Справа № 452/3692/23
УХВАЛА

судового засіданння

17 жовтня 2023 року м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Пташинський І.А., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

встановив :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» 11 вересня 2023 року звернулося в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 1 850 грн. 22 коп. та судовий збір у сумі 268 грн. 40 коп. (№153203 від 19.07.2023).

Згідно статті 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Положення про територіальну юрисдикцію (підсудність) справ врегульовано у розділі І в главі 2 параграф 3 ЦПК України.

Частина перша статті 27 ЦПК України встановлює, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 28 ЦПК України закріплює правила щодо підсудності справ за вибором позивача (альтернативна підсудність).

Відповідно частини восьмої статті 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника заборгованості за спожиту електроенергію, заявник зазначав, що заява подається за місцем виконання договору у порядку, передбаченому ст. 28 ЦПК України.

Тобто, заявник наголошував, що місцем виконання договору є адреса постачання електричної енергії по АДРЕСА_1 , яка територіально відноситься до Самбірського міськрайонного суду Львівської області.

Дані обставини суддею під сумнів не ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно із п. 3) ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

У відповідності з п.2) ч.1 ст.163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

Частиною 5 статті 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Судом неможливо отримати відомості з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 .

Тобто, фактично, суд позбавлений можливості у спосіб, передбачений ч.5 ст.165 ЦПК України, встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 9 ст.165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи встановлені обставини, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити, роз`яснивши заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. ч.9 ст.165, 258, 259, 260, 353 ЦПК України,

постановив :

Відмовити у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 1 850 грн. 22 коп. та судового збору у сумі 268 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя