Дата документу 06.10.2023 Справа № 336/5819/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1868/23 Головуючий у 1-й інстанції: Дацюк О.І.
Є.У.№ 336/5819/23 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий: Кочеткова І.В.,

судді: Дашковської А.,

Гончар М.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 липня 2023 року, якою позов визнано неподаним та повернуто позивачеві,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року АТ «КБ «ПриватБанк» звернулось із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 06.06.2005 в сумі 9076,26 доларів США.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 червня 2023 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам ст. 175, 177 ЦПК України. Зазначено про необхідність представнику позивача для усунення недоліків позовної заяви надати належним чином оформлений оригінал ордеру про надання правничої (правової) допомоги, доплатити судовий збір та надати платіжний документ на підтвердження сплати судового збору.

11.07.2023 представник позивача направив до суду платіжне доручення про доплату судового збору в сумі 1,17 грн. та копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 09.03.2023.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 липня 2023 року позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» повернуто позивачу.

Судове рішення мотивовано тим, що незважаючи на вказівки суду, позивачем належним чином недоліки не усунені, не було надано оригіналу ордеру, оформленого з дотримання вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим існують передбачені ст. 185 ЦПК України підстави для повернення позовної заяви.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що за формою і змістом позовна заява відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, скаржником сплачено судовий збір у повному обсязі, а тому суд не мав права повертати позовну заяву позивачеві з формальних міркувань. Питання щодо вмотивованості позовних вимог вирішуються судом за результатами розгляду справи по суті і не на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

В силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За приписами ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5, 6, 9,10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, в тому числі про передачу справи на розгляд іншого суду, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що за формою і змістом заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, у наданий судом строк її недоліки позивачем не усунені, що є підставою для визнання позовної заяви неподаною та повернення її АТ КБ «Приватбанк»

Проте таких висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права, а тому з ними не можна погодитися.

Відповідно до статті 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права та застосовує засади судочинства, серед яких розумні строки розгляду справи судом.

В Україні основоположним принципом судочинства згідно з Конституцією України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» є принцип верховенства права.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як вказано у Рішенні Конституційного суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004, верховенство права це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

У практиці Європейського суду з прав людини зазначається, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (пункт 47 Рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2010 року у справі «Diya 97 проти України», справа № 19164/04).

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1995 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

За приписами ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Залишаючи без руху позовну заяву, суд у своїй ухвалі зазначав, що за формою і змістом вона не відповідає вимогам ст.175, ст.. 177 ЦПК, а саме, суду не було надано засвідчену копію ордеру замість оригіналу, крім того судовий збір було сплачено не в повному обсязі.

Тобто позивачу слід було надати оригінал ордеру, та квитанцію про доплату судового збору за подання позову, привести свою позовну заяву у відповідності до вимог цивільного та цивільно-процесуального законодавства.

На виконання ухвали суду від 30 червня 2023 року, АТ КБ «Приватбанк» 11.07.2023 надав копію квитанції про доплату судового збору та копію ордеру на представництво у суді, тобто виконав вимоги суду (а.с.13-14).

Позовна заява за формою і змістом відповідає вимогам ст.175 ЦПК України.

Недоплата судового збору, чи надання копії ордеру на представництво у суді в даному позові не є підставою для відмови АТ КБ «Приватбанк» у доступі до правосуддя.

Допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали, що перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, та в силу вимог ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду (вирішення процесуального питання про відкриття провадження у цій справі) до суду першої інстанції.

Оскільки судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, розподіл сум судового збору, пов`язаного із розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції у подальшому за загальними правилами ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 липня 2023 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

М.С. Гончар