провадження № 22-з/824/1105/2023
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),
суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,
розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1
про ухвалення додаткового рішення
у цивільній справі №760/394/23 Солом'янського районного суду м. Києва
про стягнення аліментів
Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 01 травня 2023 року позов задоволено частково.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року рішення суду першої інстанції змінено та збільшено розмір аліментів на кожного з дітей.

18 серпня 2023 року ОСОБА_1 подала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати в розмірі 20 000 грн, які понесені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Також в заяві просила допустити негайне виконання постанови Київського апеляційного суду від 15.08.2023 у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки апеляційну скаргу на рішення суду розглянуто в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, то у відповідності до вимог ч. 3 ст. 270 ЦПК України заява про ухвалення додаткового рішення теж розглядається в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 та змінено рішення суду в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання кожного з трьох дітей, а саме визначено аліменти в розмірі половини твердої грошової суми на кожного з дітей, яку просила стягнути позивачка.

Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, ОСОБА_1 просила понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції покласти на ОСОБА_2 .

Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилалася на те, що вона очікує понести витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 30 000 грн. До апеляційної скарги ОСОБА_1 на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу долучено наступні докази: Ордер на надання правничої допомоги Серія ВВ №1030388 від 14.05.2023, виданий адвокатом Тітовим О. М.; Договір №2 від 16.12.2022 про надання правової допомоги (а. с. 84-89).

До заяви про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу долучено такі докази: Додаткова угода №1 від 16.08.2023 до Договору про надання правової допомоги №2 від 16.12.2022; Акт №02 від 16.08.2023; платіжна інструкція від 18.08.2023 (а. с. 169-171).

З наданих позивачем доказів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу вбачається наступне.

16 грудня 2022 року між Адвокатським об'єднанням "АО" в особі керуючого партнера Тітова О. М. та Бойко І. А. укладено Договір про надання правової допомоги №2 (далі - Договір), пунктом 1.1. якого визначено, що Адвокатське об'єднання "АО" зобов'язується надати правову допомогу, здійснити представництво або надати інші види правової допомоги клієнту за дорученням, на умовах і в порядку, що визначені цим Договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання саме цього договору.

В пункті 3.1. Договору сторони погодили, що розмір гонорару Об'єднання за надану правову допомогу складає еквівалент 80 доларів США у гривні за курсом продажу ПАТ "ПриватБанк" на день оплати, в тому числі ПДВ за 1 (одну) годину, витрачену адвокатами, юристами, представниками Об'єднання.

В пункті 3.1. Договору сторони визначили, що розмір та порядок розрахунків встановлюється сторонами в додатковій угоді до вказаного договору.

В Додатковій угоді №1 від 16.08.2023 сторони погодили та внесли наступні зміни до Договору: надання правової допомоги клієнту в суді апеляційної інстанції щодо апеляційного оскарження рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01.05.2023 у справі №760/394/23 з усіх питань, що стосуються реалізації прав клієнта у відповідності до чинного законодавства України, надавати консультації, висновки, довідки з правових питань, що стосуються даної справи; складати та подавати заяви по суті справи, з процесуальних питань тощо, вчиняти інші дії та надавати послуги, передбачені Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Також в Додатковій угоді №1 від 16.08.2023 сторони погодили, що вартість послуг за надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції складає 20 000 грн, які сплачуються після постановлення судом апеляційної інстанції постанови.

В Акті №02 від 16.08.2023, що Адвокатським об'єднанням надано наступний перелік юридичних послуг:

1) аналіз рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01.05.2023 у справі №760/394/23;

2) консультації з клієнтом щодо ухваленого рішення, погодження подальших кроків та формування правової позиції клієнта для апеляційного оскарження;

3) підготовка апеляційної скарги на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01.05.2023, виготовлення її копій відповідно до кількості сторін у справі та надсилання сторонам і суду;

4) підготовка та подання додаткових пояснень;

5) підготовка та подання адвокатських запитів про витребування інформації про доходи відповідача;

6) підготовка та подання клопотання про витребування доказів;

7) підготовка та подання клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін;

8) підготовка та подання заяви про ухвалення додаткового рішення та відшкодування витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції.

В Акті №02 від 16.08.2023 зазначено, що вартість наданих послуг становить 20 000 грн.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

За приписами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав заяву про ухвалення додаткового рішення (а. с. 172), але не подавав до суду письмових заперечень проти заяви позивача про ухвалення додаткового рішення або клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Поруч з цим, відсутність письмових заперечень або клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу протилежної сторони не є безумовною підставою для задоволення цих витрат в повному обсязі, з огляду на таке.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 15.09.2021 у справі №924/675/20, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менше, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і в пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

З урахуванням наведених правових висновків Верховного Суду, колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача, що суд з власної ініціативи не може зменшити розмір витрат на правничу допомогу.

Проаналізувавши надані заявником докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, в яких зазначено здійснені адвокатом роботи (послуги), а також застосувавши правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм права при вирішенні питання розподілу судових витрат, колегія суддів приходить до висновку, що розмір витрат на правничу допомогу понесених в суді апеляційної інстанції в розмірі 20 000 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру; такі витрати не співрозмірні з виконаною роботою під час розгляду апеляційної скарги позивача судом апеляційної інстанції.

На переконання суду такі види послуг, як: аналіз рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01.05.2023; 2) консультації з клієнтом щодо ухваленого рішення, погодження подальших кроків та формування правової позиції клієнта для апеляційного оскарження; 3) підготовка апеляційної скарги на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01.05.2023, виготовлення її копій відповідно до кількості сторін у справі та надсилання сторонам і суду, фактично є одним і тим же видом послуг та охоплюються такими діями адвоката як підготовка апеляційної скарги. Додатково включати ці витрати, як окремий вид послуги, є неправильним і не відповідає критерію "розумності витрат на професійну правничу допомогу". Більш того, виготовлення та направлення копії апеляційної скарги сторонам по справі не передбачено ЦПК України, оскільки у разі відкриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції направляє учасникам справи копію ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги та доданими до неї матеріалами.

Не можна вважати обґрунтованими і витрати щодо підготовки та подання пояснень, оскільки подання пояснень стороною у справі у відповідності до вимог ЦПК України не є необхідною процесуальною дією. Крім цього, як вбачається зі змісту пояснень, позивачка посилається на те, що вона у відповідності до вимог ст. 43 ЦПК України вважає за необхідне надати письмові пояснення.

Підготовка та подання до суду клопотання про розгляд апеляційної скарги за участі сторін не можна вважати необхідною процесуальною дією, адже законодавцем визначено, що справи у спорах про стягнення аліментів підлягають розгляду в порядку письмового провадження без виклику сторін (ст. 274 ЦПК України). До того ж, в задоволенні такого клопотання відмовлено позивачці, про що зазначено в тексті постанови Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року.

Підготовка та подання адвокатських запитів про витребування інформації про доходи відповідача та підготовка і подання клопотання про витребування доказів теж не можна вважати необхідною процесуальною дією під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, оскільки такі дії (подання доказів) вчиняються позивачем з поданням позовної заяви (ч. 2 ст. 83 ЦПК України). При цьому, ухвалою Київського апеляційного суду від 10 серпня 2023 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про витребування доказів (а. с. 147-148).

Включення до витрат на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції таких послуг, як: підготовка та подання заяви про ухвалення додаткового рішення та відшкодування витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції є недоречним, оскільки такі дії вчинено адвокатом поза межами розгляду справи в суді апеляційної інстанції і є додатковим розглядом в суді апеляційної інстанції, а саме після ухвалення постановлення постанови від 15.08.2023.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що визначений між Адвокатським об'єднанням "АО" та ОСОБА_1 розмір витрат на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 20 000 грн є завищеним, а частково взагалі необґрунтованим та безпідставним.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторін тощо (постанова Верховного Суду від 01.09.2022 №640/16093/21).

Крім того, колегія суддів враховує, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з відповідача аліменти на утримання кожного з дітей половину розміру, який просила позивачка. А згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, до яких відносяться витрати на професійну правничу допомогу, покладаються у разі часткового задоволення позову, на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За вказаних обставин та з огляду на фактичний об`єм послуг, наданих адвокатом Бойко І. А., суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу понесених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції - 5 000,00 грн, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, з урахуванням складності справи і задоволених позовних вимог.

Положеннями пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню та з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Щодо вимоги ОСОБА_1 у заяві про ухвалення додаткового рішення про негайне виконання постанови Київського апеляційного суду в межах суми платежу за один місяць, колегія суддів зазначає, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки процесуальним законодавством визначено, що негайному виконанню підлягають судові рішення до набрання ними законної сили, тобто відразу після їх ухвалення, не очікуючи апеляційного перегляду справи. А оскільки судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, то відсутні підстави для зазначення судом про необхідність негайного виконання такого судового рішення.

Постанова Київського апеляційного суду від 15.08.2023 за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду у даній справі не підлягає касаційному оскарженню, оскільки за законом спір у даній справі відноситься до малозначних, а судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. А зважаючи на те, що за приписами ЦПК України додаткова постанова є невід'ємною частиною судового рішення по суті спору, то вона теж не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 137, 141, 268, 270, 389 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 5 000 (п'ять тисяч) грн 00 коп.

В задоволенні інших вимог заяви про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська