Справа №295/6694/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

за участі секретарів судового засідання Таран В.О., Карпішиної С.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Кашапової В.О.,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного центру зайнятості про зобов`язання виплатити матеріальну допомогу для оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що 09.02.2017 року була прийнята на роботу в Житомирський обласний центр зайнятості, де працювала на різних посадах: із 09.02.2017 року працювала на посаді провідного юрисконсульта Житомирського обласного центру зайнятості, а з 26 грудня 2022 року була переведена на посаду заступника начальника юридичного відділу Житомирського обласного центру зайнятості. При цьому, під час роботи звернулась із заявами від 13.01.2023 року та від 20.02.2023 року про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення, які надіслала за допомогою поштового зв`язку на адресу відповідача. Листом від 01.02.2023 року №389/10-23 Житомирський обласний центр зайнятості повідомив, що не погоджує виплату матеріальної допомоги, оскільки затвердженим тимчасовим кошторисом видатків на І квартал 2023 року у межах розрахованого фонду заробітної плати не передбачається можливості фінансування виплат матеріальної допомоги, в тому числі для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення. Листом від 27.02.2023 року №750/10-23 Житомирський обласний центр зайнятості, посилаючись на лист Державного центру зайнятості від 15.02.2023 «Про кошторис видатків на 2023 рік», повідомив, що Фонд заробітної плати, затверджений в кошторисі, розрахований відповідно до законодавства та з врахуванням забезпечення виплат за посадовими окладами, надбавками та доплатами, преміювання працівників відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи, матеріальної допомоги та оплати за цивільно-правовими договорами. Видатки на виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги для оздоровлення розраховані на граничну чисельність, затверджену наказом Державного центру зайнятості від 08.12.2022 року №128 «Про затвердження граничної чисельності працівників Державної служби зайнятості». Одночасно позивача проінформували, що про надання матеріальної допомоги подається письмова заява працівника, завізована керівником відповідного структурного підрозділу/керівником міської та районних філій/керівником міських центрів зайнятості та головним бухгалтером обласного/міського центру зайнятості. Однак ні в колективному договорі Житомирської обласної служби зайнятості на 2021-2022 роки, ні в Положенні про надання матеріальної допомоги не вказано, що заяви на отримання матеріальної допомоги на оздоровлення працівникам неможливо відсилати поштою з рекомендованим листом. При надходженні таких заяв поштою передбачається можливість візування при безпосередньому розгляді таких заяв як керівником відповідного структурного підрозділу, так і головним бухгалтером. Відповідно до наказу Житомирського обласного центру зайнятості від 21.02.2023року №108-к «Про звільнення ОСОБА_1 » її звільнено з посади заступника начальника юридичного відділу Житомирського обласного центру зайнятості 28.02.2023 року за скороченням штатів на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. При цьому, при остаточному розрахунку при звільненні 28.02.2023 року суми виплат матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги для оздоровлення у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника, виплачені не були. За словами позивача, право на виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення підлягає реалізації і захисту, зважаючи на те, що у затвердженому кошторисі Житомирського обласного центру зайнятості до її звільнення 28.02.2023 року були передбачені видатки на ці цілі, а таке її право як працівника закріплене у колективному договорі Житомирської обласної служби зайнятості на 2021-2022 роки, схваленому загальними зборами колективу обласної служби зайнятості від 08.04.2021 року, протокол №1. Вважає, що відповідачем протиправно відмовлено у наданні матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення, а доводи про відсутність фінансування та дії в межах бюджетних асигнувань в умовах затвердженого кошторису видатків на 2023 рік безпідставними.

З огляду на викладене у позові, ОСОБА_1 просила суд зобов`язати Житомирський обласний центр зайнятості виплатити суму матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника, та суму допомоги для оздоровлення в розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 30 травня 2023 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Представником відповідача Житомирського обласного центру зайнятості надано відзив на позовну заяву, у якому остання просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача зазначила, що міжрегіональні, регіональні центри зайнятості є неприбутковими державними установами, що належать до сфери управління Мінекономіки та є підзвітними Державному центру зайнятості. Міжрегіональні, регіональні центри зайнятості діють відповідно до положень, що затверджуються Мінекономіки. Натомість, директор міжрегіонального, регіонального центру зайнятості забезпечує належне використання коштів Фонду в межах затвердженого кошторису видатків, виконання наказів Мінекономіки, наказів і доручень Державного центру зайнятості Мінекономіки та є відповідальним, зокрема, за належне використання коштів Фонду, виконання наказів Мінекономіки, наказів і доручень Державного центру зайнятості тощо. Згідно з ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Таким чином, як стверджує представник, затверджений тимчасовий кошторис видатків на І квартал 2023 року у межах розрахованого фонду заробітної плати, не передбачав можливість фінансування виплат матеріальної допомоги, в тому числі для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення, що не суперечить змісту нормативно-правових актів щодо умов оплати праці працівників Державної служби зайнятості в контексті права як міри можливої, а не необхідної поведінки щодо надання працівникам матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення. Позивач була переведена на посаду заступника начальника юридичного відділу 23.12.2022 року, а згідно штатного розпису апарату Житомирського ОЦЗ, затвердженого директором ДЦЗ 29.12.2022 року, введеного в дію наказом Житомирського ОЦЗ від 30.12.2022 року №814 з 03.01.2023 року така посада в юридичному відділі відсутня. У зв`язку з викладеним, Житомирським обласним центром зайнятості не було порушено вимог законодавства у зв`язку з не погодженням позивачу виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення.

У відповіді на відзив позивач не погодилася із запереченнями представника відповідача. Вважає посилання на зміст листа Державного центру зайнятості від 29.12.2022 року «Про тимчасовий кошторис видатків на 1 квартал 2023 року» безпідставним. За словами ОСОБА_1 , станом на день її звільнення за скороченням штатів на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України діяв постійний кошторис видатків на 2023 рік, його вже було затверджено та доведено до відома Житомирському обласному центру зайнятості Державним центром зайнятості від 15.02.2023 року «Про кошторис видатків на 2023 рік». Посилання відповідача на те, що позивач була переведена на посаду заступника начальника юридичного відділу 23.12.2023 року, а згідно штатного розпису апарату Житомирського ОЦЗ, затвердженого директором ДЦЗ 29.12.2022 року, введеного в дію наказом Житомирського ОЦЗ від 30.12.2022 року №814 із 03.01.2023 року, така посада в юридичному відділі відсутня, є таким, що не має відношення до питання надання матеріальної допомоги. Зміст колективного договору Житомирської обласної служби зайнятості на 2021-2022 роки, схваленого загальними зборами колективу обласної служби зайнятості від 08.04.2021 року протокол №1 (діючий на момент спірних правовідносин), свідчить про можливість отримання матеріальної допомоги всіх без винятку працівників обласної служби зайнятості. Наведене дозволяє дійти висновку, що право на виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення підлягає реалізації і захисту, зважаючи на те, що у затвердженому кошторисі Житомирського обласного центру зайнятості до дня звільнення 28.02.2023 року були передбачені видатки на ці цілі, а право позивача як працівника закріплене у колективному договорі Житомирської обласної служби зайнятості на 2021-2022 роки. ОСОБА_1 вважає, що відповідачем протиправно відмовлено їй у наданні матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення, а доводи про відсутність фінансування та дії в межах бюджетних асигнувань в умовах затвердженого кошторису видатків на 2023 рік безпідставними.

У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача фактично послалася на ті ж самі обставини, що наведені у відзиві на позовну заяву, у зв`язку із чим просила відмовити у задоволенні позову, зважаючи на його необґрунтованість та безпідставність.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. ОСОБА_1 пояснила, що матеріальні допомоги виплачуються за календарний рік, їх можна брати одночасно або окремо. Підтвердила, що працівники центру не є держслужбовцями, установа фінансуються з Фонду соціального страхування.

Представник позивача адвокат Кашапова В.О. додала, що позивач другу заяву на виплату допомоги подала 20.02.2023 року, тобто вже у період дії постійного кошторису, який затверджений 15.02.2023 року. Жодних перешкод, передбачених колективним договором або положенням, для отримання такої допомоги не було, однак листом від 27.02.2023 року відповідач відмовив у виплаті допомоги. При цьому позивач включена в граничну чисельність працівників, на яких розрахований кошторис. На переконання представника позивача, в діях відповідача вбачається дискримінація мобінг, так як керівником Житомирського обласного центру зайнятості були порушені умови колективного договору та Положення про надання матеріальної допомоги. На думку представника, керівник Житомирського обласного центру зайнятості за колективним договором міг відмовити у виплаті допомоги лише за відсутності коштів.

Представник Житомирського обласного центру зайнятості в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. Суду пояснила, що саме постійний кошторис містить в собі видатки на виплату матеріальної допомоги, які і почали виплачуватися після його затвердження, з огляду на граничну чисельність працівників служби зайнятості. Тимчасовий кошторис такі видатки не передбачав. Наприклад, у 2019-2020 роках не було заборон або обмежень щодо таких виплат у період дії тимчасового кошторису. Таке застереження було передбачено лише у 2023 році. За тимчасовим кошторисом в 2023 році матеріальна допомога нікому не виплачувалась. Кошторис видатків на 2023 рік був розрахований виключно на штатний розпис Житомирського обласного центру зайнятості. Також за колективним договором допомога виплачується в межах асигнувань, передбачених кошторисом. Представник звертала увагу, що відповідач своїм наказом №814 від 30.12.2022 року ввів новий штатний розпис, в якому посада позивача була відсутня, та за наказом №396 від 26.02.2021 року надавати допомогу на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань це виключне право керівника. До того ж посада позивача виведена 03.02.2023 року поза штатом, а право на отримання допомоги у неї виникло після 15.02.2023 року. На запитання суду представник центру відповіла, що із 03.01.2023 по 28.02.2023 позивач обіймала посаду заступника начальника юридичного відділу Житомирського обласного центру зайнятості поза штатом.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі наказу №523-к від 23.12.2022 «Про переведення фахівців апарату обласного центру зайнятості» ОСОБА_1 , провідного юрисконсульта юридичного відділу Житомирського обласного центру зайнятості, переведено на посаду заступника начальника цього ж відділу цього ж центру з 26 грудня 2022 року (а.с. 69).

Також встановлено, що згідно з наказом №108-к від 21.02.2023 року ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника юридичного відділу Житомирського обласного центру зайнятості з 28 лютого 2023 року за скороченням штатів на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати відповідно до ст. 44 КЗпП України, компенсації за 15 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 09.02.2021 по 08.02.2022, за 19 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 09.02.2022 по 08.02.2023, за 2 календарні дні невикористаної додаткової оплачуваної відпустки за ненормований робочий день за період роботи з 09.02.2022 по 08.02.2023 та за 1 календарний день невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 09.02.2023 по 28.02.2023 відповідно до ст. 24 Закону України «Про відпустки» (а.с. 13).

Згідно з п.п. 3.1.1, 3.1.5 Колективного договору Житомирської обласної служби зайнятості на 2021-2022 роки, схваленого загальними зборами колективу обласної служби зайнятості, протокол №1 від 08.04.2021 року, адміністрація зобов`язалась забезпечити оплату праці працівників, зокрема, відповідно до наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 26.02.2021 року №396 «Про умови оплати праці працівників Державної служби зайнятості», а також надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу на оздоровлення у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника відповідно до Положення про надання матеріальної допомоги працівникам служби зайнятості (додаток 3 до колективного договору). Ця допомога надається в межах затвердженого фонду оплати праці. Зі змісту Положення про надання матеріальної допомоги, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення працівникам обласної служби зайнятості слідує, що останнє розроблено, у тому числі, на підставі наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 26.02.2021 року №396 (а.с. 26-43).

Наказом директора Державного центру зайнятості №128 від 08.12.2022 «Про затвердження граничної чисельності працівників Державної служби зайнятості» затверджено граничну чисельність працівників Державної служби зайнятості у Житомирській області у кількості 70 чоловік (а.с. 119-120).

Зі змісту затвердженого директором Державного центру зайнятості 29.12.2022 року штатного розпису апарату Житомирського обласного центру зайнятості на 2023 рік вбачається, що у юридичному відділі обласного центру відсутня посада заступника начальника відділу (а.с. 70-72).

У листі від 15.02.2023 №33/1111/986-23 «Про кошторис видатків на 2023 рік» директор Державного центру зайнятості зазначила, що Фонд заробітної плати, затверджений в кошторисі розрахований відповідно до законодавства та з врахуванням забезпечення виплат за посадовими окладами, надбавками та доплатами, преміювання працівників відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи, матеріальної допомоги та оплати за цивільно-правовими договорами. Видатки на виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги для оздоровлення розраховані на граничну чисельність, затверджену наказом Державного центру зайнятості від 08.12.2022 № 128 «Про затвердження граничної чисельності працівників Державної служби зайнятості» (а.с. 67-68).

Листами від 01.02.2023 року, 27.02.2023 року директор Житомирського обласного центру зайнятості Корінна Г. роз`яснила ОСОБА_3 , що центр зайнятості не погоджує виплату позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення з посиланням на підпункт 3 пункту 2 наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 26.02.2021 року №396 «Про умови оплати праці працівників Державної служби зайнятості», яким передбачається право директора Державного центру зайнятості, керівників регіональних та базових центрів зайнятості (як міра можливої, а не необхідної поведінки) в межах затвердженого фонду оплати праці, зокрема, надавати працівникам матеріальну допомогу в розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника. Затвердженим Положенням про надання матеріальної допомоги, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення працівникам обласної служби зайнятості передбачається, що вказана допомога надається за умови наявності коштів на оплату праці в межах асигнувань, передбачених кошторисом, у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника (а.с. 22-25).

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оплату праці» у структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати. Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до п 1 розділу 1 Положення про державну службу зайнятості, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 16.12.2020 року №2663, Державна служба зайнятості (далі Служба) є централізованою системою державних установ, діяльність якої спрямовується та координується Міністерством економіки України. Служба складається з Державного центру зайнятості, міжрегіональних, регіональних центрів зайнятості та їх філій, Інституту підготовки кадрів державної служби зайнятості України, закладів професійної (професійно-технічної) освіти Державної служби зайнятості, інших закладів освіти Державної служби зайнятості, а також підприємств, установ, організацій, утворених Службою.

Відповідно до пп. 2 пункту 3 розділу ІІІ Положення №2663 Державний центр зайнятості відповідно до покладених на нього завдань здійснює управління та оперативне розпорядження фінансовими ресурсами Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в межах затвердженого бюджету Фонду відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», управління майном, в межах, визначених чинним законодавством.

Директор Державного центру зайнятості затверджує граничну чисельність працівників Служби в міжрегіональному, регіональному розрізі; кошторис видатків Фонду відповідно до затвердженого бюджету Фонду; якщо до початку нового бюджетного періоду не затверджено річний бюджет Фонду, затверджує тимчасовий кошторис видатків Фонду (який не містить капітальних видатків, крім таких, що пов`язані з виконанням рішень про стягнення коштів Фонду, прийнятих судами та іншими державними органами, які відповідно до законодавства мають право приймати такі рішення, із надзвичайними ситуаціями, роботами з ліквідації наслідків стихійних явищ та аварій), щомісячний обсяг яких не може перевищувати 1/12 обсягу видатків, затверджених кошторисом видатків Фонду на попередній рік, крім видатків на виплату матеріального забезпечення та надання соціальних послуг, заробітну плату, нарахування на оплату праці, оплату комунальних послуг та енергоносіїв, сплату податків (зборів, обов`язкових платежів) (пп. 7 п. 11 розділу ІІІ Положення №2663).

Згідно з п. 1 розділу ІV Положення №2663 міжрегіональні, регіональні центри зайнятості є неприбутковими державними установами, що належать до сфери управління Мінекономіки, та є підзвітними Державному центру зайнятості. Міжрегіональні, регіональні центри зайнятості діють відповідно до положень, що затверджуються Мінекономіки.

У відповідності із п.п. 8, 10 пункту 12 розділу ІV Положення №2663 директор міжрегіонального, регіонального центру зайнятості заохочує та накладає стягнення на працівників міжрегіонального, регіонального центру зайнятості, його філій; виконує інші повноваження, передбачені законодавством.

Підпунктом 3 пункту 2 наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 26.02.2021 року №396 «Про умови оплати праці працівників Державної служби зайнятості» передбачається право директора Державного центру зайнятості, керівників регіональних та базових центрів зайнятості в межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення в розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Суд зауважує, що при вирішенні спорів про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду обставини справи та проаналізувавши наведені положення нормативно-правових актів суд дійшов висновку, що матеріальні допомоги для оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань не належать до обов`язкових виплат, а їх виплата здійснюється на підставі заяви працівника за рішенням керівника відповідного органу у межах встановленого фонду оплати праці. Таким чином, виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення є правом, а не обов`язком керівника обласного центру зайнятості, яка здійснюється за наявності коштів та у межах економії фонду оплати праці. Як зазначалось вище, за кошторисом на 2023 рік видатки на виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги для оздоровлення були розраховані з огляду на граничну чисельність працівників Державної служби зайнятості у Житомирській області у кількості 70 чоловік.

Подібні висновки наведені Верховним Судом у постанові від 28 квітня 2020 року у справі №492/7/17 (провадження № 61-46625св18).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» (Seryavin andOthers v. Ukraine) рішення від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. 3, 10-13, 76-82, 89, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Житомирський обласний центр зайнятості, адреса: м. Житомир, вул. Київська, 83 .

Суддя