Провадження № 2/752/1196/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 квітня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Давиденко С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», третя особа : ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ПрАТ «Страхова компанія «Еталон», третя особа : ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди.

В обгрунтування позовної заяви про стягнення майнової шкоди позивачка зазначила, що 01 грудня 2018 року о 10 год. 10 хв. на вул. А. Заболотного, 158 у м. Києві сталася ДТП за участю транспортних засобів «Ford fusion» н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , « Volkswagen Touran» н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Крім того, до даної події був причетний ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом «Renault Trafic» н.з. НОМЕР_3 та механічних пошкоджень не отримав. При цьому, постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 01 лютого 2019 року ОСОБА_2 визнано винним. Крім того, зазначив, що Постановою Київського апеляційного суду від 30.10.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Голосіївського районного суду, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП скасовано. Автомобіль «Рено» д.н.з. НОМЕР_3 застраховано в ПрАТ «Страховій компанії «Еталон» поліс АМ 420 4100. Згідно звіту № № 035-21 про розмір вартості матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу від 20.02.2021 року виконаного ФОП ОСОБА_4 вартість відновлювальних робіт автомобіля «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 складає 521254, 12 грн., розмір матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП становить 253 404, 61 грн. Як зазначає представник позивача останній 30.11.2020 року та 28.01.2021 року звертався до Страхової компанії з заявами про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП. Однак, страхова компанія відмовила позивачу ОСОБА_1 ,, з тих підстав що він пропустив строк для звернення. Крім того, 14.04.2021 року на адреси відповідачів були направлені претензії з проханням сплатити ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди згідно проведеного експертного дослідження , яка становить 253 404, 61 грн., відповідь на які станом на момент звернення до суду з позовом відповідачами не надано. З огляду на зазначене вище позивач вважає, що ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» має виплатити страхове відшкодування відповідно до полісу АМ 4204100 у розмірі 100 000 грн., а ОСОБА_2 різницю між виплатою страхового відшкодування страховою компанією та розміром завданої матеріальної шкоди, а саме 153 404, 61 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 21.05.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

12.10.2021 року від представника відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» надійшов відзив на позов. У задоволенні позовних вимог просив відмовити з огляду на те, що страхова компанія правомірно відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування у зв`язку із пропуском позивачем річного строку на подання заяви про страхове відшкодування.

25.10.2021 року від представника позивача надійшли заперечення на зазначений вище відзив на позов відповідно до змісту яких останній стверджував, що право на звернення до страхової компанії у позивача виникло з моменту отримання повного тексту постанови Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2020 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва затверджено мирову угоду укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , провадження у справі у частині позовних вимог Макарова СА. До ОСОБА_2 закрито.

У судовому засіданні сторони відсутні. До суду подали заяви про завершення розгляду справи за їх відсутності.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі ст.ст.10-11, 58-61 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень належними та допустимими доказами. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення вважається обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено та не заперечувлося сторонами у справі, що 01 грудня 2018 року о 10 год. 10 хв. на вул. А. Заболотного, 158 у м. Києві сталася ДТП за участю транспортних засобів «Ford fusion» н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та « Volkswagen Touran» н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Крім того, до даної події був причетний ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом «Renault Trafic» н.з. НОМЕР_3 та механічних пошкоджень не отримав.

Цивільна відповідальність у зв`язку з експлуатацією транспортного засобу «Renault Trafic» на час настання дорожньо-транспортної пригоди 01 грудня 2018 року була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс АМ-4204100). Страховиком є відповідач ПрАТ «Страхова компанія «Еталон».

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким передбачено дії страховика, страхувальника та потерпілої особи в разі настання дорожньо - транспортної пригоди.

30 листопада 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до страхової компанії ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з пошкодженням автомобіля 01 грудня 2018 року у ДТП.

Після подачі заяви про страхове відшкодування відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення стосовно виплати страхового відшкодування. Цією статтею Закону передбачено, що якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. Тобто, відтерміновується прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування, а не час звернення із заявою про виплату страхового відшкодування.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

Відповідно до пункту 37.1.4 статті 37 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Так, судом встановлено, що страховиком прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, про що повідомлено заявника листом № 01-04-2425/1 від 01 лютого 2021 року, з огляду на те, що позивач ОСОБА_1 пропустив строк на звернення.

Відтак, суд приходить до висновку, що відмова страховика у виплаті страхового відшкодування ґрунтується на вимогах Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст.ст.37.1.3. та 37.1.4.).

При цьому, звертаючись до суду з позовом представник позивача стверджує, що право на звернення до страховика з заявою про страхове відшкодування виникло в останнього з моменту отримання повного тексту постанови Київського апеляційного суду від 30.10.2020 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, суд звертає увагу, що зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк є присічним і поновленню не підлягає.

Зазначене вище узгоджується з висновком Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеним у постановах від 06.03.2019 року у справі № 465/6315/16.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За нормами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази, які б достовірно підтверджували, що позивач у визначений законом строк звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування у матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, на думку суду, вимога позивача про стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» страхового вішкодуваня є безпідставним, а тому задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 141, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», третя особа: ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк