Справа № 333/7366/21
Провадження № 2/333/214/23
РІШЕННЯ

Іменем України

03 травня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Кари Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, цивільну справу № 333/7366/21 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

25.10.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в обґрунтування якого зазначив наступне.

05.07.2019 року ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д., зареєстрованому в реєстрі за № 1234, подарувала належні їй 3/4 частки квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 . Інша частка квартири, а саме ОСОБА_2 належала після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як вони проживали разом та були зареєстровані за вказаною адресою до смерті ОСОБА_3 . Після смерті свого чоловіка, ОСОБА_2 з 20.12.2018 року по 31.07.2019 рік, продовжувала проживати у вказаній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку із погіршенням здоров`я та потрібним постійним медичним доглядом ОСОБА_2 направили на проживання та лікування в КУ «Запорізький геріатричний пансіонат». Позивач періодично її відвідував, так як мобільним телефоном ОСОБА_2 не користувалась. Так як з березня 2020 року було запроваджено посилені протиепідеміологічні заходи на території країни через COVID-19, відвідування хворих були заборонені. У серпні 2021 року ОСОБА_1 отримав судову повістку по справі № 333/4739/21, де він зазначений як третя особа. Предметом позову є встановлення додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті його брата ОСОБА_3 на частину спірної квартири. З матеріалів даної цивільної справи ОСОБА_1 дізнався, що ОСОБА_2 померла ще ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач був обізнаний про наявність заповіту, складеного за життя 29.09.2018 року ОСОБА_3 на користь його брата ОСОБА_4 , проте останній із заявами до нотаріальної контори не звертався на протязі двох років після смерті ОСОБА_3 , тому він був впевнений, що спадщину після смерті чоловіка фактично прийняла його дружина ОСОБА_2 . Позивач звернувся до нотаріуса Масловець Л.С., яка роз`яснила, що 24.01.2019 року ОСОБА_2 склала заповіт на його ім`я і все своє майно заповіла ОСОБА_1 . Позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріуса Масловець Л.С., 17.09.2021 року було заведено спадкову справу, а 06.10.2021 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини. Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду, в якому просить суд визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці після набрання рішення законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді від 29.10.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Відзив на позовну заяву відповідач не надав.

22.11.2021 року до суду надійшла копія спадкової справи № 174/2021 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 08.02.2022 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом своєчасно та належним чином. Свої інтереси в суді довірив представляти адвокату Ференець О.Є., який надав заяву, в якій просить розгляд судового засідання у справі № 333/7366/21 провести без участі позивача та його представника, на позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання був повідомлений судом своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», рішення від 07.07.1989 року, заява № 11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Оскільки учасники справи були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справу, та, зважаючи на межі розгляду справи в суді, суд вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, копію спадкової справи № 174/2021, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з договором дарування частини квартири від 05.07.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 1234, ОСОБА_2 подарувала 3/4 частки квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , позивачу ОСОБА_1 (а.с. 9-10).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.07.2021 року, за ОСОБА_1 зареєстровано 3/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 16.09.2021 року Комунарським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 22.12.2020 року складено відповідний актовий запис № 2021 (а.с. 11).

Згідно з заповітом від 24.01.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Масловець Л.С. та зареєстрованого в реєстрі № 97, померла ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 все своє майно (а.с. 12-13).

17.09.2021 року до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. звернувся ОСОБА_1 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно після смерті ОСОБА_2 (а.с. 28, копія спадкової справи).

Відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 06.10.2021 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. відмовлено ОСОБА_1 в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , оскільки останній пропустив строк та не подав заяву про прийняття спадщини в строк, встановлений ст. 1270 ЦК України (а.с. 14-15).

Предметом позовних вимог є визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст. ст. 1218, 1231 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України).

Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Зважаючи на наведене, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч. 2 ст. 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця, який пропустив цей строк.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

Судом встановлено, що позивач не знав про відкриття спадщини та не міг знати, оскільки про смерть ОСОБА_2 дізнався лише з матеріалів цивільної справи № 333/4739/21. І лише після смерті ОСОБА_2 позивачу стало відомо про наявність заповіту на його користь. Крім того, похованням ОСОБА_2 займався ОСОБА_4 (брат померлого чоловіка ОСОБА_2 ), про її смерть його не повідомив, а натомість звернуся до суду із позовом.

22.09.2022 року Комунарський районний суд м. Запоріжжя у справі за позовом ОСОБА_4 до Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа ОСОБА_1 ухвалив рішення, яким позов ОСОБА_4 було задоволено, визначено ОСОБА_4 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю у три місяці, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Проте, постановою Запорізького апеляційного суду від 30.11.2022 року рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2022 року у цій справі скасовано. Прийнято нове судове рішення наступного змісту. В задоволені позову ОСОБА_4 до Запорізької міської ради, третя особа: ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Отже період, визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини) після смерті ОСОБА_2 закінчився, проте з об`єктивних та непереборних перешкод позивач ОСОБА_1 не зміг реалізувати своє право на отримання спадщини.

Позивач, отримавши відмову нотаріуса 06.10.2021 року, звернувся до суду 25.10.2021 року із заявою про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

За таких обставин суд вважає, що мають місце поважні причини для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 , і позов ОСОБА_1 слід задовольнити.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 06.09.2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; від 18.07.2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10.02.2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; від 09.12.1994 року, пункт 29).

Керуючись ст. ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 2-13, 76-80, 141, 258, 263-265, 266 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , - тривалістю у три місяці, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 12.05.2023 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик