Справа № 149/3043/23
Провадження №2/149/743/23
Номер рядка звіту 69
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.10.2023 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Войнаревича М. Г.,

при секретарі Паламарчук Л. В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання,

ВСТАНОВИВ:

19.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 є рідним батьком позивача, який на даний час є студентом другого курсу контрактної форми навчання Приватного вищого навчального закладу "Вінницький інститут конструювання одягу і підприємництва" за спеціальністю 182 "Технологія легкої промисловості", навчається на денній формі навчання. Позивач зазначає, що гуртожитку при навчальному закладі немає, тому він вимушений орендувати кімнату, крім оплати проживання, також несе витрати на придбання необхідної для навчання канцелярії, проїзд до місця навчання, харчування, тощо. Після досягнення повноліття позивач перебуває на повному матеріальному утриманні матері, самостійно заробляти кошти змоги немає, оскільки навчання забирає весь вільний час, а батько необхідної матеріальної допомоги не надає, хоча стан його здоров`я та матеріальне становище дають йому змогу це робити. Крім того, позивач має встановлену групу інвалідності. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти до закінчення навчання або досягнення ним 23 річного віку.

Ухвалою суду від 20.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання до суду (в копії позивачу) відзиву на позовну заяву, з наданням усіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Відповідач у встановлений законом строк надав до суду відзив, відповідно до якого просив у задоволені позову відмовити за недоведеністю позивачем можливості утримання батьком повнолітнього сина, який продовжує навчання. Так, відповідач стверджує, що стан його здоров`я та матеріальний стан не дають йому можливості здійснювати такі виплати, зважаючи на наступне. Ще із 1984 року у відповідача сталося захворювання, що призвело до втрати слуху, в наслідок чого відповідач не може працювати та мати засоби для існування. Єдиним джерелом доходу відповідача є плата за задачу в оренду земельної ділянки (паю), яка становить 9500 гривень на рік. Сплачувати аліменти на утримання сина, до досягнення ним повноліття допомагала бабуся ОСОБА_3 , мати відповідача - ОСОБА_4 .

Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

Відповідач є батьком позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія на а.с. 9).

Позивач є студентом першого курсу, денної контрактної форми навчання Приватного вищого навчального закладу "Вінницький інститут конструювання одягу і підприємництва" за спеціальністю 182 "Технологія легкої промисловості", термін навчання по 30.06.2026, вартість платної освітньої послуги за рік навчання становить 13400 гривень (копії на а.с. 10, 11, 12, 13-16).

Також, позивач несе витрати на придбання необхідної для навчання канцелярії (копії на а.с 17-18), на придбання ноутбуку для навчання (копія на а.с. 19), на проїзд до навчання (а.с. 20-21).

Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 336294 підтверджено, що ОСОБА_1 встановлено інвалідність на строк до 1.03.2024 (копія на а.с. 23).

Позивач потребує постійного використання слухового апарату, який необхідно переіодично змінювати, оскільки на даний час він перебуває у матеріальній скруті, то вимушений користуватися слуховим апаратом, гарантійний термін якого закінчився 07.02.2017 (копія на а.с. 24)

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , який є сином ОСОБА_2 , на день звернення до суду не досяг 23 років, розпочав навчання, не працює. Навчання на денній формі та група інвалідності позбавляє ОСОБА_1 можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги.

При цьому, доказів того що ОСОБА_2 на теперішній час має проблеми із здоров`ям, які перешкоджають йому працевлаштуватися, суду не надано: довідка КНП "Уланівський центр первинної медико-санітарної допомоги" Уланівської сільської ради, не містить даних щодо наявності у нього інвалідності або захворювань, які б перешкоджали йому працювати. Також не надано доказів перебування на утриманні у відповідача його матері - ОСОБА_5 , надані виписки із медичної картки стаціонарного хворого таким доказом не являються.

Разом з тим, суд враховує, що позивач сплачує аліменти на сина ОСОБА_6 в сумі 2000 гривень на період його навчання в Вінницькому національному аграрному університеті, тобто до закінчення 2025 навчального року, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років. Також судом враховано, що внаслідок призначеної інвалідності позивач ОСОБА_1 отримує пенсію.

Відповідач будучи працездатною особою, оскільки зворотного ним не доведено, має можливість працювати та сплачувати аліменти, тому наявні підстави для стягнення з нього аліментів на утримання сина.

Виходячи із засад розумності і справедливості, а також найкращого забезпечення інтересів ОСОБА_1 , приймаючи до уваги його потребу в матеріальній допомозі з боку батька, суд прийшов до висновку, що на користь позивача із відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1500 грн., починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 19.09.2023, на період навчання у Приватному вищому навчальному закладі "Вінницький інститут конструювання одягу і підприємництва", але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст.ст. 182, 199, 200 СК України, керуючись ст. ст. 141, 206, 263-265, 273, 280-282, 353-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання у розмірі 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень на період його навчання в Приватному вищому навчальному закладі "Вінницький інститут конструювання одягу і підприємництва", тобто до закінчення 2026 навчального року, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років.

Рішення про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Хмільницьким МРВ УМВС України у Вінницькій області 09.07.1996, зареєстрований за адресою по АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Михайло ВОЙНАРЕВИЧ