Провадження № 2/686/4431/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

з участю: секретаря Кошельник Ю.С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУ ПФУ в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди у розмірі 4977 грн. за невиплату донарахованої пенсії у справі №560/3923/20. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 31.03.2023 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області ним направлено заяву щодо «позачергової» виплати йому заборгованості по донарахованій за рішенням судів, які вступили в законну силу, його пенсії (в порядку виключення та керуючись п.8 ст. 38 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів», який встановлює позачергове обслуговування інвалідів).

Зокрема, у справі №560/3923/20 від 10.09.2020 р. йому донараховано, але до тепер не виплачено, суму у розмірі 14930 грн.. Тобто, більш ніж два роки він не отримує зазначених коштів, які належать йому на законних підставах і які є єдиним джерелом його доходів. Поставивши його у так звану «чергу», на підставі ПКМУ №649 ГУ ПФУ лишила його не тільки законно належних йому коштів, а й не вказує термін коли ця заборгованість буде виплачена.

Зазначені обставини принижують його честь та гідність як людини і тим паче, як військового пенсіонера (у розумінні ст.17 Конституції України), лишають можливості забезпечити гідні умови його життя та родини.

За цей термін стан його здоров`я значно погіршився, (і насамперед через протиправні дії ПФУ щодо невиплати законно належних йому коштів) про що свідчать медичні заключення, які наявні у його медичній книзі. Всі ці негативні зміни у його стані здоров`я відбулися протягом останнього півтора року. Належного та необхідного, у відповідності до загострень захворювань, лікування він не може отримати із-за відсутності достатніх коштів, що призводить до страждань та болю фізичного характеру.

17.04.2023 року у поштовому відділенні він отримав відповідь від ГУ ПФУ, в якій йому надано відмову у проханні пришвидшити виплату законно належних йому коштів

04.04.2023 року ним отримано відповідь на його запит від 14.03.2023 року з відділу примусового виконання рішень, в якій зазначається, що, не дивлячись на те, що відкрито виконавче провадження по виконанню судового рішення за справою №560/3923/20, у відділі відсутні законні підстави прискорити виконання судового рішення за цією справою.

Ці обставини приносять додаткові негативні психологічні навантаження та моральні страждання. По суті справи це є протиправний насильницький акт по змушенню його до безпроцентного і без заставного кредитування держави, при тій умові, що, за соціальним станом, він сам потребує допомоги від держави.

Зазначені дії посадових осіб ГУ ПФУ у Хмельницькій області рахує протиправними і незаконними оскільки вони прямо порушують його конституційні права, приносячи душевні страждання, шкоду фізичному і психологічному стану здоров`я.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задоволити з підстав зазначених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечила, просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з підстав зазначених у відзиві. Суду пояснила, що на виконання рішення суду в справі №560/3923/20, ГУПФ в Хмельницькій області здійснено перерахунок пенсії позивача і сума доплати становить 14930,82грн., яка була включена в Реєстр судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що виплата пенсій особам за цим Законом забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань є порушенням бюджетного законодавства. Фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та передбачено у складі бюджетної програми. Сума доплати, згідно проведеного перерахунку буде виплачена позивачу при відповідному фінансуванні в порядку календарної черговості дати набрання законної сили судових рішень. Крім наведеного, позивач не мотивував, якими саме діями ПФ йому заподіяно моральну шкоду та не надав доказів на підтвердження її розміру.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.09.2020р. у справі № 560/3923/20 (яке набрало законної сили 10.12.2020р): визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 за оновленою довідкою про грошове забезпечення №3 від 07 липня 2020 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року у відповідності до отриманої від управління Служби безпеки України в Хмельницькій області довідки №3 від 07 липня 2020 року із врахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.09.2020р. у справі № 560/3923/20, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Сума доплати за період з 05.03.2019 по 31.12.2020 становить 14930,82грн., яка включена в Реєстр судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

ОСОБА_1 являється особою з інвалідністю другої групи.

31.03.2023 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Хмельницькій області з заявою про виплату йому заборгованості по пенсії відповідно до рішень судув (в т.ч. по справі № 560/3923/20 в сумі 14930грн.) найближчим часом, керуючись п.8 ст.38 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів», який встановлює позачерговість обслуговування інвалідів.

ГУ ПФУ в Хмельницькій області листом від 10.04.2023 року на вказану заяву повідомило ОСОБА_1 , що виплата коштів, нарахованих на виконання рішень Хмельницького окружного адміністративного суду, в т.ч. у справі № 560/3923/20 в сумі 14930грн., буде здійснена в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат в порядку черговості.

Вказані обставини підтверджуються: рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року в справі № 560/3923/20; листом Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 04.04.2023р. № 3909; заявою ОСОБА_1 від 31.03.2023 року; листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 10.04.2023 року; копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 виданого в липні 2015 року; довідкоюу до акту огляду МСЕК від 19.02.2015 року.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

Відповідно до вимог ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

З наведеного слідує, що шкода, завдана незаконними рішеннями органу державної влади, відшкодовується державою. Тобто відшкодування, у разі визнання судом незаконними дій чи рішень будь-якого органу державної влади, повинно здійснюватися за рахунок держави, а саме за рахунок коштів Державного бюджету України.

Також слід зазначити, що згідно з Конституцією України Державний бюджет України і бюджетна система України встановлюються виключно законами. Такими законами є Закони України про Державний бюджет України на кожний рік, Бюджетний кодекс України.

Статтею 7 Бюджетного кодексу України визначено, одним з принципів на яких ґрунтується бюджетна система є принцип - цільового використання бюджетних коштів - бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п.п. 20 та 29 ч.1 ст. 116 Бюджетного кодексу України, порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме: взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України; здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України;

Статтею 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно з пунктом 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Частиною 2 ст.72 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду використовуються на: 1) виплату пенсій, передбачених цим Законом; 1-1) здійснення страхових виплат та фінансування заходів з профілактики страхових випадків, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування"; 2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом та Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування"; 3) фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; 4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій; 5) формування резерву коштів Пенсійного фонду. Забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Відповідно до підпунктів 4, 7 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: забезпечує своєчасну та у повному обсязі виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання, здійснює страхові виплати та надає соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та інші виплати, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, в межах обсягів фінансування цих виплат; здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України здійснює виплати винятково коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством.

У ч. 1 ст. 2 Закону України від 5 червня 2012 року №4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (далі Закон №4901-VI) передбачено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (ч.1 ст.3 Закону №4901-VI).

Фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачено у складі бюджетної програми за КПКВК 2506080 «Фінансування виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду».

Як установлено судом, відповідачем на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року в справі № 560/3923/20 позивачу здійснено перерахунок пенсії та нараховано доплату, яка була включена в Реєстр судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Таким чином, відповідач вжив конкретні заходи з метою виконання вказаного вище рішення суду.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову.

Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем на підтвердження заявлених вимог, заподіяння йому діями відповідача моральної шкоди та її розміру надано суду: копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 виданого в липні 2015 року, довідку до акту огляду МСЕК від 19.02.2015 року про встановлення йому в січні 2015 року другої групи інвалідності, копію медичної картки про його звернення до терепавта 11.11.2022р., результати дуплексного сканування судин від 01.02.2023р., УЗД щитовидної залози від 22.02.2023 р., УЗД правої кісті від 15.07.2022 р.. Проте, вказані докази достовірно не підтверджують факт погіршення стану здоров`я позивача внаслідок дій відповідача після ухвалення судом рішення у справі № 560/3923/20 та в період його виконання. При цьому слід зазначити, що інвалідність позивачу було встановлено в 2015 році, тоб то до ухвалення рішеня у справі № 560/3923/20, та його виконання.

Позивачем дії відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови йому у позачерговій виплаті заборгованості по донараховані пенсії, як особі з інвалідністю в порядку виключення та керуючись п.8 ст.38 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалів», не оскаржувалися і в судовому порядку незаконними не визнавались.

Отже, з наведеного вище слідує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року в справі № 560/3923/20 виконано в обсязі та в межах наданих повноважень, відповідно до вимог чинного законодавства, а виплата коштів, нарахованих відповідачем відбудеться в порядку календарної черговості дати набрання законної сили судових рішень в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження факту спричинення йому моральної шкоди внаслідок невиконання відповідачем рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року в справі № 560/3923/20 та в обґрунтування розміру заподіяної моральної шкоди, позивачем суду не надано.

Також слід зазначити, що з врахуванням вищевикладених положень ст.ст.1173, 1174 ЦК України, вимоги позивача до ГУ Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про стягнення моральної шкоди саме з відповідача, є необґрунтованими враховуючи, що шкода, завдана незаконними рішеннями та діями органу державної влади, відшкодовується державою.

Врахувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 42, 48, 58, 76, 81, 82, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України ст. ст. 19, 56, 28, 129 Конституції України, ст. ст. 15, 23, 1167, 1173, 1174 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (, адреса: 29000, м.Хмельницький, вул. Гната Чекірди, 10).

Дата складання повного тексту рішення суду 30.10.2023 року.

Суддя: