Справа № 604/1196/23
Провадження № 2/604/374/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі:

Головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участю:

секретаря судового засідання

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в сел. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Підволочиської територіальної громади (юридична адреса: вул. Шептицького, 4, смт. Підволочиськ, Тернопільського району, Тернопільської області) про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Драус О.О. звернулася до суду із позовною заявою до Підволочиської територіальної громади Тернопільської області про визнання права власності на земельну ділянку загальною площею 1,8526 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кам`янківської сільської ради Підволочиського району в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що у відповідності до заповіту ОСОБА_1 є спадкоємцем щодо належного ОСОБА_2 права на земельну частку (пай) на підставі сертифікату серії ТР № 0264139, виданого на основі рішення Підволочиської райдержадміністрації № 123 від 27 березня 1997 року. Проте, згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області № Ш-172/0-173/6-123 від 01 серпня 2023 року взамін вищевказаного сертифікату розпорядженням голови Підволочиської РДА від 13 грудня 2005 року № 821 ОСОБА_2 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 009467, який 03 квітня 2006 року зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 77. Зміни в заповіт, після отримання правовстановлюючого документу на земельну ділянку ОСОБА_2 не зробила. Відтак, звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з невідповідністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, зазначеного у заповіті, до пред`явленого ним документу, чим порушено його права, а тому просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 07 вересня 2023 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача - адвокат Драус О.О. подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у їх відсутності.

Представник відповідача - Підволочиської територіальної громади Тернопільского району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно якої просять справу розглянути без їх участі, на підставі наявних даних, проти задоволення позову не заперечують.

У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти:

Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Кам`янківської сільської ради, Підволочиського району, Тернопільської області за № 106 від 26 липня 2000 року, ОСОБА_2 заповіла належне їй право на земельну частку (пай) на підставі сертифіката серії ТР № 0264139, виданого на основі рішення Підволочиської райдержадміністрації № 123 від 27.03.1997 р., ОСОБА_1 .

На підставі розпорядження Підволочиської райдержадміністрації від 13 грудня 2005 року № 821 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 009467 від 03 квітня 2006 року, згідно якого ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 1,8526 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 010010113, розташованої на території Кам`янківської сільської ради, Підволочиського району, Тернопільської області.

У відповідності до довідки Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області № Ш-172/0-173/6-123 від 01 серпня 2023 року згідно відомостей сектору № 1 відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_2 , жителька с. Кам`янки, Підволочиського району, набула права на земельну частку (пай) площею 2,48 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності КСГП «Нива». Згідно рішення Підволочиської районної державної адміністрації від 27.03.1997 № 123 їй видано сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серія ТР № 0264139, про що у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Підволочиською районною державною адміністрацією, 04.04.1997 внесено відповідний запис за № 292. Також, взамін вище зазначеного сертифікату, розпорядженням голови Підволочиської районної державної адміністрації від 13.12.2005 № 821 ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку загальною площею 1,8526 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кам`янківської сільської ради Підволочиського району та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 009467. Акт 03.04.2006 зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 77.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 141.

У відповідності до довідки, виданої виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 48 від 02 лютого 2023 року, на день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею в житловому будинку АДРЕСА_2 були зареєстровані: ОСОБА_3 дочка, 1961 р.н.; ОСОБА_4 1957 р.н., зять; ОСОБА_5 онук, 1980 р.н.

Як убачається із постанови приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу № 56/01-16 від 08 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 1,8526 га, кадастровий номер якої 010010113, місце розташування (адреса): Кам`янківська сільська рада, Підволочиського району, Тернопільської області, після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до смерті постійно проживала за адресою: АДРЕСА_2 . До майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 заведено спадкову справу за № 15/2023. До нотаріальної контори подані заяви: від доньки померлої ОСОБА_3 , 1961 року народження про відмову від спадщини; від онука померлої ОСОБА_1 , 1982 року народження про прийняття спадщини. При розгляді документів нотаріусом з`ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померлою був складений заповіт на ім`я ОСОБА_1 в якому вона заповіла йому належне їй право на земельну частку (пай) на підставі сертифіката серії ТР № 0264139. Однак, видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно не має можливості, оскільки спадкоємцем не поданий правовстановлюючий документ, вказаний у заповіті (сертифікат).

Згідно з Постановою Верховної Ради Українивід 17 липня 2020року №807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» у Тернопільській області ліквідовано Бережанський, Борщівський, Бучацький, Гусятинський, Заліщицький, Збаразький, Зборівський, Козівський, Кременецький, Лановецький, Монастириський, Підволочиський, Підгаєцький, Теребовлянський, Тернопільський, Чортківський, Шумський райони та утворено Кременецький, Тернопільський та Чортківський райони. При цьому, до Тернопільського району (з адміністративним центром у місті Тернопіль) включено території Байковецької сільської, Бережанської міської, Білецької сільської, Великоберезовицької селищної, Великобірківської селищної, Великогаївської сільської, Залозецької селищної, Збаразької міської, Зборівської міської, Золотниківської сільської, Іванівської сільської, Козівської селищної, Козлівської селищної, Купчинецької сільської, Микулинецької селищної, Нараївської сільської, Озернянської сільської, Підволочиської селищної, Підгаєцької міської, Підгороднянської сільської, Саранчуківської сільської, Скалатської міської, Скориківської сільської, Теребовлянської міської, Тернопільської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, судом встановлено, що за своїм змістом розпорядження спадкодавця ОСОБА_2 було спрямоване на те, щоб заповісти земельну ділянку, на яку у спадкодавця на момент складання заповіту було право, підтверджене сертифікатом. Однак пізніше, коли спадкодавець, отримавши на підставі сертифікату державний акт на земельну ділянку, не внесла до заповіту відповідних змін, не будучи обізнаною у суттєвості різниці між поняттями земельна частка (пай) та земельна ділянка, розуміючи їх як одне й те саме. Після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилось спадкове майно. Позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв у встановленому законом порядку, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (пай) згідно сертифіката серії ТР № 0264139 йому відмовлено нотаріусом у зв`язку з невідповідністю документів на земельну ділянку (відсутністю правовстановлюючого документу на зазначене спадкове майно).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Указом Президента України від 08 серпня 1995 року №720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільсьгосподарським підприємствам і організаціям» при паюванні земель передбачене визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена КСП сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) підтверджується видачею відповідного правовстановлюючого документу..

Згідно п. 17 Розділу X «Перехідних положень» ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Загальноприйнятим є використання поняття «земельний пай» не тільки як земельна ділянка, яка не виділена в натурі, а й як земельна ділянка, отримана в результаті розпаювання землі (виділення в натурі). У разі, якщо заповідач реалізував право на земельну частку (пай) та отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, і за життя не склав нового заповіту чи не скористався правом на внесення змін до заповіту, то заповіт, у якому заповідач розпорядився правом на земельну частку (пай), не втрачає чинність на підставі частини четвертої статті 1236 ЦК України, а визначення спадкоємців на земельну ділянку має відбуватися згідно з цим заповітом. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 16 лютого 2022 року у справі №136/1124/19, провадження №61-1556св21.

Згідно зі статтями 125 та 126 Земельного кодексу України в редакції, чинній на час видачі ОСОБА_2 державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Згідно ст.ст. 1233, 1234, 1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (частини перша та друга статті 1236 ЦК України).

Тобто, на момент складання заповіту право ОСОБА_2 на земельну ділянку було підтверджене сертифікатом, однак з моменту отримання державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 009467 від 03 квітня 2006 року - сертифікат на право на земельну частку втратив свою чинність, проте спадкодавиця не внесла змін до заповіту. Очевидним є те, що складаючи заповіт на користь позивача остання заповідала йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,8526 га., розташовану на території Кам`янківської сільської ради, Підволочиського району, Тернопільської області, кадастровий номер :01:001:0113 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником якої вона була.

У відповідності до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, у зв`язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 7, 9, 10, 77, 79, 80,89, 211, 247, 26, 265, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст.328, 380, 392, 1220, 1221, 1222, 1223, 1233, 1234, 1235, 1268 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 до Підволочиської територіальної громади, юридична адреса: вул. Шептицького, 4, смт. Підволочиськ, Тернопільського району, Тернопільської області про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0113, площею 1,8526 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кам`янківської сільської ради, Підволочиського району, Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Підволочиський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя-підпис

згідно з оригіналом:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків