Номер провадження: 22-ц/813/5422/23
Справа № 515/171/23
Головуючий у першій інстанції Тимошенко С.В.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.

за участю секретаря судового засідання - Долгової В.І.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», в інтересах якого діє адвокат Артьомов Олександр Сергійович

на ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області 08 березня 2023 року

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 67568,15 грн.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області 13 лютого 2023 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області 08 березня 2023 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 67568,15 грн вирішено вважати неподаною і повернути позивачу.

Суд першої інстанції керувався тим, що позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі від 13 лютого 2023 року, згідно з якою позивачем надано копію квитанції щодо сплати судового збору, а оригінал платіжного доручення відсутній.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» подало апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неповне з`ясування обставин справи, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що при подачі позовної заяви ТОВ «ООЕК» було сплачено судовий збір у необхідному розмірі, оплата якого була проведена з використанням платіжних систем через мережу Інтернет, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

У судовому засіданні представник Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» надав усні пояснення по суті справи, доводи скарги підтримав, зазначивши при цьому, що ухвала суду першої інстанції є помилковим, а також прийнятим з порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про визнання неподаною, і повернення позовної заяви, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позивачем не усунуто недоліки в спосіб та строк визначені ухвалою від 13 лютого 2023 року року про залишення заяви без руху.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Судом встановлено, що у лютому 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 67568,15 грн.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області 13 лютого 2023 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви. В ухвалі суд першої інстанції вказав, що з позовної заяви та матеріалів, доданих до неї, вбачається, що позивачем надано копію квитанції щодо сплати судового збору, оригінал платіжного доручення відсутній.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області 08 березня 2023 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 67568,15 грн вирішено вважати неподаною і повернути позивачу.

Відповідно до ч. ст. 6 Закону України «Про судовий збір» Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу.

За подання до суду процесуальних документів в електронній формі судовий збір може бути сплачено за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу.

Сплата судового збору за допомогою електронного платіжного засобу оформляється квитанцією платіжного термінала, чеком банкомата, сліпом або іншими документами за операціями з використанням електронних платіжних засобів у паперовій або електронній формі.

01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року № 484-VIII, яким з урахуванням змін, поміж іншого, вилучено норму щодо обов`язкової сплати судового збору виключно через установи банків або відділення зв`язку, що дозволяє платнику судового збору використовувати більш зручний для нього спосіб сплати судового збору, у тому числі - через онлайн-системи, банкомати для приймання платежів, Інтернет-банкінг тощо.

Відтак сплата судового збору онлайн в кабінеті клієнта банку відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір», а квитанція, що надходить на електронну адресу як підтвердження сплати судового збору, є єдиним можливим документом на підтвердження оплати судового збору онлайн та має доказову силу на виконання його вимог.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 24.04.2019 року у справі № 522/21326/16-ц.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Саме суд повинен перевірити, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, які додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містять відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, то суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені законом, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Таким чином, обов`язок перевірки факту зарахування судового збору покладається на суд, і неподання стороною вказаних судом виписок не може бути підставою для повернення позовної заяви, як такої, що не відповідає встановленим вимогам.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 року у справі № 760/4105/14-ц.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для визнання неподаною, і повернення позовної заяви позивачу, оскільки суд самостійно повинен виявляти зарахування відповідної суми судового збору до спеціального фонду державного бюджету.

Крім того, у правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №800/473/17, яку викладено у постанові від 28.02.2018 року зазначено про відсутність обов`язку заявника надавати суду оригінал платіжного доручення про сплату судового збору.

Отже при вирішенні питання щодо відкриття провадження у даній справі, суд першої інстанції мав керуватись ЗУ "Про судовий збір" та практикою Верховного Суду.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ураховуючи, що висновок суду про визнання неподаною та повернення позовної заяви є помилковим, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. 379, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», в інтересах якого діє адвокат Артьомов Олександр Сергійович, задовольнити.

Ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області 08 березня 2023 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко