Провадження № 2/752/6277/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 жовтня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

у серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «Банк Форвард», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В., приватний нотаріус КМНО Буждиганчук Є.Ю., в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса КМНО Буждиганчук Є.Ю. № 6090 від 03.06.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 11 284,69 грн.

На мотивування заявлених позовних вимог позивач вказує, що 03.06.2021 року приватним нотаріусом КМНО Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 6090, яким звернено до стягнення з неї на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості за кредитом у розмірі 11 284,69 грн.

Позивач, вважає, даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки, під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року.

Однак, при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було перевірено безспірність заборгованості.

Таким чином, зважаючи на те, що кредитний договір, який наданий відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально і навіть не був підписаний сторонами договору, а також факт його існування став відомий позивачу лише після відкриття виконавчого провадження, наявні всі підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

У зв`язку з викладеним, просить позов задовольнити.

Ухвалою від 22.08.2023 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 28-29, 35-36).

12.09.2023 року на адресу суду від відповідача АТ «Банк Форвард» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні вказаного позову, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що нотаріусом було вчинено виконавчий напис за заявою АТ «Банк Форвард» та перевірено подачу відповідачем на обґрунтування вимог повного пакету документів; розрахунок заборгованості у відповідності до умов кредитного договору, підтверджений випискою з рахунку позивача, відкритого в АТ «Банк Форвард» із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стячувача про непогашення заборгованості за кредитним договором, яку було надано приватному нотаріусу; позивач не надав суду жодних доказів в обґрунтування своїх позовних вимог на спростування факту безспірності заборгованості за кредитним договором, неправильності розміру заборгованості.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Від третіх осіб письмових пояснень на позовну заяву до суду не надходило.

Суд, дослідивши письмові докази в справі, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 03.06.2021 року приватним нотаріусом КМНО Буждиганчук Є.Ю. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6090, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 11 284,69 грн.

Відповідно до указаного виконавчого напису позивач є боржником за кредитним договором № 114657279 від 13.10.2014 року, укладеним нею з ПАТ «Банк Форвард», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард».

На підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 про стягнення з позивача на користь відповідача боргу в загальному розмірі 11 284,69 грн.

Відповідно до положень ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених Законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. п. 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ № 296/5 від 22.02.2012 року, зареєстрованого в МЮУ 22.02.2012 року за № 282/20595, - нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Згідно п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року, для одержання виконавчого напису при стягненні заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку.

Як встановлено судом, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем.

З урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень ст. ст 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

У постанові Верховного Суду України від 23.01.2018 року в справі № 310/9293/15-ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення.

Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Відповідно до виконавчого напису № 6090 від 03.06.2021 року, його було видано на підставі кредитного договору № 114657279 від 13.10.2014 року, укладеного позивачем з ПАТ «Банк Форвард», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард».

Зазначений договір не є нотаріально посвідченим та його укладено шляхом подання позивачем заяви до банку у вигляді оферти, яку було прийнято банком.

Отже, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Крім того, відповідач повинен повідомити позивача про наявність заборгованості та інформацію про намір вчинити виконавчий напис у разі невиконання боржником даної вимоги.

Боржник повинен бути повідомлений не менш ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору.

Якщо одна з цих дій виконана, заборгованість не вважається безспірною.

Зазначена правову позиція міститься в постановах Верховного Суду від 30.09.2019 року справа № 357/12818/17, від 27.08.2020 року справа № 554/6777/17, від 15.01.2020 року справа № 305/2082/14-ц.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач та нотаріус порушили порядок вчинення виконавчого напису № 6090, адже позивачем не було отримано повідомлення про наявність заборгованості та пропозиції щодо її сплати.

Наведені обставини також вказують на те, що існування заборгованості, зазначеної нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірною, оскільки кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Інших доказів, що були надані відповідачем нотаріусу, які б підтверджували безспірність заборгованості позивача, відповідачем не надано.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, не встановив факту безспірності заборгованості за виконавчим написом, а як встановлено судом заборгованість не є безспірною, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено, то з відповідача на користь позивача підлягає сплачений стягненню судовий збір у розмірі 858,88 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 18 ЦК України, ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 12, 13, 76-89, 137, 141, 258, 263-265, 270-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6090, вчинений 03.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 11 284,69 грн, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 858,88 грн (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 88 копійок) сплаченого судового збору.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Акціонерне товариство «Банк Форвард», , юридична адреса: вул. Саксаганського, буд. 105, м. Київ, 01032.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.С. Хоменко