Справа № 459/1557/23
Провадження № 2/459/276/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді Новосад М.Д.

з участю:

секретаря судового засідання Джугало Т.М.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ДП "Львіввугілля" про стягнення моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків, внаслідок професійного захворювання,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 45 000 грн. відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків внаслідок професійного захворювання та трудового каліцтва. В обґрунтування позову зазначив, що з 06.09.1999 по 05.01.2022 він працював на різних шахтах у підземних умовах. З 05.01.2022 звільнений у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я згідно із п.2 ст.40 КЗпП. Зазначив, що у зв`язку з тривалою роботою в особливо шкідливих умовах праці у нього погіршився стан здоров`я, внаслідок чого він змушений був звертатись за медичною допомогою. Йому було визначено ступінь втрати професійної працездатності 45%. Через це, він неодноразово знаходився на лікуванні. Вказує, що внаслідок отриманого професійного захворювання йому завдано великої моральної школи у вигляді фізичних та душевних страждань. Він відчуває незручності при веденні домашнього господарства, йому важко вести домашні справи, які потребують фізичних зусиль. Він змушений докладати додаткових зусиль для організації життя, вести малорухомий спосіб життя, перестав бути повноцінною людиною. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити та стягнути на його користь завдану йому моральну шкоду.

12.05.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

04.07.2023 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому позов заперечив Вказав, що позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими, та такими, що не відповідають дійсності. Вказує, що немає можливості встановити винних осіб , які порушили вимоги чинного законодавства, що спричинило завдання шкоди позивачу. Крім того, позивач не надав жодних доказів, які б могли підтвердити факт завдання моральної шкоди, а документи на які посилається позивач є документами, що підтверджують настання професійного захворювання і встановлення в зв`язку з цими стійкої втрати професійної працездатності і ніяким чином не можуть бути доказами заподіяння моральної шкоди. Також зазначив, що позивачем не обґрунтовано розмір моральної шкоди. Крім того, втрата працездатності позивачу встановлено до 17.02.2025, тому це не може свідчити про втрату повної трудової та соціальної реабілітації.

У відповідності положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Послався на обставини, викладені у відзиві. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд дійшов такого висновку.

З 06.09.1999 по 05.01.2022 позивач працював на шахтах ДП «Львіввугілля» на підземних роботах у шкідливих умовах, що підтверджується копіями з трудової книжки (а.с.6-7).

26.01.2022 комісія ВП Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля» провела розслідування випадку хронічного професійного захворювання ОСОБА_2 , про що було складено акт розслідування професійного хронічного захворювання, по формі П-4, згідно із якими встановлено, що професійне захворювання виникло внаслідок тривалої роботи у вугільній промисловості (а.с.8-10).

Як вбачається із виписки з акта огляду МСЕК від 21.02.2022 позивачу вперше встановлено третю групу інвалідності, внаслідок професійного захворювання, визначено ступінь втрати професійної працездатності 45% (а.с.30).

При повторному огляді МСЕК позивачу було встановлено ступінь втрати професійної працездатності 50% (а.с.31).

У зв`язку з тривалою роботою в особливо шкідливих та тяжких умовах праці позивач був змушений періодично звертатися за медичною допомогою, що підтверджується копіями його медичних документів (а.с.12-29).

Відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини першої статті 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон № 1105-XIV) у редакції, чинній станом на час настання страхового випадку та встановлення позивачеві втрати професійної працездатності у зв`язку з трудовим каліцтвом і 3 групи інвалідності, у разі настання вказаного випадку Фонд зобов`язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні грошову суму за моральну шкоду за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому.

Страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг (частина друга статті 13 Закону № 1105-XIV у вказаній редакції).

Нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть (частина перша статті 14 Закону № 1105-XIV).

Отже, право потерпілого на відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, Закон № 1105-XIV пов`язував з настанням страхового випадку.

20 березня 2007 року набрав чинності Закон № 717-V, згідно з яким був виключений підпункт «е» пункту 1 частини першої статті 21 Закону № 1105-XIV, а також інші приписи, які кваліфікували відшкодування моральної шкоди як страхові виплати.

Конституційний Суд України в абзаці 9 пункту 5 мотивувальної частини рішення № 20-рп/2008 від 8 жовтня 2008 року звернув увагу на те, що положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте зазначив, що право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (частини друга та третя статті 5 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

При цьому, вина власника не вказана серед складових, які входять до юридичного складу, що слугує підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, завданої працівникові. Закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди навіть за відсутності його вини, проте за умови існування юридичних фактів, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду, таких як: наявність моральних страждань працівника, втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до частин 2, 3 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або і інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 1168 ЦК моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Як зазначено у п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградській області про офіційне тлумачення положення частини третьої статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (справа про відшкодування моральної шкоди Фондом соціального страхування), ухваленого 27.01.2004 року у справі № 1-9/2004, відповідно до статей 23, 1167 Цивільного Кодексу України (435-15) моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров`я тощо. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні та фізичні страждання.

Матеріали справи містять достатньо доказів, що свідчать про доведення факту спричинення позивачеві моральної шкоди унаслідок ушкодження його здоров`я при виконанні трудових обов`язків, що потягло за собою професійне захворювання, внаслідок чого його життєві зв`язки змінились, та існує потреба в докладанні додаткових зусиль для організації життя позивача, необхідність вживання додаткових заходів для підтримання його здоров`я, яке зазнало непоправного погіршення внаслідок роботи у небезпечних умовах праці. Через це у позивача виникає відчуття незручності у повсякденному житті, він змушений терпіти фізичний біль, відчувати себе неповноцінною людиною.

Вищенаведені обставини справи та правові положення, на думку суду, свідчать про доведення факту спричинення позивачеві відповідачем моральної шкоди унаслідок ушкодження його здоров`я при виконанні трудових обов`язків, що потягло за собою професійне захворювання та трудове каліцтво, а отже, про право позивача на її відшкодування. З врахуванням глибини завданих моральних страждань, вимог розумності і справедливості, належним розміром відшкодування моральної школи на думку суду буде розмір 15 000 гривень.

Факт спричинення позивачеві моральної шкоди підтверджується також наявними у справі копіями медичних документів та знаходить своє пояснення згідно із вищевказаними положеннями Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року у справі №1-9/2004.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись вимогами ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно до розміру задоволених вимог (15000 ?1073,60/450000=357,87 грн.).

Керуючись ст.ст. 2, 12,13, 81, 141, 200, 206, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ДП "Львіввугілля" (, вул.Б.Хмельницького,26, м.Сокаль) про стягнення моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків, внаслідок професійного захворювання - задовольнити частково .

Стягнути з ДП "Львіввугілля" в користь ОСОБА_2 15000 грн. моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків, внаслідок професійного захворювання.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ДП "Львіввугілля" на користь держави 357,87 грн. судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 06.10.2023.

Суддя: М. Д. Новосад