Провадження № 2-др/344/39/23
27 вересня 2023 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Бородовського С.О.,
за участі секретаря Бурянна Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків та моральної шкоди,-
Адвокат Парфан Т.Д., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 подав заяву про зменшення розміру витрат на правову допомогу, оскільки відповідач не погоджується із розміром виплат на правничу допомогу і вважає, що зазначений у заяві розмір не відповідає критеріям, які закріплені у ч.4 ст. 137 ЦПК України. Серед поданих позивачем доказів витрат на правову допомогу детального опису наданих послуг, неспівмірність заявленного до відшкодування розміру витрат на правову допомогу із складністю справи, обсягом послуг та часом, витраченим адвокатом на участі у справі, просив зменшити розмір відшкодування витрат на правову допомогу до 5 000 грн.
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 18 травня 2023 року позов задоволено.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 24 серпня 2023 року апеляційну скаргу адвоката Парфана Т.Д. залишено без задоволення. Рішення Івано-Франківського міського суду від 18 травня 2023 року залишено без змін.

31.12.2019 позивач та його адвокат уклали договір-доручення №90/1 про надання правової допомоги.

21.12.2021 року позивач та його адвокат уклали додаткову угоду №1 до договору- доручення №90/1 про надання правової допомоги на суму 10 000 гривень.

31.12.2021 позивач та його адвокат уклали договір-доручення №90/2 про надання правової допомоги.

03.01.2023 позивач та його адвокат уклали договір-доручення №90/3 про надання правової допомоги.

18.05.2023 позивач та його адвокат склали акт наданих послуг на суму 15 000 гривень професійної правничої допомоги.

Квитанцією до прибуткового кассового ордера №21/12 від 21 грудня 2021 року адвокатом В.Кузик прийнято від позивача грошові кошти в сумі 10 000 грн.

Квитанцією до прибуткового кассового ордера №05/23 від 18 травня 2023 року адвокатом В.Кузик прийнято від позивача грошові кошти в сумі 5 000 грн.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 цієї статті, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Відповідно до частин 1 - 6 статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 3 статті 137 ЦПК України).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Як встановлено ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є не співмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми (ч. 5 ст. 141).

Подання попереднього розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити не співмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Аналогічне наведено у постановах Верховного Суду у справах № 922/676/21 від 14.12.2021, № 905/716/20 від 08.04.2021, № 916/2087/18 від 31.03.2021, № 922/3812/19 від 10.12.2020.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Отже представником відповідача доведено, що за рахунок відповідача може бути компенсовано судові витрати в сумі 10 000 гривень з урахуванням складності справи, обсягу послуг, витраченого часу на участі у справі. В іншій частині витрати не підлягають компенсації за рахунок відповідача, а покладаються саме на позивача, який обрав собі відповідного адвоката на власний розсуд та сторони погодили розмір витрат за їх згодою.

В ч.1 ст.12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже обов`язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача.

В ч.2 ст.13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч.5 ст.81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В ч.7 ст.81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов`язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов`язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору.

Представник відповідача визнав компенсацію відповідних витрат в сумі 5 000 гривень.

Відповідно до встановлених обставин та їх юридичної оцінки судові витрати на професійну правничу допомогу за рахунок відповідача можуть бути компенсовані в сумі 10 000 гривень.

В свою чергу, матеріалами справи підтверджено, що позивач понесла витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 4 170, 40 гривень. Враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, стягненню підлягають документально підтверджені судові витрати позивача, таким чином вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 4 170,40 гривень обгрунтовано належними правовими підставами.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

У Х В А Л И В :

заяву задовольнити частково;

стягнути з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 10 000 гривень професійної правничої допомоги, 4 170,40 гривень судового збору.

в іншій частині заяви відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Бородовський С.О.