справа № 278/1995/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Євгена Татуйка, за участю секретаря Дарії Кравчук, розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Розглядуваною заявою позивач просив суд ухвалити рішення про зменшення розміру аліментів. У обґрунтування заявленого суду повідомив наступне. Наразі змінився стан здоров`я, що дає підстави, на переконання позивача, для задоволення позову.

У судовому засіданні позивач та його представниця вимоги підтримали й просили їх задовольнити визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зазначили, що після отримання поранення змінився стан здоров`я позивача.

Представниця відповідачки у судовому засіданні заперечувала задоволення позову через відсутність на те правових підстав.

Заслухав пояснення учасників розгляду й проаналізував надані ними матеріали, судом встановлено наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини.

Сторони у справі є громадянами України, отримували коди платників податків, мають зареєстровані місця проживання, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір. Також сторони у справі є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовим наказом суду від 20 січня 2023 року вирішено стягувати з позивача на користь відповідачки на утримання спільної дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) батька, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач є військовослужбовцем у зв`язку із чим отримує грошове винагородження. 11 квітня 2022 року позивач отримав поранення під час збройної агресії російської федерації у зв`язку із чим проходив раніше, а також проходить і зараз лікування й реабілітацію. Наслідком такого поранення позивач втратив 20% працездатності.

З грудня 2022 року по червень 2023 року з позивача вирішено стягнути аліментів у загальному розмірі 65 602 гривні. Однак фактично стягнуто 9 422, 23 гривні. За вересень 2023 року позивач отримав грошове забезпечення у розмірі 19 131 гривень.

Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція про права дитини) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства").

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів на утримання дитини, визначений судовим рішенням, не вважається незмінним, про що, зокрема, вказував і Верховний Суд у постанові від 16 червня 2021 року в справі № 643/11949/10.

Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом із тим стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, згідно із частиною першою цієї статті, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Досліджені судом матеріали, на переконання суду, свідчать про зміну стану здоров`я позивача. Однак, травма за наслідками чого погіршився стан здоров`я позивача відбулась до прийняття рішення про стягнення аліментів.

Більше того, розмір аліментів який вирішено стягувати з позивача є мінімально визначений законодавством. Реальний розмір стягуваних аліментів не свідчить про створення скрутного майнового становища позивачу. Також, розмір аліментів стягуваних за останній місяць не вказує на досягнення верхнього порогу аліментів, який може бути стягнутий.

Результати вирішення спору не дають підстав для перерозподілу судових витрат позивача. Витрати відповідача перед судом не декларувались. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлене 3 жовтня 2023 року.

Суддя Євген Татуйко