"16" жовтня 2023 р.
Справа №642/3872/23
2/642/1018/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді Проценко Л.Г.,

за участю секретаря Карташова М.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 11.06.2021р. відповідач підписав за допомогою електронного підпису Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка кредит готівкою» та 23.01.2022р. підписав за допомогою ОТР пароля кредитний договір про надання строкового кредиту у розмірі 65000,00 грн. на строк 36 місяців із встановленням річної процентної ставки у розмірі 18%, а також підписав електронним підписом графік кредиту. Відповідач свої зобов`язання не виконав, та у нього станом на 28.02.2023р. є заборгованість 64846,32 грн., яка складається з 57633,32 грн. заборгованості за тілом кредиту та 7213,00 грн. заборгованості за відсотками.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 14.07.2023р. було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від представника позивача до суду надано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що проти задоволення позову він заперечує у повному обсязі. Вказав, що 23.01.2022р. уклав із позивачем кредитний договір, де вказано про його погашення рівними частками не пізніше 23 числа кожного місяця. Після початку війни він перші три місяці вчасно вносив платежі, але оскільки у зв`язку із воєнними діями була зупинена інфраструктура міста Харкова і він був не взмозі продовжувати виконувати свої обов`язки по сплаті кредиту, і це є форс-мажорними обставинами. За пунктом 7.8 кредитного договору, обставини «форс-мажору» автоматично продовжують строк виконання зобов`язань на період їх дії.

Представник позивача подав відповідь на відзив, де вказав, що відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору та графіку кредиту. Відповідач, на порушення пункту 8.2 договору, не додержуючись строків (не пізніше 10 діб з моменту настання обставин непереборної сили) не повідомив позивача про настання обставин непереборної сили. Доказів направлення позивачу листа з повідомленням про ці факти відповідач не подав. Посилання відповідача на тяжкий матеріальний стан не може бути підставою для відмови у позові. Відповідач не надав жодних доказів стосовно свого фінансового становища з моменту першого прострочення сплати за кредитом. Крім того, відповідач є працездатним.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

11.06.2021 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг. Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, позичальник погодився, що підписанням даної заяви, він приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Відділені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять Договір банківського рахунку. (а.с. 11-21) Позивач зазначає, і відповідач не заперечує проти того, що дана заява підписана за допомогою цифрового власноручного підпису за допомогою планшету.

23.01.2022 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б.н., за допомогою простого електронного підпису, згідно до умов якого позичальник отримав строковий кредит 65000,00 грн. строком на 36 місяців з процентною ставкою 1,5% на місяць із щомісячним погашенням згідно до графіку платежів. Пунктом 3.2.2 та 3.2.3 встановлено обов`язок позичальника сплачувати банку винагороду за надння кредиту у розмірах та у строки, визначені Договором, а також повністю повернути Кредит у строк, встановлений у Графіку. Пункт 3.3.2 договору втсановлює право банку у разі порушення Позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами погашення кредиту, вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати винагороди за користування у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення. Пунктом 5.1 договору встановлено, що за несвоєчасне виконання позичальником будь-якого грошового зобов`язання за договором, банк має право нараховувати пеню. Пункт 7.2. встановлює перелік форс-мажорних обставин, серед яких є загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна. За пунктом 7.3 договору, сторона, якій стало відомо про настання чи загрозу настання обставин «форс- мажору», негайно, але в будь-якому випадку не пізніше наступного робочого дня, повідомляє про них іншу Сторону усно (за допомогою телефону) та письмово (шляхом передання відповідного повідомлення факсом, кур`єром, засобами електронної пошти). У випадку недотримання Стороною положення цього пункту, така Сторона позбавляється права посилатись на наявність обставин «форс-мажору». Пункт 7.4 визначає, що під час дії обставин «форс-мажору» виконання зобов`язань за Договором може призупинятись (частково або в повному обсязі). Пункт 7.5 визначає, що невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором однією з Сторін у зв`язку з дією обставин «форс-мажору» не спричиняє застосування до неї яких-небудь заходів відповідальності. Пунктом 7.6. передбачено обов`язок доведення неможливості виконання зобов`язань або неналежного виконання за Договором у зв`язку з дією обставин «форс-мажору» покладається на Сторону, яка посилається на них в якості обгрунтування своїх вимог або заперечень. Графіком платежів було встановлено щомісячний платіж у розмірі 2780,56 грн на погашення кредиту та 975,00 грн відсотків. (а.с. 22-31)

Згідно до розрахунку позивача, заборгованість ОСОБА_1 станом на 28.02.2023р. становить 64846,32 грн., яка складається з 57633,32 грн. заборгованості за тілом кредиту та 7213,00 грн. заборгованості за відсотками. (а.с. 8-9)

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 отримував кредитний ліміт з 23.01.2022р. на 65000,00 грн.

Згідно наданих відповідачем доказів, ОСОБА_1 після початку військової агресії рф проти України після 24.02.2022 здійснював оплати на погашення кредиту у квітні 2022 року 5561,12 грн, у червні 2022 року на загальну суму 355 грн, у липні 2022 року 10 грн та у вересні 2022 року 1197 грн. Також, згідно скріншотів переписки зі службою підттримки «Приватбанк», у строк до 05.07.2022 ОСОБА_1 просив здійснити йому відстрочку платежів або розстрочити виплати за договором на довший період та посилався на відсутність можливості платити і що така можливість виникне у вересні. Відповіді про надання відстрочки чи розстрочки платежів на даних скріншотах немає.(а.с. 56-57)

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що відповідач не визнає факт укладення кредитного договору та невиконання його умов, посилаючись на настання форс-мажорних обставин, які передбачені договором.

Відповідач посилається на неможливість виконання своїх боргових зобов`язань у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин.

Відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата повідомила, що на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР та інших документів вона засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05:30 ранку 24.02.2022 строком на 30 діб відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Для засвідчення форс-мажорних обставин ТПП підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений Наказом Мінреінтеграції від 22.12.2022 № 309, 11 липня 2023р. було доповнено і до територій активних бойових дій у відповідних періодах 2022 року (з 24.02.2022 по 15.09.2022) було включено й місто Харків.

Суд вважає, що військова агресія рф що триває з 24.02.2022 року по теперешній час, а також відношення території міста Харкова до територій активних бойових дій з 24.02.2022 по 15.09.2022 року не потребують окремого доказування і відносяться до форс-мажорних обставин.

Верховний суд у постанові від 25.01.2022 № 904/3886/21 виокремив наступні елементи форс-мажорних обставин: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; і унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Тобто форс-мажор розглядається як обставина непереборної сили, запобігти якій зобов`язана сторона не має змоги. Відповідно, неналежне виконання договору не є наслідком її неправомірних дій і виключає наявність вини, яка є обов`язковою умовою для настання відповідальності за порушення зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом. Така законодавча дефініція убезпечує особу від відповідальності за порушення без вини, і є однією з основоположних в цивільному праві.

Ще одним важливим законодавчим запобіжником є ст. 617 ЦКУ, яка визначає обставини непереборної сили як підставу для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язань. Аналогічний висновок випливає зі змісту ст. 218 ГКУ, яка покладає на суб`єкта господарювання обов`язок довести, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Таким чином, обов`язок належного виконання взятих на себе зобов`язань зберігається, звільняється боржник лише від штрафних санкцій, які учасник цивільних правовідносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання свого зобов`язання.

У своїх висновках, які сформулював Верховний суд у постановах від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 09.11.2021 у справі № 913/20/21, визначено що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Така правова позиція вказує на необхідність підтвердження існування форс-мажору по відношенню до конкретного суб`єкта господарювання в конкретних умовах.

Отже, форс-мажор як обставина непереборної сили потребує доведення і належного правового оформлення сторонами в судовому процесі. Саме по собі існування таких надзвичайних і невідворотних обставин не звільняє сторону від відповідальності за порушення взятих на себе зобов`язань.

Один лише лист Торгово-промислової палати не може бути правовим виправданням для невиконання взятих на себе зобов`язань. Лише у сукупності з іншими належними та допустимими доказами він може засвідчити існування форс-мажорних обставин у суді.

Обов`язок доведення неможливості виконання зобов`язань у зв`язку з дією «форс-мажорної» обставини, було покладено на відповіда і пунктом 7.6. кредитного договору (а.с. 26)

Відповідач не надав жодного доказу погіршення свого фінансового стану, відомостей щодо своєї непрацездатності (чи працевлаштування) або погіршення своїх соціально-побутових умов, з яких суд зміг би зробити висновок про їх пов`язаність із настанням форс-мажорних обставин. Також відповідач жодним чином не послався на неможливість подання до суду таких доказів.

За таких обставин, твердження відповідача про неможливість подальшого виконання договору у зв`язку із форс-мажорними обставинами не підтверджено належним та допустимими доказами.

При цьому, суд констатує, що АТ КБ «Приватбанк» не заявляє вимог про стягнення з відповідача штрафних санкцій за невиконання умов договору у воєнний час.

Подані відповідачем скріншоти переписки зі службою підтримки «Приватбанк» не дають змоги визначити підстави неможливості здійснювати погашення кредиту, а також встановити дату цього звернення, у зв`язку із чим неможливо зробити висновок, що відповідач повідомив позивача про настання форс-мажорних обставин у спосіб, встановлений пунктом 7.3. кредитного договору.

В зв`язку із цим, на користь АТ КБ «Приват Банк» з відповідача підлягає стягненню загальна заборгованість за кредитним договором у розмірі 64846,32 грн.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. В зв`язку із цим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору 2684,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1,3, 207, 509, 526, 549, 551, 625, 526, 626, 628, 633, 634, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 1-13, 76- 83, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

вирішив :

Позов Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50) заборгованість за договором про надання кредиту у розмірі 64846 (шістдесят чотири тисячі вісімсот сорок шість) грн. 32 коп.

Стягнути з Стягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50) понесені судові витрати у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», , 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Л.Г. Проценко