Провадження № 2/760/6995/23
Справа №760/9934/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м.Києва Козленко Г.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_4 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , згідно з яким просив:

- в порядку відшкодування шкоди, завданої власнику транспортного засобу внаслідок пошкодження його автомобіля, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 107 616 грн 85 коп. матеріальної шкоди та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн 00 коп.;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з: 1 176 грн 17 коп. судового збору за вимогу майнового характеру, 3 500 грн 00 коп. за складання звіту № 438 від 02.06.2022 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням його автомобіля внаслідок ДТП; 730 грн 02 коп. витрат, пов`язаних з поштовими відправленнями адвокатських засобів, повідомлення, пропозицій, а всього на загальну суму 4749 грн 19 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15.04.2022 приблизно о 08 год. 10 хв. у м. Києві на Кільцевій дорозі навпроти та на відстані біля 70 м від будинку № 2а по вул. Київській відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO SPORT», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія та власника цього транспортного засобу - ОСОБА_1 , та автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . В результаті вказаної ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

При цьому, винуватцем вказаної ДТП є водій ОСОБА_3 , який під час руху та керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ SPRINT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , гальмуючи та на відстані близько 7 м від пішохідного переходу і світлофора, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем позивача, чим порушив пункт 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Факт наявності вини ОСОБА_3 у вчиненні вказаної ДТП підтверджується наступними доказами в їх сукупності: письмовими пояснення ОСОБА_1 , оформленими протоколом опитування адвокатом особи за її згодою від 10.05.2022, та наданими до цих пояснень додатками; протоколом огляду місця події ДТП, складеним 10.05.2022, та наданими до цих пояснень додатками; відсутністю будь-яких заперечень від ОСОБА_3 з приводу обставин вчиненої ним дорожньо-транспортної пригоди, що призвела до зіткнення вказаних автомобілів, та відсутністю будь-яких заперечень з приводу ДТП зі сторони ОСОБА_2 .

У свою чергу, позивач вказував, що внаслідок вказаної ДТП йому було завдано, серед іншого, матеріальну шкоду у загальному розмірі 107 616 грн 85 коп., що підтверджується рахунком № НОМЕР_3 від 19.04.2022 на загальну суму 92 905 грн та товарним чеком від 02.06.2022 на суму 3500 грн по сплаті за послугу по складанню звіту.

Також, позивач зазначав, що з вини відповідача позивачу була завдана і моральна шкода, яка полягає у неможливості протягом тривалого часу користуватися власним автомобілем, який не відремонтований та суттєво втратив товарний вигляд, наявності зайвих клопотів, пов`язаних з пересуванням по місту, погіршенні морального та фінансового стану, а також небажанні відповідача протягом тривалого часу виконати свої зобов`язання щодо відшкодування завданої шкоди.

Крім того, після ДТП та під час збору матеріалів (документів), необхідних для складання і подачі позову до суду, з метою встановлення даних, що стосуються відповідача та задля досудового врегулювання питань щодо відшкодування шкоди, позивач та його адвокат були змушені вчинити певні дії, виконання яких потребувало певних витрат.

Одночасно з позовом, стороною позивача було подано до суду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 10.08.2022 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою суду від 21.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 21.03.2023 відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

02.05.2023 до суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

04.07.2023 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наступні обставини справи в їх сукупності: позов подано до неналежного відповідача; позов не містить доказів про встановлення вини кого-небудь, що призвело до спричинення майнової шкоди відповідачу; позов не має підтвердження того, що транспортний засіб, який на праві власності належить відповідачу, був учасником будь-якої ДТП, позов не ґрунтується на допустимих та належних доказах.

31.07.2023 від представника позивача до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив, в якій просить позовні вимоги ОСОБА_1 , викладені в позові, задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що 15.04.2022 приблизно о 08 год. 10 хв. у м. Києві на Кільцевій дорозі навпроти та на відстані біля 70 м від будинку № 2а по вул. Київській відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO SPORT», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія та власника цього транспортного засобу - ОСОБА_1 , та автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . В результаті вказаної ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

При цьому, на підтвердження того, що винуватцем вказаної ДТП є водій ОСОБА_3 , позивачем було додано до матеріалів справи письмові пояснення ОСОБА_1 , оформленими протоколом опитування адвокатом особи за її згодою від 10.05.2022, та наданими до цих пояснень додатками; протоколом огляду місця події ДТП, складеним 10.05.2022, та наданими до цих пояснень додатками; відсутністю будь-яких заперечень від ОСОБА_3 з приводу обставин вчиненої ним дорожньо-транспортної пригоди, що призвела до зіткнення вказаних автомобілів, та відсутністю будь-яких заперечень з приводу ДТП зі сторони ОСОБА_2 .

Звертаючись до суду з даним позовом та пред`являючи свої вимоги до ОСОБА_2 , позивач вказував, що внаслідок вказаної ДТП йому було завдано матеріальну та моральну шкоду, яку відповідно до ст. 1187 ЦК України має відшкодувати відповідач, як власник автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Так, згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі(право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортних засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної та юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Положеннями ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Крім того, як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 6 своєї постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України).

Отже, виходячи з системного аналізу вищенаведених положень законодавства, можна дійти висновку, що потерпілий у дорожньо-транспортній пригоді не має правових підстав для стягнення матеріальної шкоди з власника транспортного засобу, який не має відношення до дорожньо-транспортної пригоди.

Однак, як вбачається, даний позов пред`явлено позивачем, у тому числі, й до власника, який, враховуючи вищевказане та суть правовідносин, не порушував прав і законних інтересів позивача, у зв`язку з чим є неналежним відповідачем у даній справі.

Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували як факт самої ДТП за участю автомобіля відповідача, так і наявності вини відповідача або третіх осіб у вчиненні такої ДТП, зокрема: доказів звернення позивача до правоохоронних органів, повноваженнями яких є, серед іншого, здійснення факту фіксації ДТП та прийняття відповідного рішення.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 5 ЦПК України регламентовано, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Таким чином, встановивши вищенаведені обставини, а також розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору, підстав для його задоволення та суб`єктного складу, суд першої інстанції приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.О. Козленко