Номер провадження: 22-ц/813/975/23
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

переглянувши справу №522/18915/20 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, за участю заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2021 року у складі судді Абухіна Р.Д., -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_2 , звернувшись 28 жовтня 2020 року до суду з вищеназваною заявою, вказала, що є громадянкою Республіки Молдова та бажає отримати посвідку на постійне проживання на території України на підставі того, що її померлий батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився на території УРСР, яка зараз є Україною, а саме народився в с. Стара Кульна Котовського району Одеської області. Оскільки свідоцтво про народження батька втрачено, заявник ОСОБА_2 просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити, що батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Стара Кульна Котовського району Одеської області, що на момент його народження входило до складу Української Радянської Соціалістичної Республіки (а.с.1-4).

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2020 року відкрито провадження у справі (а.с.41).

Заінтересованою особою Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області відзив не подано.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2021 року заяву задоволено (а.с.48-49).

Висновок суду мотивовано тим, що на звернення до Державного архіву Одеської області заявником отримано відповідь від 16 жовтня 2020 року №3090/05-22, що книги реєстрації актів цивільного стану про народження села Стара Кульна Подільського району Одеської області за 1937-1939 роки на зберігання до Державного архіву Одеської області не надходили; документи вважаються втраченими в період окупації та воєнних дій 1941-1944 років, у зв`язку із зазначеним не є можливим надати архівні документи про народження ОСОБА_5 у 1938 році. За таких обставин, ОСОБА_2 позбавлена можливості подати органу Державної міграційної служби документ, який би підтверджував факт народження батька на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 червня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення суду.

В апеляційній скарзі Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви (а.с.52-66).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Заявник не надала територіальному підрозділу ДМС України необхідних документів, зазначених у постанові №321 та постанові №1983, які підтверджують право заявника на отримання дозволу на імміграцію, отже заявник не використала всі передбачені законодавством можливості для підтвердження законності отримання дозволу на міграцію в Україну, тому звернення до суду із заявою про встановлення факту є передчасним. Крім того, заявник не надала жодних доказів свого легального перебування на території України станом на 28 жовтня 2020 року (дату звернення до суду). Судове рішення про встановлення факту народження на території України батька заявника ніяк не впливає на прийняття заяви та рішення про оформлення дозволу на імміграцію в Україну та видачу посвідки на постійне проживання в Україні, отже є не ефективним з точки зору захисту інтересів заявника. Більш того, заявник не зверталася до органів міграційної служби України з відповідними заявами з питань отримання дозволу на імміграцію та отримання роз`яснення з цього питання. В додатках до позовної заяви відсутні докази звернення позивача до ГУ ДМС України в Одеській області або його територіальних підрозділів, а отже є необґрунтованим залучення ГУ ДМС України в Одеській області як заінтересованої особи.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, з огляду на наступне.

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.1 ст.293 ЦПК України).

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України).

Суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження (п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України).

Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ч.1 ст.316 ЦПК України).

У заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт; до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів (ст.318 ЦПК України).

У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (ст.319 ЦПК України).

Заявник ОСОБА_2 як громадянка Республіки Молдови, звернулась до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення, що її батько ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Стара Кульна Котовського району Одеської області, що на момент його народження входило до складу Української Радянської Соціалістичної Республіки.

Встановлення даного факту заявник ОСОБА_2 обґрунтувала оформленням дозволу на імміграцію в Україну.

Баштан ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Кишинів як громадянин Республіки Молдова.

За інформацією Державного архіву Одеської області від 16 жовтня 2020 року книги реєстрації актів цивільного стану про народження села Стара Кульна Подільського району Одеської області за 1937-1939 роки на зберігання до Державного архіву Одеської області не надходили, документи вважаються втраченими в період окупації та воєнних дій 1941-1944 років. Щодо поновлення актів цивільного стану рекомендовано звернутися до Центрального відділу ДРАЦС Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

У розумінні положень пункту 7 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Рішення суду про встановлення факту народження особи є підставою для звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану та одержання свідоцтва про народження.

Особа, факт народження якої просить встановити заявник ОСОБА_2 , є померлою з ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановлення факту народження особи, яка померла, законодавством не передбачено, свідоцтво про народження на померлу особу не видається.

Щодо ОСОБА_5 то у разі необхідності може йтися виключно про поновлення акту цивільного стану про народження, оскільки його народження у певний час було зареєстровано уповноваженими на то органами.

Отже, факт, який просить встановити заявник ОСОБА_2 , не підпадає під положення пункту 7 частини 1 статті 315 ЦПК України, що має наслідком відмову в задоволенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Обґрунтованими є і доводи апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_2 не зверталася до органів Державної міграційної служби України у встановленому законом порядку для отримання дозволу на імміграцію та, відповідно, не отримувала ні відмови у наданні дозволу на імміграцію, ні роз`яснення того, які документи мають бути подані для вирішення цього питання.

Заявником ОСОБА_2 не надано суду доказів ініціювання питання щодо імміграції, доказів звернення до компетентних органів для надання дозволу на імміграцію.

Питання імміграції врегульовано на законодавчому рівні Законом України «Про імміграцію», Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Порядком провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування на виконання прийнятих рішень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 року №1983, тощо та, відповідно, має дотримуватися особами іноземцями, які мають намір отримати певний статус.

Правові підстави для задоволення поданої ОСОБА_2 заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, відсутні.

Справа в провадженні суду апеляційної інстанції з березня 2021 року, призначалась до розгляду на 07 квітня 2022 року, 24 листопада 2022 року, 15 червня 2023 року, 12 жовтня 2023 року; інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада»; учасники справи мали процесуальний час для надання суду обґрунтування власних позицій. Судом апеляційної інстанції вимоги статей 128, 130 ЦПК України щодо судового виклику/повідомлення учасників процесу виконувались, порядок вручення судових повісток/повідомлень дотримувався, учасники справи правом на отримання/неотримання надісланих поштою судових повісток/повідомлень розпоряджалися на власний розсуд; додатково учасники справи повідомлялися документом в електронному вигляді «Судова повістка…», SMS-повідомленням «Судова повістка…»; підстав для подальшого відкладення розгляду справи не встановлено.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 12 жовтня 2023 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2021 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, за участю заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 листопада 2023 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова