Дата документу 26.10.2023
Справа № 334/5905/23
Провадження № 2-о/334/289/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., за участю секретаря судового засідання Явісенко О.В., розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чепкова Олена Володимирівна, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 . В обґрунтування заяви вказує, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . ЇЇ матір`ю записана ОСОБА_3 .

04 квітня 1980 року ОСОБА_3 одружилася з ОСОБА_2 та їй присвоєно прізвище - ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 та ОСОБА_2 з 20.01.2000 мали зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 починаючи з 02 листопада 1995 року зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За життя, 13.12.2004, ОСОБА_5 було складено заповіт, відповідно до якого все своє майно, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, в тому числі і належну їй частку будинку АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Померлий заповіту не залишив, проте після його смерті відкрилась спадщина на належне йому на праві власності майно: 53/100 частини житлового будинку номер АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0318 гектарів, розташована у АДРЕСА_1 .

Крім того, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 на час смерті ОСОБА_5 постійно проживав з останньою та був непрацездатним, згідно ст.1268 ЦК України, він автоматично прийняв обов`язкову частку у спадщині після її смерті, відповідно до ст.1241 ЦК України.

З метою прийняття спадщини заявниця звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чепкової О.В.

11.07.2023 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чепковою О.В. винесено постанову про відмову заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_2 , з огляду на те, що ОСОБА_2 не є її родичем.

ОСОБА_2 будь-яких родичів не мав. Починаючи з 20.01.2000 і аж до самої смерті ОСОБА_2 проживала разом з ним у вказаному будинку, проживає там і досі, має реєстрацію місця проживання за вказаною адресою. Окрім того, заявниця зі своїм ОСОБА_6 на протязі усього часу спільного проживання вели спільне господарство та проживали як одна родина, післяйого смерті заявниця за власні кошти організувала поховання.

Встановлення факту проживання однією сім`єю понад п`ять років необхідне заявниці для реалізації свого права на прийняття та оформлення спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З наведених підстав просить встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 2000 року, тобто не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнати її, ОСОБА_1 , спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2023 відкрито провадження по справі.

В судовому засіданнізаявниця, представник заявниця заяву підтримали та просили її задовольнити.

Заінтересована особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чепкова О.В. в судове засідання не з`явилася. Надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 (дівоче прізвище- ОСОБА_3 ) народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її матір`ю записана ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , виданого відділом актів цивільного стану виконкому Центральної районної ради народних депутатів, ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_2 та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ».

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

За життя, 13.12.2004, ОСОБА_5 було складено заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, в тому числі і належну їй частку будинку АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому на праві власності майно: 53/100 частини житлового будинку номер АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0318 гектарів, розташована у АДРЕСА_1 .

Згідно матеріалів спадкової справи, з метою прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_2 заявниця у встановлений законом строк звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чепкової О.В.із заявою про прийняття спадщини.

11.07.2023 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чепковою О.В. винесено постанову про відмову заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_1 не надано документів, які б підтверджували факт родинних відносин з ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, ОСОБА_2 заповіту не залишив, відтак, право на спадкування за законом одержали особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Стаття 1264 ЦК України встановлює, що у четверту чергу право на спадкування за законом маю ть особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Отже, той, хто проживав зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, є спадкоємцем четвертої черги за законом і може отримати у спадщину нерухомість за відсутності спадкоємців попередніх черг.

Згідно матеріалів спадкової справи, окрім позивачки, спадкодавець на день смерті не мав інших спадкоємців, які б відповідно до вимог ст.ст. 1261-1263 ЦК України та мали би право на спадщину відповідно до встановленої законом черговості спадкування.

Статтею 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 2 п. 2 Постанови ПленумуВерховного судуУкраїни від30.05.2008р.№7«Про судовупрактику усправах проспадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до абз.1, 2 п. 21 Постанови, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК (2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з 20.01.2000 мали зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відмітками у їх паспортах.

Згідно довідки про внесення відомостей до Єдиного демографічного реєстру, ОСОБА_1 починаючи з 02 листопада 1995 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт проживання заявниці з ОСОБА_2 однією сім`єю підтверджується наданими в судовому засіданні поясненнями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які пояснили, що дійсно ОСОБА_1 постійно проживала разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 та вітчимом ОСОБА_2 , з 2000 року і до їх смерті, за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний побут та проживали як одна родина. Після їх смерті заявниця за власні кошти здійснила їх поховання.

Таким чином, зібраними у справі доказами підтверджено факт спільного проживання заявниці ОСОБА_1 разом з вітчимом ОСОБА_2 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлення в судовому порядку факту проживання однією сім`єю необхідно заявниці для реалізації її спадкового права, як спадкоємиці.

Так як заявницею доведено факт проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, що відповідно до ст.1264 ЦК України надає їй право спадкування як спадкоємцю четвертої черги, заявлені нею вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Водночас, вимоги заявниці визнати судом її спадкоємицею четвертої черги після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 не підлягають задоволенню, оскільки питання черговості вирішується нотаріусом в межах спадкової справи з урахуванням встановленого в судовому порядку факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем та вимог ст.1258 ЦК України.

Керуючись ст. ст. ст.3, 4, 10, 315-319, 352-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чепкова Олена Володимирівна про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Турбіна Т. Ф.