Справа № 279/3973/23
Провадження № 2/279/1169/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2023 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу №279/3973/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Коростенської мської ради про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав зазначивши, що з 2016 по 2019 рік вона проживала з відповідачем однією сім`єю, мають малолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Утворити сім`ю їм не вдалось і в 2020 році вона разом із сином виїхала до Чехії. 18.01.2020 року вона уклала новий шлюб, дитина проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Батько дитини, відповідач у справі стосунки з синоми не підтримує, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, як складову виховання, взагалі не спілкується з сином, не надає дитині доступу до культурних, інших духовних цінностей, не створює умов для отримання ним освіти, не сплачує аліменти, свідомо нехтує своїми бітьківськими обов`язкам, чим ухиляється від своїх обов`язків. Крім того, відповідачем подано до нотаріуса відповідну заяву в якій він відмовляється від своїх батьківських обов`язків стосовно сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина.

Позивачка, представник позивачки в судове засідання не прибули, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечив.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Коростенської міської ради надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити.

За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, визначеному ч.4 ст.206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітнього, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина постійно проживає з матір`ю, позивачем у справі. Відповідач з сином відносин не підтримує, тривалий час не займається вихованням дитини, не цікавиться його життям та здоров`ям, з сином не спілкується, не проявляє до нього батьківської турботи, матеріальної допомоги на його утримання не надає, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками.

В 2020 році позивач разом із сином виїхала до Чехії, де уклала новий шлюб. 12.06.2023 року відповідач подав приватному нотаріусу Івчуку С.С. заяву в якій відмовився від своїх батьківських прав стосовно малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до ст.164 СК України та враховуючи інтереси малолітніх мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76).

ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Поведінка відповідача, який тривалий час взагалі не спілкується із сином, не виховує його, не цікавиться його життям та здоров`ям, подав до нотаріуса заяву про те, що він відмовляється від своїх бітьківських прав відносно сина, ОСОБА_3 , свідчить про його байдуже ставлення до дитини та про свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками.

Оцінивши усі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина, ОСОБА_3 , а тому відповідно до ст.164 ч.1 п.2 СК України його слід позбавити батьківських прав відносно дитини.

Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.164 СК України,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа - Орган опіки та піклування Коростенської міської ради Житомирської області, місце знаходження: м.Коростень, вул.Грушевського, 22, Житомирська область, .

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом