ПОСТАНОВА

Іменем України

05 жовтня 2023 року м. Кропивницький

справа № 386/675/23

провадження № 22-ц/4809/1068/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Карпенка О. Л.,

за участі секретаря Гончар В. В.,

учасники справи:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»,

заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на ухвалу Голованівського районного суду Кіровоградської області від 29 червня 2023 року у складі судді Червоненка Д. В. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст заяви

В травні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») звернулось до суду із заявою та просило замінити сторону стягувача ПАТ «КБ «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у виконавчих листах по справі № 2-102/2010, які видавалися Голованівським районним судом Кіровоградської області, щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Заява мотивована тим, що рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 05 березня 2010 року по справі № 2-102/2010 стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 2/1/2007/840-К/833 від 29.11.2007 у розмірі 189 831 грн 50 коп, держмито в розмірі 1 700 грн та витрати на ІТЗ в розмірі 120 грн.

Згідно договору № GL48N718070_Ur_4 купівлі-продажу майнових прав, укладеного 13 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОФ «ФК «Дніпрофінансгруп», право вимоги за договором кредитної лінії № 2/1/2007/840-К/833 від 29.11.2007 перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а тому останнє звернулось до суду з відповідною заявою.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 29 червня 2023 року в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»», первісний позивач (стягувач) ПАТ «КБ «Надра», боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони позивача (стягувача) відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що виконавчі провадження, відкриті Голованівським РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , завершено, як наслідок, заявник не довів правові підстави для задоволення заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» просить скасувати ухвалу Голованівського районного суду Кіровоградської області від 29 червня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони стягувача на його правонаступника.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалу суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

В порушення ст. 84 ЦПК України судом першої інстанції не розглянуто клопотання ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» від 07 червня 2023 року про витребування в Управління забезпечення примусового викоаннян рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м. Одеса) інформації щодо примусового виконання виконавчих листів по справі № 2-102/2010 щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Крім того, при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не враховано неможливість самостійно надати докази перебування виконавчих документів на виконанні.

Відзив на апеляційну скаргу

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

Представники ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ПАТ «КБ «Надра» в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись за адресою реєстрації місця проживання, яка була отримана судом з Єдиного державного демографічного реєстру, проте, поштові конверти були повернені до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

За змістом пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У постанові Верховного Суду від 10 травня 2023 року у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23) зазначено, що довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

За таких осбставин, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в силу вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважаються належним чином повідомленими про розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки, учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглядати справу без їх участі, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

За змістом ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи, що учасники справи в судове засідання, призначене на 10 годину 15 хвилин 04 жовтня 2023 року, не з`явились, датою ухвалення рішення є дата складення повного тексту.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, в яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного строку), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву прозаміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав внаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зробила висновок, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. За відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.

У постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 15 вересня 2021 року у справі № 727/9430/13-ц щодо порядку здійснення заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, згідно зяким за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником вважалася можливою.Велика Палата Верховного Суду зазначила, що указаний висновок не відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20, пункти 74-75) та від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20, пункт 6.18).

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва повинна мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке виступає підставою процесуального правонаступництва.

Заміна судом сторони у справі на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, а тому потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно є закінченим.

Ураховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони у справі (стягувача у виконавчому документі), є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження.

За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання.

Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва».

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 05 березня 2010 року у справі № 2-102/2010 позов ВАТ «КБ «Надра» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно на користь ВАТ «КБ «Надра» борг в сумі 189 831 грн 50 коп; держмито в сумі 1 700 грн; витрати інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в умі 120 грн (а. с. 25).

Копією постанови старшого державного виконавця Голованівського РУЮ від 03.09.2015 підтверджується відкриття виконавчого провадження № 48595418 з виконання виконавчого листа № 2/102/10 про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 189 831 грн 50 коп, держимта в розмірі 1 700 грн та витрат на ІТЗ в сумі 120 грн щодо боржника ОСОБА_1 (а. с. 136, 143).

Відповідно до копії постанови старшого державного виконавця Голованівського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 04.10.2016 відкрито виконавче провадження № 52539302 з виконання виконавчого листа № 2/102/10 про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 189 831 грн 50 коп, держимта в розмірі 1 700 грн та витрат на ІТЗ в сумі 120 грн щодо боржника ОСОБА_2 (а. с. 138, 141).

Постановою начальника відділу Голованівського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 20.07.2017 ВП № 48595418 виконавчий лист № 2-102/10 щодо боржника ОСОБА_1 повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», зазначено про можливість подачі повторно виконавчого документу до виконання у строк до 20 липня 2020 року (а. с. 137, 142).

Згідно постанови начальника відділу Голованівського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 05.05.2018 ВП № 52539302 виконавчий лист № 2-102/10 щодо боржника ОСОБА_2 повернуто стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», зазначено про можливість подачі повторно виконавчого документу до виконання у строк до 05 травня 2021 року (а. с. 139, 144).

Із заявою про заміну стягувача у виконавчих листах ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулось 29 травня 2023 року (а. с. 30-51).

З аналізу викладеного вбачається, що срок пред`явлення виконавчого документа до виконання на час подання ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заяви про заміну стягувача закінчився.

Вирішення питання заміни сторони у виконавчому провадженні, виконавчий документ в якому повернуто без виконання, неможливе без вирішення питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Заявник при зверненні до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчих листах не порушив питання щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За відсутності підстав для поновлення строків для виконання виконавчого листа, правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється, або у виконавчому документі, строк пред`явлення до виконання якого закінчився.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчих листах № 2-102/2010 до вирішення питання про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах 01 лютого 2023 року у справі № 2-3266/11 (провадження № 61-8663св22) та від 06 липня 2022 року у справі № 186/545/21 (провадження № 61-16546св21).

Суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що в порушення ст. 84 ЦПК України судом першої інстанції не розглянуто клопотання ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» від 07 червня 2023 року про витребування інформації щодо примусового виконання виконавчих листів по справі № 2-102/2010 щодо боржників.

Суд першої інстанції не встановив повністю обставин, щодо перебування виконавчих листів на виконанні, підстав та дат їх завершення, що має суттєве значення для правильного вирішення питання.

Вказані недоліки були усунуті судом апеляційної інстанції шляхом витребування інформації щодо перебування на примусовому виконанні виконавчих листів з виконання рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 05 березня 2010 року у справі 2-102/2010.

Оскільки судом апеляційної інстанції було встановлено, що срок пред`явлення виконавчого документа до виконання на час подання ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заяви про заміну стягувача закінчився, що є підставою для відмови в задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, допущенні судом першої інстанції процесуальні порушення на правильне по суті вирішення питання не впинули.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання.

Оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанці без змін, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» залишити без задоволення, а ухвалу Голованівського районного суду Кіровоградської області від 29 червня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко