Справа № 606/1939/23
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 жовтня 2023 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Ромазан Л.С., при секретарі Будз М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Теребовлі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 , відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису, яким просить винести обмежувальний припис щодо ОСОБА_3 , заборонивши йому перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , наближатися на 100 метрів до вказаного місця проживання, а також до інших місць частого відвідування ОСОБА_2 ; заборонити ОСОБА_3 переслідувати ОСОБА_2 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею без її згоди; заборонити ОСОБА_3 вести телефонні переговори, розмови в соціальних мережах та месенджерах або контактувати із заявницею ОСОБА_2 через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обґрунтовуючи заяву, представник заявника ОСОБА_2 ОСОБА_1 посилається на те, що ОСОБА_2 проживає по АДРЕСА_1 разом із своєю сім`єю. За вказаною адресою без реєстрації проживав громадянин ОСОБА_3 , який був її співжителем. Від їхнього спільного проживання народилася дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час спільного проживання ОСОБА_2 із ОСОБА_3 останній постійно на ґрунті вживання алкогольних напоїв чинив на заявника психологічний та моральний тиск, погрожував їй та іншим членам сім`ї фізичною розправою, завдавав тілесних ушкоджень. Заявниця багато разів ставала жертвою скандалів, непорозумінь, з`ясування відносин шляхом сварок, побоїв та погроз. Свідками цих подій були малолітні діти заявниці та інші члени її сім`ї. За місцем проживання в с. Сороцьке ОСОБА_3 зарекомендував себе з негативної сторони. ОСОБА_2 неодноразово скаржилася до Іванівської сільської ради Тернопільського району на його протиправну поведінку, оскільки він постійно вчиняє сварки, зловживає спиртними напоями, погрожує фізичною розправою їй та дітям. Також Теребовлянським районним судом ОСОБА_3 неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173 -2 КУпАП - вчинення домашнього насильства. Крім того, зазначила, що він і надалі чинить психологічний тиск на неї та на їхніх дітей. Вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22 червня 2023 року у справі №606/758/23 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ст. 126-1 КК України, та встановлено, що в період часу з 03 травня 2020 року по 08 лютого 2023 року він систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство над потерпілою ОСОБА_2 , з якою спільно проживає однією сім`єю, за що був засуджений Теребовлянським районним судом Тернопільської області (вироки суду від 25 травня 2021 року про засудження ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України, від 21 березня 2022 року про засудження ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України, від 17 січня 2023 року про засудження ОСОБА_3 за ч.1 ст. 126 КК України, від 17 березня 2023 року про засудження ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України). Таким чином, вважає що вона є особою, яка зазнають домашнього насильства.

У судове засідання представник заявника ОСОБА_2 ОСОБА_1 не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності заявника ОСОБА_2 , заяву просить задовольнити із мотивів, викладених у ній.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до переконання про підставність заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017№2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 вказаного Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 разом проживали по АДРЕСА_1 . В зареєстрованому шлюбі вони не перебували. Від спільного проживання народилася дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається із довідки №6410/114/01-2023 від 16.06.2023 року, виданої відділенням поліції №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, ОСОБА_2 з приводу вчинення ОСОБА_3 відносно неї домашнього насильства протягом 2021 2023 років зверталася на спеціальну лінію "102", по 25 фактах працівниками ДОП СР ПП ВП №3 (м.Теребовля) було складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень за ст. 173 2 КУпАП та направлено в Теребовлянський районний суд для прийняття рішення. По 7 фактах було внесено відомості у ЄРДР та з обвинувальними актами направлено до суду.

Вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22 червня 2023 року у справі №606/758/23 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ст. 126-1 КК України та призначено йому відповідне покарання. Із вказаного вироку вбачається, що ОСОБА_3 в період часу з 03 травня 2020 року по 08 лютого 2023 року систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство над потерпілою ОСОБА_2 , з якою спільно проживає однією сім`єю, за що був засуджений Теребовлянським районним судом Тернопільської області (вироки суду від 25 травня 2021 року про засудження ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України, від 21 березня 2022 року про засудження ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України, від 17 січня 2023 року про засудження ОСОБА_3 за ч.1 ст. 126 КК України, від 17 березня 2023 року про засудження ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України).

Зі змісту заяви про видачу обмежувального припису вбачається, що ОСОБА_3 і надалі чинить психологічний тиск на заявника, в тому числі і на її дитину.

Таким чином, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_3 вчиняє домашнє насильство щодо ОСОБА_2 , є високою вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, а тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис.

З врахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту та покарання винного не надали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника. За таких обставин заяву слід задовольнити.

Суд погоджується із доводами заявника, що саме наведені нею у заяві види обмежувальних приписів будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист від кривдника.

Керуючись ст. 19, 76-77, 265, 273, 293, 294, 350-5 350-6 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 , відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

- заборони ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_3 наближення на 100 метрів до місця проживання ОСОБА_2 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а також до інших місць частого відвідування ОСОБА_2 ;

- заборонити ОСОБА_3 переслідувати ОСОБА_2 та в будь який спосіб спілкуватися з нею без її згоди;

- заборонити ОСОБА_3 вести телефонні переговори, розмови в соціальних мережах та месенджерах, або контактувати із заявницею ОСОБА_2 через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Допустити рішення суду до негайного виконання. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Повідомити про прийняте рішення відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Повідомити про прийняте рішення Іванівську сільську раду Тернопільського району Тернопільської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст.354,355 ЦПК України, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча: