КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

04 жовтня 2023 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Мороз Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення додаткових витрат на дитину та стягнення заборгованості,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

В провадженні Київського апеляційного суду знаходиться дана справа.

04 жовтня 2023 року в судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано клопотання про зупинення провадження в справі, мотивоване тим, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області в справі № 509/4849/22 від 05 вересня 2023 року визнано недійсним шлюбний договір від 23 вересня 2013 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в частині пункту 6. З огляду на те, що серед іншого, предметом даного спору є стягнення заборгованості за п. 6 шлюбного договору, який визнано недійсним судовим рішенням, просила зупинити провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в іншій цивільній справі № 509/4849/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання шлюбного договору частково недійсним.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважав клопотання безпідставним та направленим на затягування розгляду справи.

Дослідивши клопотання про зупинення провадження у справі, заслухавши думку учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернулася з даним позовом про стягнення, в тому числі, заборгованості за шлюбним договором. Посилалась на те, що до укладання шлюбу, нею з відповідачем було укладено шлюбний договір 23 вересня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чернягіною Н.С., відповідно до п. 6 якого сторони домовились, що у випадку розірвання шлюбу та наявності спільних малолітніх та/або неповнолітніх (усиновлених) дітей, ОСОБА_1 зобов`язується протягом тривання процедури судового розлучення забезпечити житловою площею дітей шляхом набуття права власності на нерухоме майно на ім`я однієї та/чи обох дітей. Вартість нерухомого майна не повинна бути нижчою ніж 733300 грн., що еквівалентно 100000 доларів США по курсу НБУ на день укладення шлюбного договору. Вибір нерухомості повинен бути узгоджений з ОСОБА_3 . Також сторони домовились, що ОСОБА_1 на умовах даного пункту має право і на придбання житла дітям і під час перебування в шлюбі, що буде вважатися виконанням умов п. 6 цього договору. У разі з будь-яких поважних причин неможливості виконання ОСОБА_1 ч. 1 п. 6 цього договору, останній зобов`язався перераховувати протягом тривання процедури судового розірвання шлюбу грошові кошти на рахунок ОСОБА_3 у національній валюті України в розмірі, що має бути еквівалентно 100000 доларів США по курсу НБУ на день перерахування коштів. Однак відповідач без достатніх правових підстав та будь-яких поважних причин не виконав обов`язок, встановлений п. 6 шлюбного договору, який полягає у забезпеченні дитини житлом, при цьому він був повністю обізнаний про початок процедури судового розірвання шлюбу та щодо ухвалення рішення. Відтак у позивача на підставі абз. 2 п. 6 шлюбного договору виникає право отримати грошові кошти у національній валюті України в розмірі, що має бути еквівалентно 100000 доларів США по курсу НБУ на день перерахування коштів.

Разом із тим, рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області в справі № 509/4849/22 від 05 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання шлюбного договору частково недійсним задоволено, визнано недійсним шлюбний договір від 23 вересня 2013 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_5 ) в частині п. 6., яким встановлено: «Сторони домовились між собою, що у випадку розірвання шлюбу та наявності спільних малолітніх та/або неповнолітніх (усиновлених) дітей, ОСОБА_1 зобов`язується протягом тривання процедури судового розлучення забезпечити житловою площею дітей шляхом набуття права власності на нерухоме майно на ім`я однієї та/чи обох дітей. Вартість нерухомого майна не повинна бути нижчою ніж 733 300,00 (сімсот тридцять три тисячі триста) гривень 00 копійок, що еквівалентно 100 000 (сто тисяч) доларів США оо центів по курсу НБУ 1 USD = 7,993 UAH на день укладення цього договору. Вибір нерухомості повинен бути узгоджений з ОСОБА_3 . Також Сторони домовились, що ОСОБА_1 на умовах даного пункту має право на придбання житла дітям і під час перебування у шлюбі, що буде вважатись виконанням умов п.6 цього договору. У разі з будь-яких поважних причин неможливості виконання ОСОБА_1 частини 1 п. 6 цього договору, останній зобов`язується перерахувати протягом тривання процедури судового розірвання шлюбу грошові кошти на рахунок ОСОБА_3 у національній валюті України у розмірі, що має бути еквівалентно 100 000 (сто тисяч) доларів США по курсу НБУ на день перерахування коштів».

При розгляді цієї справи судом встановлено, що п. 6. шлюбного договору не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме ч. 4 ст. 93 СК України, оскільки ставить позивача в надзвичайно невигідне матеріальне становище та, як встановлено в судовому засіданні, не відповідає внутрішній волі ОСОБА_1 , а відтак підлягає частковому визнанню недійсним на підставі ч.1,3 ст. 203 ЦК України. Внутрішня воля ОСОБА_1 при укладенні шлюбного договору була направлена на забезпечення житлом спільних з ОСОБА_3 дітей, однак, фактично станом на сьогодні ОСОБА_3 намагається стягнути на свою користь 100000 доларів, втім шлюбним договором не було обумовлено, що ОСОБА_3 зобов`язується за рахунок цих грошових коштів забезпечити житлом спільних з ОСОБА_1 дітей. Таким чином, фактично п. 6 шлюбного договору дозволяє ОСОБА_3 витратити грошові кошти на власний розсуд, жодного обов`язку щодо витрати цих коштів на придбання житла для спільної дочки - ОСОБА_9 немає, при цьому, однією з метою шлюбного договору було саме захист майнових прав спільної дитини, а не майнове забезпечення колишньої дружини. Також, судом встановлено, що ініціатором розірвання шлюбу була саме ОСОБА_3 , після розірвання шлюбу ОСОБА_1 , з його слів, не відмовлявся від свого обов`язку забезпечити спільну дитину житлом, втім ОСОБА_3 не надає узгодження вибору нерухомості та фактично чинить перешкоди, вимагаючи від ОСОБА_1 100 000 доларів.

На сьогоднішній день рішення Овідіопольського районного суду Одеської області в справі № 509/4849/22 від 05 вересня 2023 року не набрало законної сили.

Таким чином, між зазначеними справами існує тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в справі № 509/4849/22, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи, зокрема під час розгляду справи № 509/4849/22 Овідіопольським районним судом Одеської області вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі, відтак від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі № 752/10560/22.

Враховуючи позовні вимоги, які були заявлені у даній цивільній справі, підстави позову, а також ухвалення рішення Овідіопольським районним судом Одеської області в справі № 509/4849/22 від 05 вересня 2023 року, апеляційний суд доходить до висновку про наявність правових підстав для обов`язкового зупинення провадження у даній цивільній справі, оскільки об`єктивно неможливо її вирішити до вирішення цивільної справи № 509/4849/22.

Виходячи із вищевикладеного, клопотання представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Керуючись ст. 251, 253 ЦПК України,

у х в а л и в:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення додаткових витрат на дитину та стягнення заборгованості задовольнити.

Зупинити провадження по цивільній справі № 752/10560/22 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення додаткових витрат на дитину та стягнення заборгованості до набрання законної сили рішенням по цивільній справі № 509/4849/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання шлюбного договору частково недійсним.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 05 жовтня 2023 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.