Справа № 466/3526/23
Провадження № 2/466/1373/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Настасяк Б. Іп.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , з участю третьої особи ПАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальних та моральних збитків,-

у с т а н о в и в:

11 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до ОСОБА_5 , з участю третьої особи ПАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальних та моральних збитків, в якій просить суд, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно (пропорційно) суму матеріального відшкодування на користь позивача ОСОБА_1 шляхом перерахування на карточку від приватбанку № 986271 виплату в сумі 15712,90 грн. (п`ятнадцять тисяч сімсот дванадцять гривень 90 копійок) включно з вимушеними додатковими витратами в сумі 3500,00 грн. (три тисячі п`ятсот гривень 00 копійок); стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно (пропорційно) суму морального відшкодування на користь позивача ОСОБА_1 шляхом перерахування на карточку від приватбанку № 986271 виплату в сумі 20000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок); судові витрати солідарно покласти на ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а. с. 2-4, 64-65).

Стислий виклад позицій сторін.

Обґрунтування позивача.

Позивач зазначив, що постановою Личаківського районного суду м. Львова від 14.12.2022 встановлено, що ОСОБА_6 28.10.2022 близько 18:45 год. по вул. Широка, 65 у м. Львові, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_1 , і який належить ОСОБА_5 , порушив вимоги п. п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не відреагував на її зміну, не дотримався безпечної дистанції, здійснив наїзд на автомобіль марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали пошкодження, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 122-4, 124 КУпАП. ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн. в дохід держави.

Позивач вважає, що власник, володілець об`єкту підвищеної небезпеки є фізична особа ОСОБА_5 , який і має нести матеріальну і моральну відповідальність.

Відповідно до висновку експерта Холодцова Дмитра Валентиновича № 22323 від 06.02.2023, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача на момент дослідження становить 22975,80 грн., що і становить розмір матеріальної шкоди, і підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_5 .

Позивачем із вказаним експертом складений та підписаний договір про надання експертних послуг від 23.01.2023, після чого він оплатив його послуги шляхом перерахування на рахунок 3500,00 грн., чим поніс додаткові вимушені витрати.

Страховою компанією ПАТ СГ «ТАС», де був застрахований автомобіль відповідача ОСОБА_5 , позивачу частково виплачено матеріальну компенсацію в сумі 10762,90 грн., з якою погодився позивач, в чому і розписався у Заяві про страхове відшкодування від 21.02.2023. Другу половину суми в розмірі 12212,90 грн., на думку позивача, має відшкодувати відповідач ОСОБА_5 у цивільному порядку.

07 вересня 2023 року у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявив клопотання про залучення по справі співвідповідача ОСОБА_6 , та просив стягнути з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно (пропорційно) суму матеріального відшкодування в сумі 15712,90 грн. (п`ятнадцять тисяч сімсот дванадцять гривень 90 копійок) включно з вимушеними додатковими витратами в сумі 3500,00 грн. (три тисячі п`ятсот гривень 00 копійок); стягнути з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно (пропорційно) суму морального відшкодування в сумі 20000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок) та судові витрати покласти солідарно на відповідачів (а. с. 64-65).

Обґрунтування заперечень відповідачів.

16 червня 2023 року на адресу суду представником відповідача ОСОБА_5 - адвокатом Зеленіним С. С. подано письмовий відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити ОСОБА_7 у задоволенні позову про відшкодування матеріальних та моральних збитків до неналежного відповідача ОСОБА_5 (а. с. 33-34).

У відзиві посилається на ч. 2 ст. 1187 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Факт завдання шкоди позивачу останній підтверджує постановою Личаківського районного суду м. Львова від 14.12.2022, якою ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Зазначає, що ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 транспортний засіб марки «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_1 у користування, передавши також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. ОСОБА_5 підтверджує даний факт, а матеріали справи не містять доказів протилежного. Тому ОСОБА_5 є неналежним відповідачем, а позивач має право замінити неналежного відповідача належним. Якщо позивач не здійснить дій для заміни неналежного відповідача, то такий позов до ОСОБА_5 підлягає до відмови без дослідження його підставності та повноти.

Відповідачем ОСОБА_6 відзив на позовну заяву у встановлений судом строк до суду подано не було. Заяв чи клопотань на адресу суду подано не було.

Третьою особою ПАТ «Страхова група «ТАС» пояснень щодо позову суду не подано.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 04 травня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків (а. с. 25).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 04 травня 2023 року виправлено описку, допущену в ухвалі Шевченківського районного суду м. Львова від 04 травня 2022 року за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , з участю третьої особи ПАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальних та моральних збитків, вказано дату постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху - «04 травня 2023 року» (а. с. 27).

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 02 червня 2023 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а. с. 31).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 14 серпня 2023 року у клопотанні представника позивача про залучення до участі у справі співвідповідача відмовлено. Залучено до участі у справі третьою особою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 62).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 07 вересня 2023 року задоволено клопотання представника позивача про залучення співвідповідача у вказаній цивільній справі. Залучено до участі у справі співвідповідача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 71).

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Феденишин В. Я. позовні вимоги підтримали, покликаючись на мотиви, викладені у позовній заяві та її доповненнях, просили такі задовольнити. Щодо моральної шкоди позивач пояснив, що він внаслідок пошкоджень його транспортного засобу був змушений користуватися громадським транспортом, через що запізнювався на навчання, що спричинило йому дискомфорт. Крім того, під час ДТП йому був спричинений стрес, який вплинув на стан його психологічного здоров`я, були тремтіння рук та головні болі. За медичною допомогою не звертався.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 - адвокат Зеленін С. С. позовні вимоги заперечив, покликаючись на мотиви, викладені у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог відносно ОСОБА_5 у зв`язку з їх безпідставністю.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 - адвокат Сотник О. І. позовні вимоги визнав частково, зазначив, що відповідачем ОСОБА_6 визнається факт належного володіння транспортним засобом марки «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_1 , та факт спричинення ним ДТП. Однак щодо відшкодування шкоди заперечив, оскільки позивачеві страховиком виплачена сума збитків у розмірі 10762,90 грн. і, відповідно, позивач погодився з такою. Оцінка пошкодження автомобіля позивача проводилася ФОП ОСОБА_8 без виклику відповідача ОСОБА_6 , що вважає порушенням його інтересів і вважає суму, що визначена ФОП є явно завищеною.

Представник третьої особи ПАТ «Страхова група «ТАС» у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду невідомі.

Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Згідно зі статтею 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. У той же час кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Судом встановлено та підтверджено доказами наступне.

Спір виник з деліктних зобов`язань, пов`язаних з відшкодуванням шкоди.

ОСОБА_6 28.10.2022 о 18:45 год. по вул. Широка, 65 у м. Львові, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_1 порушив вимоги п. п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не відреагував на її зміну, не дотримався безпечної дистанції, здійснив наїзд на автомобіль марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали пошкодження, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 14.12.2022 по справі № 463/8219/22 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн. в дохід держави (а. с. 5).

Таким чином, вина ОСОБА_6 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 28.10.2022 не підлягає доказуванню при розгляді даної справи.

Згідно з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , транспортний засіб марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 , належить позивачу ОСОБА_1 (а. с. 21).

Відповідно до висновку експерта № 22323 за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження від 06.02.2023, складеного судовим експертом Холодцовим Д. В. та ремонтної калькуляції № 22323 від 06.02.2023 встановлено, що ринкова вартість автомобіля марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 , без врахування пошкоджень отриманих внаслідок ДТП (до ДТП) становила 169337,56 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, становила 22975,80 грн. без ПДВ; вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових вказаного автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП 28.10.2022 в цінах на дату ДТП становила 10762,90 грн. (а. с. 6-10, 11-13).

Відповідно до платіжної інструкції № @2PL449397 від 23.01.2023, позивачем ОСОБА_1 експерту Холодцову Д. В. оплачено за послуги експертизи автомобіля марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 в сумі 3500,00 грн. (а. с. 16).

Згідно з полісом № ЕР-211685514 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_5 - власника транспортного засобу марки «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_1 , застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС», та згідно котрого страхова сума за шкоду, заподіяну майну становить 160000,00 грн., франшиза - 0,00 грн. (а. с. 19).

Позивач ОСОБА_1 21.02.2023 звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» із письмовою заявою про страхове відшкодування, відповідно до якої останній погодився з тим, що розмір страхового відшкодування складає 10762,90 грн. обставини події ДТП з вини водія автомобіля марки «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_1 (а. с. 18).

Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, норми ст. 1166 ЦК України визначають, що за зобов`язанням, яке виникає внаслідок заподіяння шкоди, діє презумпція вини завдавача шкоди, тобто на відповідача покладено тягар доказування того, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

За змістом частин другої та п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

У п. п. 4, 5 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодовувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ним і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п. 2.2 правил дорожнього руху, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач ОСОБА_6 28.10.2022 на відповідній правовій підставі керував транспортним засобом марки «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_1 , власником котрого є ОСОБА_5 та став учасником ДТП з автомобілем позивача марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 . ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 транспортний засіб марки «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_1 , у користування, передавши і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Даний факт ОСОБА_5 не заперечується.

Відповідно до змісту статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 1 статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Стороною позивача за уточненими вимогами при залученні у справі співвідповідача заявлені вимоги про стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суму матеріальної та моральної шкоди. Як встановлено судом, ОСОБА_5 є неналежним відповідачем, оскільки в силу ст. 1187 ЦК України, у цьому випадку відповідач ОСОБА_6 був володільцем на відповідній правовій підставі автомобіля марки «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_1 , і з його вини спричинено шкоду автомобілю позивача марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 .

Стороною позивача процесуальних дій щодо збільшення позовних вимог до відповідача ОСОБА_6 , відмови від позовних вимог, що пред`явлені до відповідача ОСОБА_5 , здійснено не було.

З огляду на викладене, позовні вимоги щодо відповідача ОСОБА_5 є безпідставними і у їх задоволенні в цій частині слід відмовити та стягнути матеріальну шкоду з відповідача ОСОБА_6 в межах заявлених позовних вимог до останнього.

Положеннями ст. 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі

Згідно з ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до п.9.2. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

У відповідності до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до умов Полісу № ЕР-211685514 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_5 - власника транспортного засобу марки «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_1 , застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС», та згідно котрого страхова сума за шкоду, заподіяну майну становить 160000,00 грн., франшиза - 0,00 грн. (а. с. 19).

Судом встановлено, що матеріальна шкода, завдана позивачу склала 22975,80 грн. без ПДВ, відповідно до висновку експерта № 22323 за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження від 06.02.2023 (а. с. 6-10).

Страховою компанією Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» на користь позивача сплачено суму страхового відшкодування у сумі 10762,90 грн. грн. за шкоду, заподіяну транспортному засобу «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_4 внаслідок ДТП, яка мала місце 28.10.2022.

Тому з врахуванням положень ст. 1194 ЦК України, різниця між страховою виплатою та завданою позивачу шкодою підлягає стягненню із відповідача ОСОБА_6 в сумі 7856,45 грн. (сім тисяч вісімсот п`ятдесят шість гривень 45 копійок).

Що стосується вимог про стягнення моральної шкоди, то суд приходить наступного висновку.

Відповідно до норми ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому моральна шкода полягає у стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно із п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У пункті 5 вищевказаної Постанови зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Позивачем не доведено, що характером та обсягом емоційно-вольових переживань йому спричинена моральна шкода.

Позивачем не подано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження його доводів спричиненої моральної шкоди та не обґрунтовано суму, визначену у грошовому еквіваленті.

З огляду на викладене, на підставі повного, всебічного з`ясування обставин справи та перевіркою доводів сторін, дослідженні письмових доказів у справі, суд дійшов висновку що позов підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача ОСОБА_6 на користь позивача слід стягнути половину суми сплаченого судового збору у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , з участю третьої особи ПАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальних та моральних збитків - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП суду невідомий, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , суму матеріального відшкодування в розмірі 7856,45 грн. (сім тисяч вісімсот п`ятдесят шість гривень 45 копійок).

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП суду невідомий, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , половину суми сплаченого судового збору у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП суду невідомий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ПАТ «Страхова група «ТАС», місцезнаходження: 03117, м. Київ, пр-т Перемоги, 65.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13 жовтня 2023 року.

Суддя П. Т. Едер