ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/811/22

Провадження № 22-ц/4820/1583/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Чебан О.М.

учасники справи: апелянтка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 ,

представник відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2023 року (суддя Продан Б.Г.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про скасування права власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

У січні 2022 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про скасування права власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Позов мотивовано тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 20.12.1995 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,054 га, для ведення садівництва, яка розташована на території Хмельницької міської ради на землях садівничого товариства «Плато» у м. Хмельницькому, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ХМ № 04444 від 29.12.1995 р. З метою внесення відомостей про належну їй земельну ділянку до Державного земельного кадастру, вона звернулась до кадастрового реєстратора, однак 23.12.2021 року отримала відмову з тих підстав, що в межах даної земельної ділянки розташована інша земельна ділянка, а саме вказується про перетин з ділянкою :35:001:0626, площа співпадає на 4,6311. Суміжна земельна ділянка з кадастровим номером :35:001:0626, площею 0,054 га, зареєстрована на праві приватної власності за відповідачем на підставі договору дарування від 24.02.2012 року.

На думку позивача суміжна земельна ділянка, яка належить ОСОБА_4 , сформована не правильно у Державному земельному кадастрі, внаслідок чого накладається на земельну ділянку ОСОБА_1 , чим порушено її право власності, яке підлягає захисту шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :35:001:0626 в Державному земельному кадастрі, та припинення (скасування) одночасно права власності ОСОБА_4 на дану земельну ділянку, номер запису про право власності 38310627.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.01.2022 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову. Заборонено Головному управлінню Держгеокадастру у Хмельницькій області вчиняти будь-які дії щодо зміни конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером :35:001:0626, площею 0,054 га, яка призначена для ведення садівництва та розташована на території Хмельницької міської ради на землях садівницького товариства «Плато». Накладено арешт на майно, що належить на праві власності ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_1 , а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :35:001:0626, площею 0,054 га, яка призначена для ведення садівництва та розташована на території Хмельницької міської ради на землях садівницького товариства «Плато», реєстраційний номер 101.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 - 10000 грн. витрат на правничу допомогу. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 18 січня 2022 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності ОСОБА_1 порушення відповідачкою її права власності на землю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

В обґрунтування вимог скарги зазначено, що судом першої інстанції не взято до уваги та не надано належної правової оцінки тому, що рішення державного кадастрового реєстратора про відмову у внесенні відомостей про земельну ділянку прийнято саме з тих підстав, що в межах земельної ділянки позивача розташована частина іншої земельної ділянки, площа співпадає на 4,6311%. Спір у даній справі виник саме з підстав накладення у державному земельному кадастрі та національній кадастровій системі суміжної земельної ділянки ОСОБА_4 на земельну ділянку ОСОБА_1 . При цьому, між сторонами відсутній спір щодо фактичних меж земельних ділянок. На думку апелянта, у суду не було підстав враховувати при ухваленні рішення висновок судового експерта Марченкова Г.Г., оскільки при проведенні експертизи і наданні висновку не використовувались та не досліджувались координати поворотних точок меж земельної ділянки ОСОБА_4 в державній системі координат СК-63 та Національній кадастровій системі, у зв`язку з цим, вважає висновок експерта суперечливим та не категоричним. Враховуючи факт накладення земельної ділянки відповідача на земельну ділянку позивача, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та відсутність порушення прав позивача є помилковими. Захист порушених прав позивача можливий виключно шляхом скасування державної реєстрації у державному земельному кадастрі земельної ділянки відповідача з одночасним припиненням права власності останньої на земельну ділянку.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_4 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. На думку відповідача, площа накладки 4,6311 кв.м, яку виявив спеціаліст землевпорядник, могла утворитись за рахунок того, що позивач, маючи право на земельну ділянку шириною 16,0 м, згідно державного акта, в дійсності має ширину земельної ділянки 16,24 м та 16,49 м, згідно плану земельної ділянки складеного за результатами зйомки землевпорядником ОСОБА_5 . У випадку зменшення ширини земельної ділянки позивачки до передбачених державним актом законних 16,0 м не буде ніякої накладки на суміжну земельну ділянку, що належить відповідачці ОСОБА_4 .

Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області вважає рішення суду першої інстанції правомірним та таким що не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Представник Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,054 га, для ведення садівництва, яка розташована на території Хмельницької міської ради на землях садівничого товариства «Плато» у м. Хмельницькому, на підставі договору купівлі-продажу від 20.12.1995 року. Вказане підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ХМ № 04444 від 29.12.1995 р.

Рішенням №РВ-021 від 23.12.2021 року державного кадастрового реєстратора відділу №4 у Миргородському районі Головного управління Держгекокадастру у Полтавській області Кувшиновій Н.А. відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, з таких підстав:

- електронний документ не відповідає установленим вимогам;

- розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Перетин з ділянкою :35:001:0626, площа співпадає на 4.6311, що суперечить абзацу 5 пункту 74 Порядку ведення Державного земельного кадастру.

Суміжна земельна ділянка з кадастровим номером :35:001:0626, зареєстрована на праві приватної власності за відповідачкою ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 24.02.2012 року.

Згідно інформації, яка надана Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області від 06.03.2023 року №690/281-23, земельна ділянка з кадастровим номером :35:001:0626 була перенесена до Державного земельного кадастру з Державного реєстру земель, в результаті чого координати поворотних точок які містяться в технічній документації із землеустрою щодо складання документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку відповідачки для ведення садівництва в м.Хмельницькому, садівниче товариство «Плато» м.Хмельницький (виконавець землевпорядних робіт - Комунальне підприємство ПРР 2007 рік) було автоматично переведено з умовної (місцевої) у державну систему координат на разі в системі ДЗК координати у державній системі координат СК-63. Разом з цим повідомлено, що у відомості про координати поворотних точок в Національній кадастровій системі не вносились зміни після перенесення даної земельної ділянки з Державного реєстру земель.

Відповідно до висновку експерта від 29.12.2022 року за №08/22, фактичне місце розташування земельної ділянки :35:001:0626 відповідає місцю розташування зазначеному у копії Договору дарування від 24.02.2012 №3-522 та Державному акті на право власності на землю від 04.02.2008 року серії ЯЕ № 04002. Фактична площа земельної ділянки з кадастровим номером :35:001:0626, яка належить ОСОБА_4 в існуючих границях становить 0,4830 га.

З-за відсутності координат поворотних точок меж в державній системі координат земельної ділянки із кадастровим номером :35:001:0626 провести співставлення її меж, шляхом накладення просторових площин меж земельної ділянки, не вбачається можливим.

3емельна ділянка фактичною площею 0,4830 га, кадастровий номер :35:001:0626, яка належить ОСОБА_4 та розташована у м. Хмельницькому в садівничому товаристві «Плато» не накладається на земельну ділянку із фактичною площею 0,0549 га, яка належить ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на землю від 29.12.1995 року серії ХМ №04444 і знаходиться в садівничому товаристві «Плато» у м. Хмельницькому.

З-за відсутності координат поворотних точок меж в державній системі координат земельної ділянки із кадастровим номером :35:001:0626 провести співставлення шляхом накладення просторових площин меж земельної ділянки із суміжними просторовими площинами межами земельної ділянки яка належить ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на землю від 29.12.1995 року серії ХМ№04444 і знаходить в садівничому товаристві «Плато» у м.Хмельницькому, не вбачається можливим.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша-друга статті 321 Цивільного кодексу України, далі ЦК України).

У Земельному кодексі України (далі ЗК України) закріплено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України (частина перша статті 153 ЗК України).

Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі статтею 78 ЗК України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій-сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до частини другої статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно зі статтею 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до частин першої та другої статті 55 Закону України «Про землеустрій» від 22 травня 2003 року № 858-IV встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно зі статтею 198 ЗК України кадастрові зйомки це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану.

Погодження меж земельної ділянки є складовою частиною кадастрового плану, який, у свою чергу, є складовою частиною технічної документації, необхідної для передачі земельних ділянок у власність чи в користування. Встановлення меж земельної ділянки по суті зводиться до вирішення питань, чи не належить земельна ділянка іншому власнику чи правомірному користувачеві та чи не накладаються межі земельної ділянки на суміжні земельні ділянки. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки це індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки (стаття 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Відповідно до статті 11 вказаного Закону відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

За нормами статті 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування, у тому числі дані Державного адресного реєстру (за наявності); опис меж; площа; міри ліній периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку тощо.

За змістом статті 16 цього Закону земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер; кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про державний земельний кадастр» відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі: відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок у випадках, визначених статтею 79-1 ЗК України, при їх формуванні, на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 ЗК України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками; на підставі проектів землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.

Згідно зі статтею 23 цього Закону документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, подається органу, що здійснює внесення таких відомостей, також у формі електронного документа. Вимоги до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру. Електронний документ подається Державному кадастровому реєстратору, який здійснює внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, разом із документацією, яка є підставою для такого внесення, у паперовому вигляді.

Відповідно до частин першої та другої статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа (частина четверта статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (частина шоста статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Аналогічні вищенаведеним приписам містяться та деталізовані у Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051.

Згідно з пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв`язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності право користування) на суміжні земельні ділянки. Відсутність згоди власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на виправлення вказаних помилок не є підставою для відмови у перенесенні відомостей про відповідну земельну ділянку до Державного земельного кадастру, надання відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру. Про виявлені помилки центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, письмово безоплатно повідомляє власників (користувачів) земельних ділянок.

Частинами першою-третьою статті 158 ЗК України встановлено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом (частина п`ята статті 158 ЗК України).Згідно з статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просила скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :35:001:0626 в Державному земельному кадастрі, та припинення (скасування) одночасно права власності ОСОБА_4 на дану земельну ділянку, номер запису про право власності 38310627, посилаючись на прийняте державним реєстратором рішення від 23.12.2021 року про відмову ОСОБА_1 у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

У наведеному рішенні державного кадастрового реєстратора вказані наступні підстави для відмови: електронний документ не відповідає установленим вимогам;

розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Перетин з ділянкою :35:001:0626, площа співпадає на 4.6311, що суперечить абзацу 5 пункту 74 Порядку ведення Державного земельного кадастру.

Колегія суддів вважає, що оскільки рішення державного кадастрового реєстратора від 23 грудня 2021 року про відмову ОСОБА_1 у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру стосувалося документації із землеустрою земельної ділянки, площею 0,0540 га, наданої позивачу для садівництва, яка розташована за адресою: м.Хмельницький, садівницьке товариство «Плато» у зв`язку з виявленим перетином із земельною ділянкою ОСОБА_4 , чинним законодавством встановлено порядок виправлення технічних помилок, допущених під час визначення меж суміжних земельних ділянок, проте, доказів того, що позивач скористалася цим порядком для усунення перешкод у користуванні виділеної їй земельною ділянкою, матеріали справи не містять; суміжна земельна ділянка з кадастровим номером :35:001:0626 вже є сформованою, зареєстрована на праві приватної власності за відповідачкою ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 24.02.2012 року. Доказів того, яким чином порушується право власності позивачки відповідною суміжною ділянкою матеріали справи не містять, позивачкою не надано.

ОСОБА_1 не позбавлена можливості внести відповідні відомості щодо належної їй земельної ділянки до Державного земельного кадастру з присвоєнням кадастрового номеру у разі виправлення технічної помилки та приведення документації із землеустрою у відповідність до чинного законодавства, тому є правильними висновки суду першої інстанції, щодо недоведеності позивачем порушення відповідачем його права власності на землю.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, не спростовують висновків суду першої інстанції, фактично апелянт наводить ті ж аргументи, що є підставою позову та яким дана оцінка судом в мотивувальній частині рішення, а тому такі доводи апелянта слід відхилити.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу за перегляд рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.05.2023 року апеляційним судом.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог ( частина перша статті 141 ЦПК України).

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У вересні 2023 року ОСОБА_4 , через свого представник адвоката Терлича В.Г., подала до Хмельницького апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 у якому просила витрати на правову допомогу, пов`язані із розглядом цієї справи у апеляційному суді стягнути з позивача.

На підтвердження розміру понесених витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, представник ОСОБА_4 адвокат Терлич В.Г. надав суду копію договору про надання професійної правничої допомоги від 10.08.2023 року, пунктом 4.4. якого сторони погодили фіксований розмір гонорару в сумі 10000 грн., ордер на надання правничої допомоги №1054503, квитанцію №277599 від 10.08.2023 року про сплату правової допомоги ОСОБА_4 , відповідача по справі 686/811/22 в сумі 10000 грн. Вирішуючи питання про стягнення з позивача на користь відповідача понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу в апеляційному суді, суд апеляційної інстанції враховує, що відповідачем подано належні докази на підтвердження таких витрат, фактичне надання правничої допомоги - підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу, участь в судовому засіданні, відсутність заперечень позивача щодо неспівмірності суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, тощо.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає необхідним стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн.

Керуючись ст.ст., 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 жовтня 2023 року.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк