Справа № 333/5986/22
Провадження № 2/333/868/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого-судді Кулик В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кари Н.Ю.,

представника позивача за довіреністю Мельниченка В.С. , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до ОСОБА_2 про стягнення суми переплаченої пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

02.12.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - ГУ ПФУ в Запорізькій області) звернулося до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми переплаченої пенсії. 15.12.2022 року позивач надав суду уточнену позовну заяву. Позов мотивовано наступним. ОСОБА_2 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізької області як отримувач пенсії по інвалідності, яка була призначена на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Згідно з випискою із акту огляду МСЕК серія 12ААВ № 076748 від 22.03.2021 року термін дії МСЕК ОСОБА_2 закінчився 22.03.2022 року. 03.10.2022 року позивачем було встановлено, що 27.07.2022 року відповідач був оглянутий і групу інвалідності останньому не встановили. Відповідачу було відомо про наявність довідки про невизнання його особою з інвалідністю з 27.07.2022 року. Про обов`язок повідомляти органи, що призначають та виплачують пенсію та про будь-які обставини, які можуть вплинути на пенсійне забезпечення відповідач був ознайомлений. Однак, такий обов`язок відповідач не виконав, внаслідок чого позивачем було виплачено відповідачу суму пенсії надміру. 16.11.2022 позивачем був надісланий лист до АТ «Ощадбанк» щодо повернення з рахунку ОСОБА_2 надміру перерахованих коштів, але дані кошти на рахунок Пенсійного фонду України не надходили. З метою досудового врегулювання спору, позивачем було повідомлено ОСОБА_2 про наявність залишку невідшкодованої переплати пенсії у розмірі 18 778 грн. 43 коп., однак відповідач категорично відмовився повертати кошти. Таким чином, за період з 01.08.2022 року по 30.09.2022 року у зв`язку із неповідомленням ОСОБА_2 про наявність довідки про невизнання його інвалідом наявний залишок невідшкодованої переплати пенсії у розмірі 18 778 грн. 43 коп. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ГУ ПФУ в Запорізькій області кошти надміру сплаченої пенсії в розмірі 18 778 грн. 43 коп.

Ухвалою від 06.04.2023 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач у встановлений законом строк відзив на позовну заяву не подав, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав із підстав указаних у ньому, просив позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив. Зазначив, що з 2015 року він знаходився у складі взводного загону ГУ МВС в Запорізькій області в зоні проведення антитерористичної операції, виконував бойові завдання. На бойовому посту трапився інфаркт, що стало причиною звільнення зі служби і встановлення інвалідності. Для оформлення пенсії не вистачало стажу, пенсію оформив по інвалідності, кожного року проходив комісію в обласному МСЕК. Чергова перекомісія була призначена на березень 2022 року, проте огляд не зміг пройти через загрозу ракетних обстрілів, співробітники поліклініки не працювали, пацієнти не оглядались, лише був черговий персонал. Він телефоном повідомив спеціаліста Пенсійного фонду про неможливість своєчасно пройти огляд через запровадження воєнного стану, на що спеціаліст повідомила, про прийняті Кабінетом Міністрів України постанови № 225 від 08.03.2022 року та № 390 від 30.03.2022 року, де йшла мова про можливість в період воєнного стану і після його закінчення на протязі шести місяців продовжити особам дію інвалідності, у яких строк інвалідності сплив в період воєнного стану. У липні 2022 року він прибув для проходження комісії, після розгляду документів було встановлено, що стан здоров`я задовільний і продовжити групу інвалідності неможливо, рекомендували звернутись за консультацією до інституту МСЕК в м. Дніпро. ОСОБА_2 звернувся з відповідним листом до інституту МСЕК в м. Дніпро. 30.09.2022 року звернувся із запитом до голови інституту МСЕК в м. Дніпро з приводу не надання йому відповіді. У жовтні 2022 року був на прийомі у заступника голови Пенсійного фонду в Запорізькій області і особисто повідомив про усі звернення до інституту МСЕК в м. Дніпро. 14.11.2022 року так як відповіді не отримав відповіді, вимушений був звернутись до Міністерства охорони здоров`я України, лише у грудні 2022 року на особистому прийомі у заступника голови Запорізького обласного МСЕК було з`ясовано, що для прийняття рішення щодо продовження чи зняття йому інвалідності не вистачає даних. Рекомендували направити лист до Центрального МСЕК в м. Київ. У січні 2023 року було отримано відповідь з Центрального МСЕК в м. Київ, зміст якої полягав в тому, що на даний час не вбачається підстав для встановлення інвалідності, і лише 02.03.2023 року отримав лист МСЕК, де була наявна довідка, яка свідчила, що він невизнаний інвалідом. Вважає, що він не порушував жодних правил, встановлених законом, а тому підстав для стягнення з нього нарахованої пенсії не має.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, однак позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

На усний запит суду представником позивача надано оригінал пенсійної справи № відносно ОСОБА_2 , яку ретельно вивчено і оглянуто у судовому засіданні.

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області з 11.04.2016 року як отримувач пенсії по інвалідності 3 групи внаслідок захворювання, одержаного під час безпосередньої участі в АТО, забезпечення її проведення, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 22.03.2021 року до довідки серії 12 ААБ № 076748 третя група інвалідності внаслідок захворювання, одержаного під час безпосередньої участі в АТО, забезпечення її проведення, була встановлена ОСОБА_2 строком до 22.03.2022 року (пенсійна справа).

Як вбачається з протоколів призначення пенсії, рішень ГУ ПФУ у Запорізькій області у пенсійній справі за № , ОСОБА_2 призначалась пенсія по інвалідності, здійснювались перерахунки (пенсійна справа).

З відповіді КУ «Обласний центр МСЕК» № 339 від 19.09.2022 року наданої на запит ГУ ПФУ в Запорізькій області вбачається, що 27.07.2022 року ОСОБА_2 був оглянутий, група інвалідності не встановлена (акт № 73 від 05.07.2022 року).

ГУ ПФУ в Запорізькій області було прийнято рішення від 05.10.2022 року за № 275 про утримання надміру виплачених сум пенсій, відповідно до якого, встановлено, що внаслідок невизнання інвалідом ОСОБА_2 , сума переплати пенсії по інвалідності за період з 01.11.2022 року по 31.12.2022 року становить 18 795 грн. 14 коп., яка підлягає поверненню останньою (пенсійна справа).

16.11.2022 року позивачем був надісланий лист до філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» про повернення з рахунку ОСОБА_2 надміру перерахованих коштів (пенсійна справа).

Також позивачем на адресу місця проживання відповідача було надіслано лист від 05.10.2022 року з проханням повернути кошти надміру отриманої пенсії (а.с. 8).

ОСОБА_2 підтверджено письмовими доказами та відповідями з установ, що останній 27.07.2022 року дійсно був оглянутий обласним МСЕК, проте у подальшому звертався до інституту МСЕК в м. Дніпро та до Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України.

Згідно з довідки обласного МСЕК ОСОБА_2 оглядався 02.03.2023 року і є таким, що невизнаний інвалідом.

Відповідно до положень ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).

Згідно зі ст. 1 вказаного Закону пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 9 Закону № 1058 за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з п. 14.6.1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058 у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COV1D-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 12.03.2020 року на всій території України введено карантин, строк дії якого неодноразово продовжувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону № 1058 пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Згідно зі ст. 34 Закону № 1058 пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.

Строки виплати пенсії по інвалідності в разі зміни групи інвалідності або відновлення працездатності визначені ст. 35 Закону № 1058, зокрема, у разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд здоровою, пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність.

Органи медико-соціальної експертизи зобов`язані повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду в порядку, встановленому законодавством, про результати повторного огляду осіб, яким призначена пенсія по інвалідності, та про нез`явлення цих осіб на зазначений огляд (ч. 3 ст. 35 Закону № 1058).

Отже, законодавець покладає обов`язок саме на органи медико-соціальної експертизи повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про результати повторного огляду осіб.

Як вбачається із відповіді КУ «Обласний центр МСЕК» № 339 від 19.09.2022 року, наданої на запит ГУ ПФУ в Запорізькій області, 27.07.2022 року ОСОБА_2 був оглянутий, за результатами огляду не був визнаний інвалідом. Відтак саме КУ «Обласний центр МСЕК» зобов`язаний був повідомити ГУ ПФУ в Запорізькій області про невизнання інвалідом ОСОБА_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону № 1058, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року за № 6-4 (далі - Порядок).

Відповідно до пунктів 3, 4 вказаного Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку, відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії. У разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої статті 49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.

За приписами ч. ч. 1, 4 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

Аналіз зазначених норм чинного законодавства свідчить, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані позивачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Положеннями ст. 1215 ЦК України визначені випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Зокрема, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, закон встановлює два виключення із загального правила, щодо повернення майна набутого без достатньої правової підстави: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презумуються, тому тягар доказування рахункової помилки та недобросовісності набувача покладено на платника відповідних грошових коштів.

Такі висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду викладеними у постанові по справі № 711/1509/17 від 12.12.2018 року, від 31.10.2018 року у справі № 307/2100/16-ц та від 13.04.2020 року у справі № 487/2596/17.

Відповідно до ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, про що відповідач був повідомлений і мається його підпис у заяві про призначення пенсії. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсію, заподіяну шкоду.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивачем не надано доказів на підтвердження обставин про те, коли саме відповідач дізнався, що медико-соціальною експертною комісією він не був визнаний інвалідом, а також про те, що він вчинив зловживання з метою безпідставного отримання пенсії. Крім того, у справі наявна довідка про невизнання ОСОБА_2 інвалідом, оглянутого 02.03.2023 року. Також, відповідачем підтверджено факт добросовісної поведінки шляхом повідомлення спеціаліста Пенсійного фонду з приводу неможливості своєчасно пройти обстеження та у подальшому звернення до інших МСЕК за кінцевим висновком з приводу інвалідності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що стороною позивача не було доведено установлених законом обставини для стягнення з відповідача надміру виплаченої суми пенсії. Відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню. При цьому, у позовній вимозі взагалі така вимога відсутня.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до ОСОБА_2 про стягнення суми переплаченої пенсії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В.Б. Кулик