Справа №461/6716/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2023 року Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючої судді Волоско І.Р.
секретар судового засідання Сливка І.П.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.
В обгрунтування заявленого позову покликається на те, що за його заявою 29.05.2023 року ЛКП «Княже місто» складено протокол №340 про те, що співвласницею квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 винесено будівельне сміття в подвір`я будинку під сходовий марш входу з подвір`я на сходову клітку. 15.06.2023 року адміністративною комісією Галицької районної адміністрації Львівської міської ради складено протокол засідання №48 щодо засмічення подвіря загального користування АДРЕСА_2 будівельним сміттям і нечистотами. 15.06.2023 року Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради по даній справі винесено постанову №217, якою встановлено, що ОСОБА_2 порушено норму ухвали Львівської міської ради щодо зобов`язання співвласників багатоквартирного будинку забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням, додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм. Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винною за ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на ОСОБА_2 штраф у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 1360 грн. Позивач зазначає, що він є людиною похилого віку, забруднення екології подвіря негативно вплинуло на його здоров`я, у нього піднявся тиск, боліла голова, відчувався душевний неспокій і переживання. Крім цього, було порушено звичайний ритм його життя, він відчував переживання, страждання, соціальні зв`язки позивача зазнали негативних змін, що призвело до пригнічення психологічного стану, додаткових витрат та розпачу. Вказане завдало позивачу значної моральної шкоди. У зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити і стягнути завдану моральну шкоду.
Ухвалою суду від 25.08.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.
Водночас, суд врахував, що відповідно до ч.2 ст.223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Суду також не подано будь-яких інших доказів, які доводять об`єктивну неможливість відповідача та представників третіх осіб прибути у судове засідання, прийняти участь у розгляді справи в режимі відеоконференцзв`язку, а також неможливість забезпечить участь у судовому засіданні уповноваженого представника.
З врахуванням тривалості провадження у справі, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для вирішення спору по суті. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.
Перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що за заявою позивача ОСОБА_1 29.05.2023 року ЛКП «Княже місто» складено протокол №340 про те, що співвласницею квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 винесено будівельне сміття в подвір`я будинку під сходовий марш входу з подвір`я на сходову клітку.
15.06.2023 року адміністративною комісією Галицької районної адміністрації Львівської міської ради складено протокол засідання №48 щодо засмічення подвір`я загального користування АДРЕСА_2 будівельним сміттям і нечистотами.
15.06.2023 року Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради по даній справі винесено постанову №217, якою встановлено, що ОСОБА_2 порушено норму ухвали Львівської міської ради щодо зобов`язання співвласників багатоквартирного будинку забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням, додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм. Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винною за ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на ОСОБА_2 штраф у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 1360 грн.
Відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
У п.20 Правил благоустрою Львівської міської територіальної громади, які затверджені ухвалою Львівської міської ради №376 від 21.04.2011 «Про Правила благоустрою Львівської міської територіальної громади» (із змінами та доповненнями) передбачена відповідальність громадян та юридичних осіб за порушення у сфері благоустрою території, а саме: 20.1.7 - Засмічення місць загального користування.
Відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» - власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку (ч.2 ст.4), спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче- огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія (п.6 ч.1 ст.1). Допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення) (п.2 ч.1 ст.1).
Відповідно до ст.7 цього закону співвласники багато квартирного будинку зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку (п.1 ч.1), використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням (п.З ч.1), додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм (п.4 ч.1).
ОСОБА_2 порушено зазначену норму ухвали Львівської міської ради, що підтверджується доказами у справі.
Зазначене правопорушення кваліфіковано за ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Таким чином, встановлено, що ОСОБА_2 вчинила засмічення подвір`я загального користування АДРЕСА_2 будівельним сміттям і нечистотами.
Позивач, зазначає, що він є людиною похилого віку, забруднення екології подвіря негативно вплинуло на його здоров`я, у нього піднявся тиск, боліла голова, відчувався душевний неспокій і переживання. Крім цього, було порушено звичайний ритм його життя, він відчував переживання, страждання. Соціальні зв`язки позивача зазнали негативних змін, що призвело до пригнічення психологічного стану, додаткових витрат та розпачу. Вказане завдало позивачу значної моральної шкоди.
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 5 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Таким чином, в даному випадку предметом доказування є вина відповідача, причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями відповідача та спричинення моральної шкоди позивачу.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
При цьому, моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.
Оцінюючи можливість реалізації позивачем свого права на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд звертає увагу на наступне.
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до правил ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Як було встановлено судом, 15.06.2023 року Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради по даній справі винесено постанову №217, якою встановлено, що ОСОБА_2 порушено норму ухвали Львівської міської ради щодо зобов`язання співвласників багатоквартирного будинку забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням, додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм.
Даною постановою встановлено протиправними дії відповідача, яку визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.152 КУпАП, а саме за те, що ОСОБА_2 вчинила засмічення подвір`я загального користування АДРЕСА_2 будівельним сміттям і нечистотами.
Правопорушення, яке вчинене ОСОБА_2 , підтверджується долученими до протоколу фотосвітлинами.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проживає у будинку АДРЕСА_3 .
Визначаючи розмір моральної шкоди, яку зазнав ОСОБА_1 , суд враховує, що внаслідок незаконних дій відповідача позивач зазнав душевних страждань.
Встановлено, що позивач є особою похилого віку. Внаслідок протиправних дій відовідача у позивача погіршився стан здоров`я, піднявся тиск, боліла голова, відчувався душевний неспокій і переживання, забруднення екології подвіря негативно вплинуло на його здоров`я
Крім цього, виливання нечистот на подвіря, викидування сміття спричинило захаращення подвір`я спільного користування. Через постійний поганий запах позивач змушений був протягом певного періоду перебувати у закритому приміщенні, а тому протиправними діями відповідача було порушено його звичайний ритм життя, соціальні зв`язки ОСОБА_1 зазнали негативних змін, що призвело до пригнічення психологічного стану та додаткових витрат.
Таким чином, суд встановив, що душевні страждання позивача знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із діями відповідача.
Оскільки, нормативно-правовими актами України не встановлено розмір компенсації моральної шкоди, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.
Відповідно до положення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Таким чином, суд приходить до переконання про часткове задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352-354 ЦПК України, суд,
позов задоволити частково.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тест складено 03.10.2023 року.

Суддя І.Р.Волоско