Справа № 487/4791/23
Провадження № 2/487/1961/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

04 жовтня 2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Гаврасієнка В.О., за участю секретаря судового засідання Радченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

03.08.2023 до суду із позовною заявою звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну розміру аліментів, які стягуються на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 1/6 до 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову і до досягнення сином повноліття.

Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що з 23 червня 2012 року по 07 квітня 2015 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області стягнуто з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини усіх від заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 05 березня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з досягненням сином від першого шлюбу ОСОБА_4 повноліття з відповідача припинили стягувати кошти на його утримання. На даний час неповнолітній син сторін потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів у дзвяку з чим збільшуються потреби у навчанні, розвитку та іншому. Відповідач працює та отримує заробітну плату. Вважає, що для забезпечення потреб сина є доцільним змінити розмір аліментів шляхом стягнення з відповідача аліментів з 1/6 до 1/4 частки від усіх видів заробітку, що не вплине на погіршення матеріального становища відповідача. Коштів на утримання сина, який знаходиться повністю на її утриманні відповідач не надає, будь якої іншої участі в утриманні сина відповідач у добровільному порядку не приймає. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 08.08.2023 року провадження по справі було відкрито, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач до судового засідання не з`явилася, суду надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач до судового засідання не з`явився, хоча про час і місце засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Суд встановив, що сторони є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09.04.2015 року по справі №477/504/15-ц стягнуто з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини усіх від заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 05 березня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. У даному рішенні зазначено, що з свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що його батьком є відповідач ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_5 , на користь якої з відповідача утримуються аліменти на утримання сина в розмірі 25% заробітної плати, що підтверджується довідкою про утримання аліментів від 06.04.2015 року.

У позовній заяві позивач посилається на те, що старша дитина від першого шлюбу відповідача - ОСОБА_4 , на якого стягувались аліменти досяг повноліття, що узгоджується із зазначеними у вищевказаному рішенні суду обставинами.

У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ч.ч.2,3 ст.183 СК України визначено, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку(доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Отже, чинним законодавством передбачено право батьків звернутися до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину після досягнення повноліття найстаршою дитиною, тобто на зміну розміру аліментів, визначених раніше рішенням суду.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням, збереження її здоров`я та розвитку, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд встановив, що з часу винесення судом рішення про стягнення аліментів змінились обставини, з яких виходив суд при встановлені розміру аліментів, зокрема, аліменти стягувались у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача на сина ОСОБА_3 . Та обставина, що старша дитина досягла повноліття в силу вимог ст. 183 Сімейного кодексу України є підставою для звернення стягувача аліментів з позовом про визначення розміру аліментів, які належить стягувати на утримання другої неповнолітньої дитини.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, аналізуючи норми Закону, які регулюють спірні правовідносини, а також, враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що слід змінити розмір аліментів, що належать до стягнення з відповідача на користь позивача, а саме: стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 1073,60 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 2-5, 11-13, 141, 279, 352, 354, 430 ЦПК України, на підставі ст. ст. 84, 91, 180-182, 184, 192 СК України, Закону України «Про судовий збір», суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Прибузьке Жовтневого району Миколаївської області на підставі рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09.04.2015 року по справі №477/504/15-ц на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частку від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Дата складення повного тексту рішення 04 жовтня 2023 року.

Суддя В.О. Гаврасієнко