Справа № 186/916/22
Провадження номер № 2/0186/25/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демиденко С.М.,

секретар Фадєєва Т.Б.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Першотравенського міського нотаріального округу Мирна Анна Миколаївна, про усунення особи від права на спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Першотравенського міського нотаріального округу Мирна Анна Миколаївна, про усунення особи від права на спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що позивачі є рідними сестрами та доньками ОСОБА_4 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

Відповідач з 20.09.2019 року перебував у шлюбі з ОСОБА_4 .

За життя мати позивачів склала заповіти:

- 19 листопада 2013 року на ОСОБА_1 , якій заповіла житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Миколаївської сільської ради, реєстраційний номер 145;

- 21 січня 2014 року на ОСОБА_2 , якій заповідала квартиру АДРЕСА_2 , заповіт посвідчено приватним нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу Мініною С.Я., реєстровий номер 78.

Після смерті матері позивачі звернулись із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Першотравенського міського нотаріального округу Мирної А.М.

22 листопада 2021 року в Спадковому реєстрі за № 68700071 зареєстрована спадкова справа № 223/2021 після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті матері позивачів перебував в зареєстровану шлюбі зі спадкодавцем - ОСОБА_4 , мав вік - 73 роки, є пенсіонером, непрацездатним вдівцем і відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України має право на спадкування незалежно від заповіту половину частки, яка б належала йому у разі спадкування за законом (обов`язкову частку).

Позивачі, як спадкоємці після смерті їх матері ОСОБА_4 , заперечують проти видачі свідоцтва про право на спадщину на обов`язкову частку та звернулися до суду з позовом про усунення Відповідача від права на спадкування обов`язкової частки у спадщині.

Посилаючись на наступні обставини.

З 13.10.2021 року мати позивачів була доставлена до КНП «Першотравенська міська лікарня», де було встановлено діагноз: позалікарняна двобічна полі сегментна пневмонія, короновірусна хвороба СОVID-19, тяжкий перебіг, набряк головного мозку, набряк легенів, гостра сердечна недостатність, ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба, про що достовірно було відомо відповідачу. Мати позивачів перебувала у тяжкому безпорадному стані з 13.10.2021 року по 26.10.2021 року, по день її смерті, за цей період часу відповідач ніякої допомоги своїй дружині не надавав, не цікавився станом її здоров`я, не дзвонив їй, а ні в лікарню, щоб з`ясувати які ліки потрібні для її лікування, та навіть для того щоб морально підтримати свою дружину, яка перебувала у тяжкому стані. Позивачі телефонували відповідачу щоб повідомити про стан її здоров`я необхідну допомогу на лікування, проте відповідач не відповідав на них. Позивачі звертались до доньки Відповідача, щоб вона передала йому про стан здоров`я спадкодавця, та необхідну допомогу на лікування, проте вказані звернення закінчились скандалом і донька відповідача категорично заявила позивачам, що це їх мати і вони повинні подбати про неї самі, а її батько не зобов`язаний дбати про їх матір. Позивачі повідомили Відповідача про смерть його дружини, проте він не відреагував на ці повідомлення. Відповідач участі у лікуванні, похованні своєї дружини не приймав і навіть вже після похорон не виявив бажання прийти на її могилу. Позивачі вважають, що відповідач поводився щодо своєї дружини, як негідний спадкоємець, ухилявся від надання допомоги спадкодавцю, яка через тяжку хворобу була у безпорадному стані, а після її смерті претендує на отримання обов`язкової частки у спадщині. Навіть те, що Відповідач заявив, що не знає де могила його дружини і знати не хоче і не збирається взагалі прийти на її могилу, свідчить про те, що він свідомо ухилявся від надання допомоги своїй дружині, яка перебувала у тяжкому, безпорадному стані і йому байдужа її смерть і де вона похована.

Враховуючи вказані обставини, Позивачі вважають, що Відповідач повинен бути усунений від права спадкування обов`язкової частки у спадщині.

Просять суд усунути ОСОБА_3 , від права на спадкування обов`язкової частки у спадщині після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розгляд справи відбувався за правилами загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 , в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та прохали їх задовольнити з мотивів наведених в позовній заяві. Також пояснила, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , був укладений за два роки до смерті її матері, а загалом вони прожили разом приблизно 30 років. Перед смертю ОСОБА_4 , мешкала в с.Миколаївка Синельниківського району, а ОСОБА_3 , в м.Першотравенськ Синельниківського району. В жовтні 2021 року ОСОБА_4 , захворіла. За час її хвороби ОСОБА_3 , не цікавився та не допомагав своїй дружині, не був присутній на її похоронах. Також в жовтні 2021 року захворів ОСОБА_3 , у зв`язку з цим вона 24 жовтня 2021 року вимагала в його доньки забрати його в лікарню бо ним ніхто не займався. Придбанням ліків, доглядом та похованням матері займалася вона, за рахунок коштів ОСОБА_3 , який з цією метою надав їй свою банківську картку. В подальшому надала заяву про розгляд справи в її відсутність позовні вимоги підтримує.

Позивач ОСОБА_2 , та представник позивачів ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 , надав суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що викладені в позовній заяві обставини є такими, що не відповідають дійсності. Він проживав з ОСОБА_4 , протягом приблизно 30 років. З 20 вересня 2019 року він перебував з нею у офіційному шлюбі. Вони вели спільний побут, мешкали за адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_1 . Так як у нього був значно більший дохід, то вони жили за його кошти, та ОСОБА_4 фактично перебувала на його утриманні. У них не виникало конфліктів з приводу розподілу сімейних коштів, за весь час спільного проживання. ОСОБА_4 жодного разу не зверталась до суду про стягнення з нього аліментів на її утримання, також не зверталася до поліції із заявами про вчинення щодо неї сімейного насильства, тощо.

На початку жовтня 2021 року він та його дружина, ОСОБА_4 , захворіли на гостру респіраторну хворобу СОVID-19. На цей час вони проживали за вказаною вище адресою, в с. Миколаївка. 17.10.2021 його дружину в поганому стані здоров`я забрали до Першотравенської міської лікарні її дочки: ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 . Він залишився вдома сам. У нього також був дуже тяжкий стан здоров`я.

23.10.2021року його дочка викликала йому за місцем мешкання швидку медичну допомогу. Фельдшером в сигнальному листку дільничному лікарю було зафіксовано підозру на ковідну двобічну пневмонію, температуру тіла 39,8 градусів Цельсія, сатурацію 91%.

24.11.2021 року його дочка ОСОБА_6 , та її чоловік ОСОБА_7 , забрали його до себе додому в м. Першотравенськ, де здійснювали лікування за місцем мешкання. На момент, коли його дружину забрали позивачі, він був певен, що вона знаходиться в лікарні, під доглядом лікарів, їй надають необхідну допомогу і лікування в умовах стаціонару. Крім того, у дружини був із собою мобільний телефон, як він дізнався пізніше, вона з його допомогою, перебуваючи в лікарні, спілкувалася з позивачами, йому, при цьому, з приводу отримання будь-якої допомоги вона не телефонувала. Спілкуватися з нею, тим більше відвідувати у лікарні, відповідач не міг, так як сам перебував в дуже поганому стані здоров`я. Від Позивачів будь-яких прохань або вимог про надання ОСОБА_4 допомоги він не отримував взагалі. До його дочки ОСОБА_6 , з такими питаннями вони також не звертались. Коли його стан здоров`я покращився, він дізнався від дочки, що його дружина померла і була похована.

Більш того, сектором дізнання ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області в ході здійснення дізнання по кримінальному провадженню №0000187 відкритого 16.12.2021 за ч. 1 ст. 185 КК України було встановлено той факт, що в період з 21.10.2021 по 27.10.2021, з банківської картки ОСОБА_3 позивачами ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , були зняті грошові кошти на загальну суму 115 137,40 грн. Яким саме чином банківська картка опинилася у них встановлено не було. Наданими до даної позовної заяви копіями касових та товарних чеків, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обґрунтовують в судовій справі №186/328/22, яка також знаходиться на розгляді в Першотравенському міському суді Дніпропетровської області, наявність у них правових підстав зняття з картки ОСОБА_3 грошових коштів, посилаючись на те, що за рахунок зазначених грошових коштів ОСОБА_3 були оплачені перелічені в касових чеках лікарські засоби для лікування ОСОБА_4 , та інші витрати.

Тобто, в період лікування ОСОБА_4 , банківська картка ОСОБА_3 знаходилась у позивачів, на ній були всі наявні у нього грошові кошти (інших заощаджень окрім тих, що були на картковому рахунку в нього не було), а отже навіть у випадку надходження до нього прохання про матеріальну допомогу, він би не зміг цього зробити з об`єктивних причин, так як по суті сам потребував фінансової допомоги на лікування і отримував її від своєї дочки. Таким чином, в даній ситуації він сам перебував у тяжкому стані здоров`я, і фактично також потребував допомоги сторонніх осіб, в тому числі матеріальної. При цьому він розумів що його дружина перебуває в лікарні під доглядом лікарів, вона підтримує контакт з дочками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які також займаються питанням надання їй допомоги. Йому було відомо, що у ОСОБА_4 з собою був мобільний телефон, по якому вона може звернутися за допомогою безпосередньо до нього. Проте, весь час, поки він сам лікувався, до нього за наданням будь-якого виду допомоги його дружина або її дочки не зверталися.

Отже, факт будь-якого ухилення від надання допомоги спадкодавцеві, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані в його діях відсутній.

Відповідач ОСОБА_3 , та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували з підстав зазначених у відзиві. Також ОСОБА_3 , додав, що не знав про смерть дружини та її похорони, бо сам в той час хворів. Витрати на лікування та похорони дружини здійснювалися з його банківської карти, що підтверджується рішенням суду у справі №186/328/22. В подальшому надали заяви про розгляд справи в їх відсутність проти позову заперечують.

Третя особа приватний нотаріус Першотравенського міського нотаріального округу Мирна А.М., в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином. Надала суду належним чином завірену копію спадкової справи №223/2021 заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_8 , підтвердила суду, що вона є подругою ОСОБА_1 , та може підтвердити, що ОСОБА_3 , під час хвороби його дружини ОСОБА_4 , не провідував її в лікарні, також його не було на її похоронах. ОСОБА_3 , стверджував що він в цей час хворів, але свідок через 2-3 дні після похорон він був здоровий. Стосовно банківської картки ОСОБА_3 , їй відомо що цю картку взяла з собою до лікарні ОСОБА_4 , та потім передала її своїй дочці ОСОБА_1 , для витрат на лікування.

Свідок ОСОБА_6 , (донька відповідача ОСОБА_3 ) підтвердила суду, що подружжя ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 , захворіли обидва. Саме тому ОСОБА_3 , не відвідував дружину у лікарні, бо він сам був в поганому стані. Вже після похорон ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , дізнався, що його дружина померла. До свідка ніхто не звертався з приводу того, що необхідна допомога для ОСОБА_4 .

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , з 13.10.2021 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Першотравенська МЛ» /а.с.25,21/.

Наявними в матеріалах справи чеками підтверджується, що на лікування та поховання ОСОБА_4 , витрачалися кошти /а.с.26-56/.

Поясненнями сторін наданими в судовому засіданні та рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області у справі №186/328/22 від 14.11.2022 року підтверджується, що значною мірою витрати на лікування та поховання ОСОБА_4 , здійснювалися з банківської картки ОСОБА_3 /а.с.143-148/.

З сигнального листка дільничному лікарю № 103 вбачається, що 23 жовтня 2021 року ОСОБА_3 , викликалася невідкладна швидка медична допомога, під час якої було зафіксовано підозру на ковідну двобічну пневмонію, температуру тіла 39,8 градусів Цельсія, сатурацію 91% /а.с.103/.

З матеріалів спадкової справи №223/2021 заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 вбачається, що вона має двох спадкоємців за заповітом (доньок - позивачів) та одного спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині (чоловіка відповідача).

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною п`ятою статті 1224 ЦК України визначено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 712/4709/15-ц (провадження № 61-8023св18), від 04 березня 2019 року у справі № 321/1573/17-ц (провадження № 61-45879св18) та від 17 липня 2019 року у справі № 676/5086/15-ц (провадження № 61-25032св19).

Крім того, у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц (провадження № 61-1302св 18) та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18) зроблено висновок, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З наданих суду доказів не встановлено, що відповідач свідомо ухилявся від надання допомоги спадкодавцю, оскільки під час хвороби дружини в жовтні 2021 року він також хворів, витрати на лікування та поховання ОСОБА_4 значною мірою здійснювались з його банківської карти.

Отже, суд вважає, що у справі позивачі не навели переконливих доказів на підтвердження потреби спадкодавця в допомозі саме відповідача, оскільки померла була забезпечена утриманням.

Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування.

З досліджених судом доказів не доведено належними та допустимими доказами того, що спадкодавець потребував допомоги саме від відповідача ОСОБА_3 , а останній, у свою чергу, умисно ухилявся від надання такої допомоги, що могло бути підставою для усунення від права на спадкування.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції висловленій Верховним Судом у справі № 359/9293/18 /Постанова від 26 січня 2021 року/.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 373 ЦПК України, - суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Першотравенського міського нотаріального округу Мирна Анна Миколаївна, про усунення особи від права на спадкування - відмовити.

Судові витрати по справі залишити за позивачами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя С.М. Демиденко