Справа № 487/3431/23
Провадження № 2/487/1663/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Бобрової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Белорукової І.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу № 487/3431/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Миколаївської міської ради, третя особа Товарна біржа «Нерухомість-Південь» про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом

ВСТАНОВИВ:

14.06.2023 представник позивачки адвокат Павленко Н.М. звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 10.07.2001, укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з однієї сторони, та ОСОБА_2 , з іншої сторони, зареєстрований на Товарній біржі «Нерухомість-Південь», реєстровий номер 4461; визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивувала тим, що 10.07.2001 бабуся позивачки ОСОБА_3 та її рідний дядько ОСОБА_4 з однієї сторони як покупці та відповідачка ОСОБА_2 з другої сторони як продавець, уклали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Вказаний договір було зареєстровано 10.07.2001 на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» за реєстровим № 4461 без подальшого нотаріального посвідчення. Крім того даний договір було зареєстровано в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 08.01.2001. На час укладання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 діяв ЦПК УРСР в редакції 1963 р., який не передбачав нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованих на товарних біржах. У зв`язку з чим, враховуючи, що договір купівлі-продажу квартири було оформлено за існуючим на той час порядком, умови договору були виконані сторонами, наразі є усі підстави для визнання його дійсним. Крім того зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний дядько позивачки ОСОБА_4 , який 18.04.2011 залишив заповіт, відповідно до якого заповів усе майно ОСОБА_1 . Інших спадкоємців після смерті дядька, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині немає. Позивачка після смерті спадкодавця своєчасно звернулася до Третьої державної нотаріальної контори Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу від 10.07.2001 квартири АДРЕСА_1 , що зареєстрований на товарній біржі «Нерухомість-Південь» не є дійсним. Таким чином позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки рішення про визнання спірного договору купівлі-продажу дійсним не можливо буде зареєструвати в органі державної реєстрації, що унеможливить оформлення спадщини нотаріально.

Суд ухвалою від 27.06.2023 відкрив провадження, призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та задовольнив клопотання представника позивачки про витребування доказів.

11.10.2023 від представника позивачки адвоката Павленко Н.М. надійшла позовна заява в новій редакції, в якій вона доповнила первісні позовні вимоги та, крім іншого, просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ОСОБА_3 на час її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2

Суд, розглянувши матеріали справи, дійшов до такого висновку.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Згідно із частиною третьою статті 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Із позовної заяви в новій редакції від 11.10.2023 вбачається, що представник позивачки доповнила первісні позовні вимоги, у зв`язку з тим, що початкові вимоги не забезпечать позивачки захист її порушених прав.

Отже, враховуючи наведене вище, суд доходить до переконання, що позовна заява в новій редакції, яка подана представником позивачки адвокатом Павленко Н.М. фактично є заявою про зміну предмету позову, а тому вважає за необхідне прийняти зміну предмету позову.

Керуючись ст. 49, 258, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти заяву представника позивачки адвоката Павленко Н.М. від 11.10.2023 про зміну предмету позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Миколаївської міської ради, третя особа Товарна біржа «Нерухомість-Південь» про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

У подальшому розглядати справу з урахуванням зміненого предмету позову.

Роз`яснити відповідачам, що вони мають право надати відзив на позовні вимоги зі зміненим предметом позову у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали суду про прийняття заяви про зміну предмету позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачам п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Підготовче засідання з розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Миколаївської міської ради, третя особа Товарна біржа «Нерухомість-Південь» про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час його смерті відкласти до 30.10.2023 о 10 год. 30 хв.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. В. Боброва