№ провадження 2/495/491/2023
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

05 жовтня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

Головуючого одноособово судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря судового Мельник Ю.В.,

справа № 495/10005/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» про захист прав споживачів та визнання окремих пунктів кредитного договору нікчемним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» про захист прав споживачів та визнання окремих пунктів кредитного договору нікчемним, просить суд визнати недійсним кредитний договір за № 726576 від 12 жовтня 2021 року, укладений між нею та ТОВ «Слон Кредит», у зв`язку з порушенням вимог Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України від 15.09.2020 року за № 1109 в частині непропорційно завищеної суми нарахування відсотків та штрафу, 07 серпня 2023 року остаточно уточнивши свої позовні вимоги просить суд визнати недійсним п. 1.5 та п.1.7 кредитного договору за № 726576 від 12 жовтня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Слон Кредит» в частині нарахування непропорційно великої суми відсотків за користування кредитними коштами.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Так, позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 жовтня 2021 року між нею та ТОВ «Слон Кредит» було укладено договір № 726576 про надання споживчого кредиту у розмірі 125 000, 00 грн, строком до 12 жовтня 2024 року, тип процентної ставки фіксована (за перший день користування кредитом 25 %, 9125% річних), за всі наступні дні користування кредитом й до кінця строку надання кредиту 85% річних.

Орієнтована реальна річна процентна ставка на момент укладання договору 190, 06% річних.

Орієнтовна загальна вартість кредиту на день укладення договору складає 373 643,53 грн.

Зазначає, що в перший день користування кредитними коштами, нею на рахунок ТОВ «Слон Кредит» було здійснено оплату відсотків за кредитним договором у розмірі 25 000, 00 грн.

Після цього вона щомісячно здійснювала оплати по кредитному договору у розмірах, навіть більше ніж передбачено графіком погашення заборгованості.

Станом на травень місяць 2022 року нею вже сплачено 69400, 00 грн.

Вважає, що в кредитному договорі товариством встановлено непропорційно велику плату за користування кредитними коштами у вигляді сплати відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим вона і вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Не погоджуючись з позовними вимогами, відповідач 05 січня 2023 року надав на адресу суду відзив, відповідно до якого просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити, вказуючи, що вказаний позивачем договір про надання споживчого кредиту було укладено в письмовій формі.

Отже, відповідно до вимог Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Слон Кредит», затверджені Наказом директора ТОВ «Слон Кредит» № 06-КД від 26 жовтня 2020 року, та згідно з вимогами чинного законодавства Договір про надання споживчого кредиту між ОСОБА_1 та ТОВ «Слон Кредит» укладено в паперовій формі та підписано власноручно ОСОБА_1

12 жовтня 2021 року, при укладенні договору, ОСОБА_1 було свідомо вчинено сукупність дій, спрямованих на укладення Договору про надання споживчого кредиту, а саме: вона отримала всю інформацію щодо умов надання кредиту та мала необхідний для неї обсяг часу для ознайомлення з умовами договору; після чого проявила намір вступити з ТОВ «Слон Кредит» в договірні відносини на умовах визначених Правилами та Договором; після узгодження розмірі кредиту, грошової одиниці, в якій надано кредит, строку та умов кредитування, та інших істотних умов договору, Договір про надання споживчого кредиту був власноручно підписаний ОСОБА_1 .

Грошові кошти того ж числа були переведені та зараховані на банківську карту позивача.

Тож договір з позивачем укладено з додержанням вимог чинного законодавства

Ствердження позивача, щодо неповідомлення її у письмовій формі про умови Договору про надання споживчого кредиту № 726576 від 12 жовтня 2021 року є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Умови Договору наведені чітко, зрозуміло, та унеможливлюють неоднозначне їх трактування, а на момент укладення Договору ОСОБА_1 була ознайомлена та погодилася з усіма умовами Договору про надання споживчого кредиту.

Штрафні санкції за прострочення виконання за Договором про надання споживчого кредиту Товариством не нараховувались.

Наголошує, що звільнення від сплати кредиту та процентів, які нараховуються за користування кредитними коштами, чинним законодавством не передбачено.

Сукупна сума неустойки, що нараховується за порушення клієнтом зобов`язань за кредитним договором, не перевищує 50% від суми отриманого кредиту.

29 серпня 2023 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву позивача про захист прав споживачів, відповідно до якого просить суд в задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі, зазначає, що Договір про надання споживчого кредиту № 726576 від 12 жовтня 2021 року з ОСОБА_1 було укладено в паперовій письмовій формі відповідно до вимог Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Слон Кредит», затверджені наказом директора ТОВ «Слон Кредит» № 06-КД від 26 жовтня 2020 року та згідно з вимогами чинного законодавства.

При укладені Договору, позивачем було свідомо вчинено сукупність дій, спрямованих на укладення Договору про надання споживчого кредиту.

Грошові кошти того ж числі були передані та зараховані на банківську карту позивача.

Договір було складено в двох оригінальних примірниках українською мовою, по одному для кожної із сторін, що мають однакову юридичну силу.

Розділом 1 Договору про надання споживчого кредиту визначено умови, зокрема, що нарахування відсотків.

Всі умови договору прописані чітко, по окремим пунктам, шрифтом що не відрізняється один від одного та від решти тексту Договору.

Жодним чином не вводить в оману позивача ні силовим наповненням, ні візуальним.

Усі розділи та пункти договору відповідають чинному законодавству України.

Крім того, фінансова установа ТОВ «Слон Кредит» зобов`язана подавати всі типові форми договорів надання фінансових послуг (в разі їх зміни, протягом 30 днів) до НБУ.

ТОВ «Слон Кредит» виконано приписи п. 19 ліцензійних умов провадження господарської діяльності з наданням фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) затверджених постановою КМУ № 913 від 07 грудня 2016 року та надіслано типову форму договору споживчого кредиту до національного Банку України.

Форма договору споживчого кредиту ТОВ «Слон Кредит» розроблена у відповідності до вимог чинного законодавства України до такого типу документу.

Зі змісту Договору чітко слідує порядок нарахування процентів.

Також, реальна відсоткова ставка відображена в паспорті споживчого кредиту та графіку платежів, які підписані позивачем власноручним підписом, що свідчить про ознайомлення з умовами отримання кредитних коштів.

Згідно Договору тип процентної стави фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить:

- за перший день користування кредитом (включно) 25% в день;

- за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних.

Сплата поточних процентів здійснюється споживачем в кожну дату внесення платежу, зазначену в Графіку платежів, за період, що передує даті внесення.

Сплата Процентів за перший день користування кредитом, здійснюється споживачем в день отримання кредиту.

З метою оплати процентів за перший день користування кредитом, споживач доручає Товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу.

ОСОБА_1 погодилася на всі умови Договору та підписала власноруч Договір та Додаток № 1 до нього, а також паспорт споживчого кредиту.

Є необґрунтованими ствердження позивача щодо черговості погашення вимог за договором, адже п. 5.3 Договору щодо черговості здійснення платежів чітко відповідає вимогам чинного законодавства, а саме ст.. 19 Закону України «Про споживче кредитування».

Сукупна сума неустойки, що нараховується за порушення клієнтом зобов`язань за кредитним договором, не перевищує 50% від суми отриманого кредиту.

Штрафні санкції за прострочення виконання за Договором про надання споживчого кредиту Товариством не нараховувались.

Наголошує, що звільнення від сплати кредиту та процентів, які нараховуються за користування кредитними коштами, чинним законодавством не передбачено.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 16 грудня 2022 року провадження у справі відкрито та призначено до підготовчого розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом, повідомленням сторін.

24 січня 2023 року Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області було закрито підготовче провадження та призначено до розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про день слухання справи була повідомлена належним чином.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України повідомлявся належним чином.

Матеріали справи містять клопотання представника відповідача про розгляд справи за його відсутність.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що та підтверджено матеріалами справи, що 12 жовтня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Слон Кредит» було укладено договір № 726576 про надання споживчого кредиту у розмірі 125 000, 00 грн, строком до 12 жовтня 2024 року, тип процентної ставки фіксована (за перший день користування кредитом 25 %, (9125% річних), за всі наступні дні користування кредитом й до кінця строку надання кредиту 85% річних.

Орієнтована реальна річна процентна ставка на момент укладання договору 190,06% річних.

Орієнтовна загальна вартість кредиту на день укладення договору складає 373 643, 53 грн.

Сплата поточних процентів здійснюється споживачем в кожну дату внесення платежу, зазначену в Графіку платежів, за період, що передує даті внесення.

Вказаний договір про надання споживчого кредиту було укладено в письмовій формі та підписано власноручно ОСОБА_1

12 жовтня 2021 року, при укладенні договору, ОСОБА_1 було вчинено сукупність дій, спрямованих на укладення Договору про надання споживчого кредиту, а саме: вона отримала всю інформацію щодо умов надання кредиту та мала необхідний для неї обсяг часу для ознайомлення з умовами договору; після чого проявила намір вступити з ТОВ «Слон Кредит» в договірні відносини на умовах визначених Правилами та Договором; після узгодження розмірі кредиту, грошової одиниці, в якій надано кредит, строку та умов кредитування, та інших істотних умов договору, Договір про надання споживчого кредиту було власноручно підписано ОСОБА_1 .

Грошові кошти того ж числа були переведені та зараховані на банківську карту позивача.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги, вказала на те, що умови договору в частині нарахування непропорційно великої суми відсотків за користування кредитними коштами є недійними.

Відповідач заперечуючи проти позову вказав на те, що позивач підписав заяву, жодних заперечень щодо умов Банку не зазначала, договір укладено у відповідності до вимоги чинного законодавства.

Нормативне обґрунтування.

Статтею 203 ЦК України закріплені загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою п`ятою та шостої статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з приписами ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним.

Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінка аргументів сторін, висновки суду

Статтею 81 ЦПК України встановлено обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, Законом покладено обов`язок доказування на сторони у справі, а в даному випадку саме на позивача покладено обов`язок довести обставини, на які він посилається щодо обґрунтування несправедливості умов укладеного з відповідачем кредитного договору, зокрема в частині нарахування суми відсотків.

Всупереч зазначеного, позивач не довів, що відповідач нараховував йому погоджені в договорі № 726576 про надання споживчого кредиту, укладеного з відповідачем 12.10.2021 року непропорційно велику суму відсотків за користування кредитними коштами.

Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною.

Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в частині другій статті 18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу.

Аналізуючи норму статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Виходячи із презумпції правомірності правочину (стаття 204 ЦК України, частина третя статті 215 ЦК України) обов`язок доказування недійсності правочину покладається на сторону, яка його оспорює.

Враховуючи, що оспорюваний позивачем договір про надання споживчого кредиту підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх його істотних умов, мали потрібний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; на момент укладення спірного договору позивач не заявляла додаткових вимог щодо надання додаткової інформації щодо умов договору та у подальшому виконувала їх; зміст кредитного договору містить повну інформацію про умови кредитування, вартість кредиту, процентну ставку, тому суд вважає, що відсутні підстави для визнання недійсним п.1.5 та п.1.7 кредитного договору, оскільки під час розгляду справи позивачем не надано доказів наявності одночасно всіх ознак, які свідчать про те, що умови кредитного договору від 12 жовтня 2021 року є несправедливими відповідно до приписів статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» про захист прав споживачів та визнання окремих пунктів кредитного договору нікчемним.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В зв`язку з не обґрунтованістю позовних вимог та звільнення позивача від сплати судового збору суд вважає за необхідне віднести вказані витрати за рахунок держави.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 16, 203, 215, 626, 628, 509, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» про захист прав споживачів та визнання окремих пунктів кредитного договору нікчемним відмовити.

У зв`язку із звільненням ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі Закону України, віднести вказані витрати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», , адреса: місто Київ, проспект Перемоги, 90-а.

Повний текст рішення складений 05 жовтня 2023 року.

Суддя: