Справа № 130/1805/22
Провадження № 22-ц/801/2053/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Грушковська Л. Ю.
Доповідач :Береговий О. Ю.
УХВАЛА

09 жовтня 2023 рокуСправа № 130/1805/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» про порушення прав споживачів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 серпня 2023 року,

встановив:

Не погодившись із рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 серпня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 28 вересня 2023 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишено без задоволення, з тих підстав, що зазначені заявником ОСОБА_1 підстави звільнення його від сплати судового збору, а саме через порушення відповідачем умов договору, не передбачені Законом України «Про судовий збір».

04 жовтня 2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява на виконання вимог ухвали Вінницького апеляційного суду від 28 вересня 2023 року, в якій він просив звільнити його від сплати судового збору.

Заява мотивована тим, що у вказаній справі місцевий суд ухвалою від 20 липня 2023 року звільнив його від сплати судового збору.

До вказаної заяви ОСОБА_1 було додано витяг з рішення Конституційного суду від 22 березня 2023 року, копію ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20 липня 2023 року в справі № 130/1805/22, довідку ГУ ПФУ у Вінницькій області № 811/0200-0208-11 від 23 вересня 2022 року та довідки виконавчого комітету Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області про склад сім`ї № 376 від 27 вересня 2023 року.

Розглянувши заяву на виконання вимог ухвали Вінницького апеляційного суду від 28 вересня 2023 року, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справах за таких умов: якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці, батьки які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитинну віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Крім того, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї ж статті.

Згідно п.29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 25 вересня 2015 року єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Обставини, зазначені заявником, а саме те, що ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20 липня 2023 року ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору не є підставою для звільнення його від сплати судового збору при поданні апеляційної скарги.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не надано суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження свого реального майнового стану, зокрема, документи про відсутність придбання рухомого чи нерухомого майна, а також що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за 2022 рік, що перешкоджає йому виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої апеляційної скарги судовим збором.

Із долучених до заяви від 04 жовтня 2023 року документів, зокрема, із витягу з рішення Конституційного суду від 22 березня 2023 року, копії ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20 липня 2023 року в справі № 130/1805/22, довідки ГУ ПФУ у Вінницькій області № 811/0200-0208-11 від 23 вересня 2022 року та довідки виконавчого комітету Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області про склад сім`ї № 376 від 27 вересня 2023 року, неможливо встановити чи перевищує вказаний розмір судового збору п`ять відсотків від доходів ОСОБА_1 за попередній календарний рік - з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року. Таких відомостей ОСОБА_1 суду не надав.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції, звертає увагу на те, що в рішенні Конституційного суду від 22 березня 2023 року відсутні будь-які висновки щодо порядку сплати судового збору та/або підстав для звільнення від такої сплати.

Надана ж довідка ГУ ПФУ у Вінницькій області № 811/0200-0208-11 від 23 вересня 2022 року видана в минулому році та не охоплена визначеним законом періодом, який необхідний суду для встановлення розміру річного доходу, що передує зверненню до суду стороною, яка просить про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до статті 12 ЦПК України особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

Відповідно до положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

У рішенні у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення у справі «Шишков проти Росії» від 20 лютого 2014 року).

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи встановлений законом обов`язок сплатити судовий збір та відсутність у боржника пільг щодо його сплати, можна зробити висновок про те, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами боржника стосовно можливості звернення до суду апеляційної інстанції (за умови виконання вимог закону щодо оплати апеляційної скарги судовим збором) у даній справі дотримано.

За таких обставин у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору необхідно відмовити.

Порядок сплати судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» (далі - Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви: майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Відповідно до вимог п.п. 6, п. 1, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір при подачі апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

1) визнати право споживача на укладення форми договору згідно ст. 639, 641 ЦК України;

2) визнати право споживача на виконання умов укладеного договору у письмовій формі про постачання електроенергії від 01 січня 2019 року стороною ТОВ «ЕНЕРА Вінниця» згідно ст. 629 ЦКУ;

3) стягнути з відповідача 50000 грн. матеріальної шкоди;

4) стягнути з відповідача 250000 грн. моральної шкоди за невиконання законів України.

Отже, позивач пред`явив по суті дві позовних вимоги немайнового характеру та дві вимоги майнового характеру.

Відтак, вказані позовні вимоги повинні були оплачені судовим збором в розмірі 5147,20 грн. = (1073,60. * 2 за дві немайнових вимоги + 1% від ціни позову про стягнення матеріальної та моральної шкоди).

Таким чином, виходячи із характеру спірних правовідносин, зважаючи на те, що рішення суду оскаржується в повному обсязі, судовий збір за подання апеляційної скарги підлягав до сплати у розмірі 7720,80 грн. = (5147,20 грн. = 1073,60. * 2 за дві немайнових вимоги + 1% від ціни позову про стягнення матеріальної та моральної шкоди), що скаржником зроблено не було.

Враховуючи обсяг позовних вимог та вимоги апеляційної скарги скаржнику при зверненні з даною апеляційною скаргою необхідно сплатити судовий збір у розмірі 7720,80 грн. = (5147,20 грн. = 1073,60. * 2 за дві немайнових вимоги + 1% від ціни позову про стягнення матеріальної та моральної шкоди) та, для приєднання до матеріалів справи, надати Вінницькому апеляційному суду оригінал платіжного документа про оплату вказаних витрат, які перерахувати за наступними банківськими реквізитами:

Отримувач коштів ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0002856

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Вінницький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Згідно частини 2 статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві - стаття 185 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини статті 357, статті 185 ЦПК України, а заявнику надається строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 356, 357, 359, 360, 361 ЦПК України суд,

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 серпня 2023 року - залишити без руху, надавши апелянту строк - п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити, що у випадку невиконання вимог ухвали апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернена особі, яка її подала.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий