ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5088/23
Провадження № 2-з/210/47/23
У Х В А Л А

іменем України

"12" жовтня 2023 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Чайкіна О.В., розглянувши в письмовому провадженні матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 21 січня 2022 року за реєстровим № 22314 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 13818,53 грн..

Заявник зазначає, що невжиття заходу забезпечення позову, може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав, за захистом яких він звернувся до суду. На підставі викладеного, просить суд зупинити виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Перевіривши письмові матеріали, суд дійшов висновку, що вказана заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику, як така, що не відповідає вимогам статті ч. 6 ст. 151 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 6 ст.151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Заявником при зверненні до суду не сплачено судовий збір у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Водночас у заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначено, що вона звільнена від сплати судового збору згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Посилання позивача на вказану вище норму законодавства про звільнення від сплати судового збору, на думку суду, не стосується правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачем, оскільки спір між сторонам виник з приводу визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Доказів, що вказаний виконавчий напис є споживчим, а також того, що договір, за яким видавався оспорюваний напис, укладений для споживчих потреб, суду не надано.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Отже, враховуючи вищевикладене, вказаний спір не регулюється Законом України «Про захист прав споживачів», а відтак до нього не застосовуються вимоги, передбачені ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно з підпункту 4 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою заяви про забезпечення позову справляється судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент подання заяви становить 536,80 грн.

З реквізитами для сплати судового збору можна ознайомитись за посиланням:. https://dg.dp.court.gov.ua/sud0408/

Згідно з частиною першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Таким чином, заявнику при зверненні до суду слід сплатити судовий збір за подання заяви про забезпечення позову.

У відповідності до частини десятої статті 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вище викладе, беручи до уваги, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України, а саме: заявником не сплачено судовий збір, суд доходить висновку про повернення даної заяви заявникові.

На підставі викладеного, керуючись статями 151,53,174-177, 352-355 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: О. В. Чайкіна