного жилого приміщення на початку 2019 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не надано суду беззаперечних доказів щодо не проживання відповідачів в спірній квартирі з часу їх реєстрації, наданий акт від 11.10.2022 не містить відомостей щодо періоду не проживання відповідачів у квартирі АДРЕСА_1 , з часу його складання не пройшов шестимісячний строк відсутності проживання відповідачів без поважних причин, ОСОБА_2 виїхала за кордон під час бойових дій в Україні, також позов до суду подано лише 06.03.2023.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтею 72 ЖК України передбачено можливість визнання у судовому порядку особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у сукупності з актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 11.10.2022 КП «ЖЕК-10» підтверджується, що відповідачі не проживають за місцем реєстрації понад шість місяців.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 18 травня 2023 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житлом квартирою АДРЕСА_1 .

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови.

Головуюча: Судді: