СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/872/23
Провадження №2/547/261/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченко,

за участі секретаря судового засідання К.С.Перекопної,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката К.О.Мисечко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області, за правилам спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

20.09.2023 позивачка ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.03.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Не заперечувала проти розгляду справи за її відсутності.

Позов обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб розірвано рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 20.06.2023, яке набрало законної сили. Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Із березня 2022 року позивачка із дочкою проживають у Німеччині ( АДРЕСА_1 , дочка перебуває на утриманні позивачки. Доказами перебування за кордоном є відмітка в їх закордонних паспортах України про перетин кордону 09.03.2022 (Україна-Польща). Починаючи з від`їзду за кордон відповідач ОСОБА_1 ухиляється від утримання дитини. Переговори про його обов`язок як батька матеріально утримувати дитину результатів не дали. Із березня 2022 року відповідач жодного разу не надав коштів на утримання їх спільної дитини, на її розвиток та виховання. Вона сама своїми силами за кордоном намагається утримувати дитину як може. За таких обставин вважає, що відповідач ОСОБА_4 ухиляється від виконання свої обов`язків як батько дитини. Відповідач працездатний, не перебуває у лавах ЗСУ, працює у м. Дніпро, має власний бізнес (місце працевлаштування не відомо). Відповідач має задовільний стан здоров`я. Позивачка просить врахувати, що вона має незадовільний матеріальний стан із дитиною через вимушене перебування в іншій країні, відсутність достатнього заробітку через не знання мови країни-перебування та недостатність коштів для їжі, одягу, виховання дитини тощо. Відповідач не має інших неповнолітніх дітей, не має інших аліментних зобов`язань. Тому, оскільки відповідач є працездатним, інших утриманців не має, також враховуючи матеріальний стан сторін, а також те, що він добровільно не надає аліментів на утримання дитини, просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01.03.2022.

Ухвалою суду від 29.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилам спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, запропоновано відповідачеві, зокрема, в 15-денний строк подати відзив на позов. Судове засідання призначено на 30.10.2023.

Відповідач копію ухвали суду, позовної заяви і доданих до неї документів не отримав засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" за зареєстрованим місцем проживання через не здійснення листування на територію Автономної Республіки Крим (а.с. 46). Копія позовної заяви і доданих до неї документів йому була направлена на електронну адресу, які він отримав 02.10.2023 (а.с. 20, 24-26).

Представник відповідача відзивом на позов від 05.10.2023 позов визнала частково оскільки з 09.03.2022 тобто з моменту виїзду позивачки за кордон із дитиною він перераховував кошти на утримання дитини, що підтверджується квитанціями про перерахунок коштів. Завжди підтримував дитину, сплачує за її навчання, купив ноутбук, сплачує за додаткові заняття з математики, за підручники, а також за зайняття спортом (гімнастика). Він ніколи не відмовлявся від участі у матеріальному забезпеченні та вихованні дитини. Виїзд за кордон був добровільним рішенням позивачки. Незнання мови не перешкоджає працевлаштуванню та вивченню мови країни, де позивачка зараз мешкає. Наразі власного бізнесу відповідач не має через складну ситуацію, яка виникла у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, має нерегулярний дохід, тому утримання у частці від доходу не буде відповідати інтересам дитини. Крім того він має на утриманні мати-інваліда дитинства другої групи безстроково, що підтверджується наданою довідкою та посвідченням, про що відомо позивачці. Він не має свого житла, автомобіля, якогось іншого джерела доходу. Тому просить стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн щомісячно, що є не меншим чим мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину в Україні віком від 6 до 18 років (а.с. 27-29).

30.10.2023 позивачка у судове засідання не з`явилася. Заявою від 17.10.2023 просила провести судовий розгляд за її відсутності на підставі матеріалів що є у справі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

30.10.2023 відповідач у судове засідання не з`явився.

Неявка позивачки і відповідачки у судове засідання 30.10.2023 відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) не перешкоджає розгляду справи по суті.

30.10.2023 у судовому засіданні представник відповідача повністю підтримала відзив на позов. Наголосила, що відповідач не ухилявся і не ухиляється від утримання дочки. Він постійно надсилав кошти для утримання дочки, зокрема кошти на оплату розвиваючих занять, купував і передавав їй у Німеччину речі і ноутбук. Свідченням цього є відповідні квитанції та чеки. Відповідач має на утриманні літню мати ОСОБА_5 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи. Відповідач не працевлаштований, не має власного бізнесу, не має стабільного доходу. Мати проживає із ним у гуртожитку. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 1500,00 грн не є меншим мінімально рекомендованого розміру аліментів для дитини віком від 6 до 18 років.

Вивчивши письмові заяви сторін по суті справи, вислухавши представника відповідача, вивчивши усі матеріали справи і надані до суду докази, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі із 05.09.2009 (а.с. 9).

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 20.06.2023 шлюб між сторонами розірвано.

Сторони є батьками неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Позивач має зареєстроване місце проживання у АДРЕСА_2 (а.с. 10).

Позивачка і дочка сторін 09.03.2022 перетнули державний кордон України у пропускному пункті "Грушів" із Республікою Польща, на що вказують відмітки у їх закордонних паспортах (а.с. 12-15).

Наразі вони проживають у Федеративній Республіці Німеччина, Земля Саксонія-Анхальт, м. Хальберштадт, на що вказано у позовній заяві і визнається відповідачем.

Отже дочка сторін наразі проживає із матір`ю (позивачкою) і позивачка стверджує про неучасть відповідача в утриманні дочки та ухиленні від утримання дочки.

Наразі між сторонами не досягнуто домовленості щодо способу виконання відповідачем, як батьком, обов`язку утримувати неповнолітню дочку, яка проживає з матір`ю (позивачкою): позивачка бажає отримання аліментів у 1/3 частці від доходу відповідача із 01.03.2022, а відповідач згоден сплачувати аліменти із 20.09.2023 у твердій грошовій сумі 1500,00 грн.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ст. 141 Сімейного кодексу України далі СК).

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК).

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК).

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2 ст. 181 СК).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК).

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК).

Слід наголосити, що за змістом вказаних приписів ч. 3 ст. 181 і ч. 1 ст. 184 СК вибір способу визначення розміру аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі закон залишає за тим із батьків, з ким проживає дитина, тобто за одержувачем аліментів. У цій справі за позивачкою.

Відтак суд відхиляє доводи відзиву на позов про необхідність або доцільність визначення судом розміру аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки позивачка обрала присудження аліментів саме у частці від доходу платника аліментів і таке право їй належить на підставі вказаного припису ч. 3 ст. 181 СК.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК).

Наразі жодна із сторін не надала судові належних і допустимих доказів працевлаштування когось із них, наявності інших утриманців, захворювань, наявності нерухомості чи цінного майна тощо.

Суд відхиляє доводи відповідача про перебування на його утриманні і спільним з ним проживанням його матері ОСОБА_6 , оскільки надана копія посвідчення особи з інвалідністю ІІ групи № 167113/40 від 01.04.2007 є лише доказом інвалідності, а не доказом спільного проживання чи утримання матері відповідачем (а.с. 41, 42).

Водночас поза увагою суду не може залишитися тривале проживання позивачки із неповнолітньою дочкою у Федеративній Республіці Німеччина, яка, за загальним правилом, надає грошову допомогу дітям (біженцям, вимушеним переселенцям тощо).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК).

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч.ч. 1, 5 ст. 183 СК).

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК).

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років (ч. 2 ст. 191 СК).

На спростування доводів позову про не участь відповідача у витратах на дочку і ухилення відповідача від грошової допомоги дочці Єлизаветі, відповідач надав до суду копії квитанцій банків про здійснення ним таких грошових переказів:

-за квитанцією TS211840 від 21.07.2023 перераховано на картку НОМЕР_1 кошти у сумі 600,00 грн, отримувач ОСОБА_7 (а.с. 33);

-за квитанцією TS208577 від 28.08.2023 перераховано на картку НОМЕР_1 кошти у сумі 300,00 грн, отримувач ОСОБА_7 (а.с. 33);

-за квитанцією TS208577 від 28.06.2023 перераховано на картку НОМЕР_1 кошти у сумі 600,00 грн, отримувач ОСОБА_7 (а.с. 34);

-за квитанцією TS211840 від 04.07.2023 перераховано на картку НОМЕР_1 кошти у сумі 1000,00 грн, отримувач ОСОБА_8 (а.с. 34);

-за квитанцією TS204601 від 22.02.2023 перераховано на картку НОМЕР_2 кошти у сумі 900,00 грн, отримувач ОСОБА_8 (а.с. 35);

-за квитанцією TS201667 від 14.11.2022 перераховано на картку НОМЕР_3 кошти у сумі 1275,00 грн, отримувач ОСОБА_8 (а.с. 35);

-за квитанцією TS206408 від 15.04.2023 перераховано на картку НОМЕР_2 кошти у сумі 380,00 грн, отримувач ОСОБА_8 (а.с. 36);

-за квитанцією TS204601 від 10.05.2023 перераховано на картку НОМЕР_2 кошти у сумі 998,00 грн, отримувач ОСОБА_8 (а.с. 36);

-за квитанцією TS208577 від 06.06.2023 перераховано на картку НОМЕР_1 кошти у сумі 400,00 грн, отримувач ОСОБА_7 (а.с. 37);

-за квитанцією TS211840 від 06.06.2023 перераховано на картку НОМЕР_2 кошти у сумі 1000,00 грн, отримувач ОСОБА_8 (а.с. 37);

-за квитанцією TS208577 від 05.09.2023 перераховано на картку НОМЕР_2 кошти у сумі 1200,00 грн, отримувач ОСОБА_8 (а.с. 38);

-за квитанцією TS208577 від 05.09.2023 перераховано на картку НОМЕР_1 кошти у сумі 500,00 грн, отримувач ОСОБА_7 (а.с. 38);

-за квитанцією TS204601 від 17.09.2023 перераховано на картку НОМЕР_1 кошти у сумі 1200,00 грн, отримувач ОСОБА_7 (а.с. 39);

-за квитанцією TS208577 від 30.08.2023 перераховано на картку НОМЕР_4 кошти у сумі 4000,00 грн, отримувач ОСОБА_2 (а.с. 40);

-за квитанцією TS201667 від 14.11.2022 перераховано на картку НОМЕР_5 кошти у сумі 53853,13 грн, отримувач ОСОБА_2 (а.с. 43).

Згідно квитанції ТОВ "Новапей" № 38324133.005.109 від 23.04.2023 відповідачем було сплачено 1330,00 грн за експрес-накладною 2007 від 23.04.2023 про відправлення особистих речей позивачці у ФРН з оголошеною вартістю 1099,82 грн (а.с. 39).

Згідно квитанції від 10.09.2023 відповідачем було придбано ноутбук НР 15s-fq0016 за 13598,00 грн та комплект книг в ел.вигляді "Книгозбірня від COMFY" за 400,00 грн, разом 13998,00 грн (а.с. 41).

11.09.2023 вказаний ноутбук надіслано позивачці ОСОБА_2 "Новою Поштою" у ФРН. За пересилання ноутбука відповідач сплатив 770,00 грн за квитанцією ТОВ "НоваПей" № 38324133.005.031 від 11.09.2023 (а.с. 32, 40).

Позивачка не заперечувала проти вказаних квитанцій і чеків як доказів участі відповідача в утриманні дочки сторін.

Відтак суд відхиляє доводи позову про ухилення відповідача від сплати коштів та його ухилення від утримання дочки сторін. Позивачка не надала до суду будь-яких доказів того, що із 01.03.2022 вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, а, він, у свою чергу, із 01.03.2022 ухилявся від цього.

Будь-яких доводів чи доказів того, що частка доходу, яка має сплачуватися як аліменти для дочки повинна складати 1/3, тобто бути більшою аніж усталена 1/4 частка для однієї дитини, судові не надано.

Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зокрема й бажання відповідача сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, суд робить висновок, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню: суд стягує аліменти на утримання дочки сторін із дати звернення позивачки з позовом до суду із 20.09.2023 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача (платника аліментів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Достатніх правових підстав для стягнення аліментів із 01.03.2022 у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, у справі не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК суд допускає до негайного виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-5, 10-13, 48, 49, 76-83, 89, 141, 174, 209, 211, 223, 258, 259, 264, 265, 272, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК , суд

ВИРІШИВ:

Задоволити позов частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 20.09.2023 і до досягнення дитиною повноліття, відмовивши у стягненні аліментів у розмірі однієї третини заробітку (доходу) починаючи із 01.03.2022.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення.

Позивач ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; проживає: АДРЕСА_1 , більш повну адресу судові не повідомила; РНОКПП НОМЕР_6 ).

Відповідач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; проживає за адресою: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_7 ).

Повне рішення складене 02.11.2023.

Суддя В.Ф.Харченко