Березівський районний суд Одеської області
04.10.2023
Справа № 494/1312/22
Провадження № 2/494/393/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Панчишин А.Ю., розглянувши заяву про самовідвід у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

04.10.2023 суддею Панчишином А.Ю. заявлено самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди з тих підстав, що 19.04.2022 року ним у справі №494/1789/21 винесена ухвала, якою клопотання прокурора Березівської окружної прокуратури Гушана В.А. про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_2 у зв`язку з закінченням строків давності задоволено, звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.125 КК України, на підставі п.1 ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, кримінальне провадження за №0000229 від 07.06.2017 року за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України - закрито. Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок скоєння кримінального правопорушення залишено без розгляду. А також, 01.03.2023 року ним у цій же справі винесена інша ухвала про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 по поновлення строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Березівського районного суду Одеської області від 19.04.2022. Заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Березівського районного суду Одеської області від 19.04.2022 за нововиявленими обставинами повернуто заявникові.

Вказаний позов випливає із зазначеного кримінального провадження, за результатами розгляду якого в мене сформувалась правова позиція стосовно обґрунтованості висунутого ОСОБА_2 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 19.04.2022 року під моїм головуванням вказане кримінальне провадження було закрите у зв`язку з закінченням строків давності притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності. Іншою ухвалою суду від 01.03.2023 року, також під моїм головуванням, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 по поновлення строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Березівського районного суду Одеської області від 19.04.2022. Вказані судові рішення були оскаржені ОСОБА_1 , однак залишені в силі ухвалами Одеського апеляційного суду. Потерпілою у вказаному кримінальному провадженні була ОСОБА_1 , яка є позивачем у даній цивільній справі, а сам обвинувачений ОСОБА_2 є відповідачем у такій. Зазначені судові справи випливають з одних і тих самих правовідносин та учасниками таких є ті ж самі особи, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно до положень п.5 ч.1ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності судді.

Вважаю, що висловлення мною правової позиції, як головуючим в ухвалах суду від 19.04.2022 та від 01.03.2023 року, є саме тими обставинами, які з стороннього погляду можуть свідчити про мою упередженість при винесенні рішення на користь будь якої зі сторін по справі.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштайн проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У пункті 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Суддя повинен бути вільним не тільки від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але й вільними від цього в очах розумного спостерігача.

В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Тобто, першочерговим у контексті довіри до суду не є неспроможність судді об`єктивно та неупереджено розглянути справу, а саме думка про це у стороннього спостерігача.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення сумніву щодо неупередженості і об`єктивності судді під час проведення судового розгляду та вирішення даної справи по суті, заява про самовідвід підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 40, 260, 353 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву судді Панчишина А.Ю. про самовідвід у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити.

Справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди передати до канцелярії Березівського районного суду Одеської області для повторного автоматизованого розподілу справи між суддями.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Панчишин А.Ю.