Справа №150/395/23
Провадження по справі №2/150/162/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої: судді Цимбалюк Л.П.,

при секретарі Савковій С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до районного суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що позивач проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час сумісного проживання у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак запис про батька у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої ст.135 СК України зі слів матері. Також у сторін по справі є ще одна малолітня дитина, народжена за час перебування сторін у незареєстрованому шлюбі: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого являється позивач.

Ухвалою судді Чернівецького районного суду Вінницької області від 15.08.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Поліщук О.В., який діє на підставі договору про надання правничої допомоги від 28.04.2023, вимоги підтримують на умовах, викладених в позовній заяві, просять їх задоволити.

Відповідачем ОСОБА_2 визнається батьківство малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дає згоду на присвоєння дитині свого прізвища ОСОБА_5 та по батькові ОСОБА_6 , що стверджується нотаріально посвідченою заявою від 28.04.2023 (а.с. 16).

Свідок ОСОБА_7 сусідка заявниці по справі, в судовому засіданні пояснила, що строни по справі являються чоловіком та дружиною, виховують трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_11 тітка відповідача по справі, в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_3 .

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (ч.1 ст.64 ЦПК України).

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України судом перевірено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1, ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України).

Частиною 1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що з 2009 року відповідач перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_12 .. Від даного шлюбу у відповідача та ОСОБА_12 народився син ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданого 23.03.2023 Могилів Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 12).

Згідно рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 05.12.2024 (справа №150/973/14-ц (провадження по справі №2/150/243/14) шлюб між ОСОБА_2 (тобто, відповідачем по справі) та ОСОБА_12 розірвано (а.с. 9-10).

Після розірвання шлюбу із першою дружиною відповідач проживав у незареєстрованому шлюбі із ОСОБА_14

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін по справі народився син ОСОБА_3 . При реєстрації народження дитини запис про батька зроблено зі слів позивача (як матері дитни) відповідно до положень ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 07.06.2016 виконкомом Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін по справі народився син ОСОБА_4 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , повторно виданого 28.04.2023 Могилів Подільським відділом державної реєстрації актів цивільноо стану у Могилів Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 13).

Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 23.03.2023 Могилів Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), шлюб між позивачем (дошлюбне прізвище якої ОСОБА_15 ) та ОСОБА_2 зареєстровано 23.03.2023, актовий запис №105. Після реєстрації шлюбу позивачу як дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5 (а.с. 11).

ОСОБА_2 ставиться до ОСОБА_3 як до сина, утримує його та займається його вихованням та навчанням, називають один одного як батько та син.

Сторони по справі та малолітні сини ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 16.04.2023 проживають на одному погосподаському номері в АДРЕСА_1 , підтвердженням чого є довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб, видана 28.04.2023 за №158 Чернівецькою селищною радою Могилів Подільського району Вінницько області (а.с. 17).

Статтею 51 Конституції України, ч.ч. 2, 3 ст.5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно з ст.7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.

Відповідно до змісту ч.1, ч.2 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу походить від подружжя.

Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

При реєстрації народження дитини ОСОБА_3 запис про батька зроблено зі слів матері (тобто, позивача) відповідно до положень ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

П.9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Пленум Верховного Суду України, у Постанові від 15.06.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 5) роз`яснив, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. При зверненні до суду особи, на утриманні якої перебуває дитина і яка не є опікуном (піклувальником), або чоловіка, котрий не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, яка (матір) померла чи оголошена померлою, визнана недієздатною, безвісно відсутньою, позбавлена батьківських прав або не проживає з дитиною не менше шести місяців і не виявляє про неї материнської турботи й піклування, для захисту інтересів дитини до участі у справі необхідно залучити орган опіки та піклування.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, № 3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст.7 «Конвенції про права дитини», дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Таким чином, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що визнання відповідача батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, оскільки юридично значимі обставини, такі як: спільне проживання і ведення спільного господарства батьків дитини та визнання батьком дитини свого батьківства підтверджені належними доказами, зокрема письмовими поясненнями позивача, свідків, письмовою нотаріально посвідченою заявою відповідача про визнання батьківства малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 16).

При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно з ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.125 СК України однією з підстав для визначення походження дитини від батька є рішення суду.

Враховуючи викладене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання (встановлення) батьківства.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 1073 гривень 60 копійок, про що свідчить квитанція №9314-3396-0398-9455 від 10.08.2023 року (а.с. 1).

При вирішенні питання про стягнення із відповідача на користь ОСОБА_1 судових витрат, судом враховується те, що відповідачем визнаються позовні вимоги в повному обсязі, тому підлягають застосуванню положення частини першої статті 142 ЦПК України, тобто, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, як те передбачено частиною першою статті 142 ЦПК України.

На підставі ст.267 ЦК України, ст., ст.20, 124, 126, 128, 129, 133, 134 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», керуючись ст., ст.3, 12, 13, 76 - 81, 141, 200, 206, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сокіл Чернівецького району Вінницької області, громадянина України, який зареєстрований по АДРЕСА_1 , батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого ОСОБА_16 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцяти шести) гривень 80 копійок.

Повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову про розірвання шлюбу, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт № НОМЕР_5 , виданий 07.04.2023, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; паспорт № НОМЕР_7 , виданий 20.05.2021, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ).

СУДДЯ: Л.П. ЦИМБАЛЮК