Справа № 314/3746/23
Провадження № 2/314/935/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07.09.2023 м. Вільнянськ

Справа № 314/3746/23;

провадження № 2/314/935/2023;

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Румянцева А.М.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ;

- відповідач ОСОБА_2 ;

третя особа Вільнянська міська рада як орган опіки та піклування;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вільнянськ в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Вільнянська міська рада як орган опіки та піклування про надання дозволу на оформлення документів на виїзд неповнолітньої дитини за межі України,

стислий виклад позиції сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Сандак І.А. 11.08.2023 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Вільнянська міська рада як орган опіки та піклування про надання дозволу на оформлення документів на виїзд неповнолітньої дитини за межі України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.09.2013 шлюб між сторонами розірвано. З моменту розірвання шлюбу дитини мешкала із позивачкою, яка є матір`ю дівчинки. У лютому 2015 року позивач зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 . Дитина проживає разом матір`ю та її новим чоловіком. Відповідач не приймає участі ні в матеріальному, ні в духовному розвиту та вихованню своєї дитини. Від виконання батьківських обов`язків самоусунувся. Згідно листа Вільнянського ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області від 26.07.2023 № 29.9-38/17802 відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання своєї доньки та станом на 30.06.2023 має заборгованість по аліментам у розмірі 89983,59 грн. Позивач із відповідачем не спілкується, тому звернутися до відповідача за наданням добровільно згоди на оформлення проїзних документів для дитини за кордон не представляється можливим. Однак, у зв`язку із введенням воєнного стану та збройної агресії російської федерації проти суверенітету України, позивачка має намір створити для доньки безпечні умови життя та розвитку у Канаді. Наразі родина позивачки має намір скористатися спеціальною програмою пришвидшеного надання тимчасового місця проживання українцям у Канаді. Завдяки цій програмі українцям та членам їх сімей дозволено перебувати на території Канади у статусі тимчасових резидентів упродовж до 3 років. Позивачка та її сім`я має намір скористатися зазначеною програмою, вона 04.07.2023 отримала лист від служби з питань імміграції, біженців та громадянства Канади про підтвердження її біометричних даних для отримання тимчасової посвідки на проживання в Канаді. Наразі питання в отриманні візи та дозволу на роботу в Канаді, що дасть можливість повністю фінансово забезпечувати свою дитину. Однак, для отримання візи її дитиною, потрібен лист-доручення, заповнений відповідачем, про надання дозволу на виїзд їх дитини до Канади. Так як відповідач і раніше чинив перешкоди у виїзді дитини за кордон та враховуючи, що відповідач не бажає спілкуватися з позивачкою та не підтримує спілкування із рідною донькою, вирішити це питання без звернення до суду не представляється можливим.

Позивачка вважає, що виїзд дитини за кордон забезпечить перш за все її безпеку на період воєнних дій та жодним чином не порушить право батька на спілкування та участь у вихованні власної дитини, оскільки позивачка перш за все має на меті захист прав та інтересів дитини.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сандак І.А. надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, на позовних вимогах наполягають в повному обсязі.

Відповідач про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, своїх клопотань та заперечень не надав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Представник Вільнянської міської ради як орган опіки та піклування Ходорова Н.О. у судове засідання не з`явилась, у попередньому судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

11.08.2023 до суду надійшла позовна заява.

Ухвалою суду від 14.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання в приміщенні Вільнянського районного суду Запорізької області, роз`яснено права сторін.

Ухвалою від 29.08.2023 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив

ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.09.2013 шлюб між сторонами розірвано. З моменту розірвання шлюбу дитини мешкала із позивачкою, яка є матір`ю дівчинки. У лютому 2015 року позивач зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 . Дитина проживає разом матір`ю та її новим чоловіком. Відповідач не приймає участі ні в матеріальному, ні в духовному розвиту та вихованню своєї дитини. Від виконання батьківських обов`язків самоусунувся. Згідно листа Вільнянського ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області від 26.07.2023 № 29.9-38/17802 відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання своєї доньки та станом на 30.06.2023 має заборгованість по аліментам у розмірі 89983,59 грн. Позивач із відповідачем не спілкується, тому звернутися до відповідача за наданням добровільно згоди на оформлення проїзних документів для дитини за кордон не представляється можливим. Однак, у зв`язку із введенням воєнного стану та збройної агресії російської федерації проти суверенітету України, позивачка має намір створити для доньки безпечні умови життя та розвитку у Канаді. Наразі родина позивачки має намір скористатися спеціальною програмою пришвидшеного надання тимчасового місця проживання українцям у Канаді. Завдяки цій програмі українцям та членам їх сімей дозволено перебувати на території Канади у статусі тимчасових резидентів упродовж до 3 років. Позивачка та її сім`я має намір скористатися зазначеною програмою, вона 04.07.2023 отримала лист від служби з питань імміграції, біженців та громадянства Канади про підтвердження її біометричних даних для отримання тимчасової посвідки на проживання в Канаді. Наразі питання в отриманні візи та дозволу на роботу в Канаді, що дасть можливість повністю фінансово забезпечувати свою дитину. Однак, для отримання візи її дитиною, потрібен лист-доручення, заповнений відповідачем, про надання дозволу на виїзд їх дитини до Канади. Так як відповідач і раніше чинив перешкоди у виїзді дитини за кордон та враховуючи, що відповідач не бажає спілкуватися з позивачкою та не підтримує спілкування із рідною донькою, вирішити це питання без звернення до суду не представляється можливим.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 вказаної статті.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільне залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За приписами ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересування по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, як уповноважені ними.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Питання виховання дитини за вимогами ст. 157 СК України вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

За умовами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документу дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потребі самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. З відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Вказані вимоги повністю кореспондуються із умовами п.18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 р. за № 231, згідно з яким оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Згідно з п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16 - річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску або без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема, у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

З наведеного необхідно зробити висновок, що виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон не обмежується законом, а законом лише встановлюється певний порядок оформлення такого виїзду.

Частина 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.

Станом на сьогоднішній день, батьки зобов`язані брати участь у вихованні своєї дитини, яке зводиться не тільки до особистих побачень із дитиною, але й до забезпечення всебічного розвитку власної дитини, закладення основ здоров`я, нормального відношення дитини до основних життєвих засад, розвитку інтелектуальних, творчих здібностей.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11). Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.09.2013 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 6).

14 лютого 2015 року позивач зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 (а.с. 14).

Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкають за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідками про взяття на блік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 8-9).

Як вказала позивач та щодо чого заперечень не наддав відповідач, з моменту розлучення і по сьогоднішній день, маючи реальну можливість приймати участь у вихованні та забезпеченні дитини, відповідач з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується з дитиною, участі у житті доньки свідомо не приймає, матеріальної допомоги не надає. Як вказала позивач, вона самостійно несе усі витрати по утриманню доньки.

Згідно листа Вільнянського ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області від 26.07.2023 № 29.9-38/17802 відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання своєї доньки та станом на 30.06.2023 має заборгованість по аліментам у розмірі 89983,59 грн. (а.с. 15-17).

Так як відповідач і раніше чинив перешкоди у виїзді дитини за кордон та враховуючи, що відповідач не бажає спілкуватися з позивачкою та не підтримує спілкування із рідною донькою, вирішити це питання без звернення до суду не представляється можливим.

Однак, у зв`язку із введенням воєнного стану та збройної агресії російської федерації проти суверенітету України, позивачка має намір створити для доньки безпечні умови життя та розвитку у Канаді. Наразі родина позивачки має намір скористатися спеціальною програмою пришвидшеного надання тимчасового місця проживання українцям у Канаді. Завдяки цій програмі українцям та членам їх сімей дозволено перебувати на території Канади у статусі тимчасових резидентів упродовж до 3 років. Позивачка та її сім`я має намір скористатися зазначеною програмою, вона 04.07.2023 отримала лист від служби з питань імміграції, біженців та громадянства Канади про підтвердження її біометричних даних для отримання тимчасової посвідки на проживання в Канаді. Наразі питання в отриманні візи та дозволу на роботу в Канаді, що дасть можливість повністю фінансово забезпечувати свою дитину. Однак, для отримання візи її дитиною, потрібен лист-доручення, заповнений відповідачем, про надання дозволу на виїзд їх дитини до Канади.

Позивач та її дитина є громадянами України, мають постійне місце проживання в Україні. Дитина знаходиться на утриманні матері, доступ батька до дитини не обмежений, позивач бере на себе всю відповідальність за дитину під час її поїздок за кордон.

Тож, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач маючи намір забезпечити повноцінний відпочинок та навчання спільної з відповідачем дитини в Канаді, за для підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану її здоров`я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов`язків, проте без дозволу відповідача не може цього зробити.

Судові витрати.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 84, 141, 157, 160, 161 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 5, 12, 77, 141, 258, 263- 265, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд -

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Вільнянська міська рада як орган опіки та піклування про надання дозволу на оформлення документів на виїзд неповнолітньої дитини за межі України - задовольнити.

Надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце народження: місто Вільнянськ, Запорізька область, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Канади без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце народження: місто Вільнянськ, Запорізька область, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) дозвіл на оформлення, виготовлення та отримання відповідних віз та дозволів в консульських та інших дипломатичних установах для тимчасового виїзду за кордон неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду, протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 13.09.2023.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

13.09.2023