КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем України

справа №133/2137/22

19.09.23

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Пєтухової Н.О.,

за участі секретаря судового засідання Гаврилюк О.Г.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Баришпол О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Козятині в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Орган опіки та піклування Глухівецької селищної ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є рідною бабусею ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , особою, в сім`ї якої проживають діти.

Її син, ОСОБА_5 , 28 липня 2007 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 . Однак 08.06.2022 даний шлюб було розірвано. Під час перебування у шлюбі, у її сина, та її колишньої невістки народилося двоє дочок - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Н аданий час її син ОСОБА_5 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 з 17.06.2022 . Діти з 2017 року по даний час проживають разом із нею та повністю перебувають на її утриманні. Матір не цікавиться дітьми, не надає коштів на їх утримання та систематично протягом тривалого часу залишає своє місце проживання. Починаючи із 2017 року по даний час, відповідач жодного разу не навідала своїх дочок, не зустрічалася з ними, не цікавиться їх здоров`ям, поведінкою, розвитком, інтересами, матеріальним забезпеченням. Виховання та утримання дітей у повній мірі лягло на неї, умови в яких проживають діти задовільні, вона забезпечила своїх онуків усім необхідним для їх розвитку. Мати дітей життям дітей не цікавиться, участі у вихованні та догляді за дітьми не бере, їх фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, не виявляє бажання спілкуватись з дітьми, хоч жодним чином не була позбавлена інформації стосовно місця перебування її та її онуків, з її боку ніколи не створювались перешкоди у спілкуванні дітей з матір`ю та прийманні її участі у вихованні, вище викладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дітей батьківські обов`язки, покладені на неї законом.

Вважає, що нехтування батьківськими обов`язками з боку матері принижує гідність дитини і в подальшому може привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так із правової точки зору, тому з метою повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дітей, необхідно вирішити питання про позбавлення відповідачки батьківських прав.

Ухвалою суду від 28.12.2022 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою суду від 12.07.2023 підготовче судове засідання у справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоч належним чином повідомлялась про час і місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі "Судова влада України"; причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не подавала.

Представник третьої особи - Баришпол О.Ю. в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову; вказала, що вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача по відношенню до її малолітніх дітей.

Суд, вислухавши позивача та орган опіки та піклування Глуховецької селищної ради Вінницької області, як третю особу у справі, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.07.2007, який рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08.06.2022 було розірвано (а.с.10)

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_4 та відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_3 , батьками яких заначено ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.11; а.с. 11 зворотна сторона).

Із довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 12.07.2022 вбачається, що ОСОБА_5 перебуває на військовій службі (а.с.15).

Відповідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , позивачка ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_5 (а.с.6).

Як вбачається із довідки директора Жежелівського загальноосвітнього навчально-виховного комплексу І-ІІІ ступенів «Школа - дитячий садок» Глуховецької селищної ради, №04-05/83 від 12.09.2022, ОСОБА_1 бере участь у освітньому процесі своїх онуків, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 2017 року по даний час (а.с.12)

Із характеристики № 2-602 від 20.09.2023, виданої виконавчим комітетом Глуховецької селищної ради Хмільницького району Вінницької області вбачається, ОСОБА_1 за період проживання в с. Жежелів, зарекомендувала себе з позитивної сторони (а.с.9).

Відповідно до довідки старости с. Жежелів, від 12.09.2022 №2-594, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , до складу її сім`ї входять: син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , внучка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внучка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 13 зворотна сторона).

Як вбачається із довідки виконавчого комітету Глуховецької селищної ради Хмільницького району Вінницької області від 12.09.2022 №2-595, з 2017 року і по теперішній час ОСОБА_1 доглядає неповнолітніх внучок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які проживають разом із нею (а.с.13). Вказане також підтверджується довідкою Жежелівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Глуховецької селищної ради від 30.09.2022 (а.с.14).

Відповідно до довідки Жежелівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Глуховецької селищної ради від 30.09.2022, ОСОБА_1 за станом здоров`я може здійснювати догляд за дітьми (а.с.14 зворотна сторона).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов сім`я ОСОБА_1 потребує більшого матеріального забезпечення; має підсобне господарство та земельну ділянку (а.с.16,17).

Із довідки виконавчого комітету Глуховецької селищної ради Хмільницького району Вінницької області від 20.09.2022 №2-603, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знята з реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 , у зв`язку з вибуттям до м. Бердичів. Місце проживання та перебування не відомо (а.с.12 зворотна сторона).

Відповідно до висновку Глуховецької селищної ради - органу опіки та піклування, комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Глухівецької селищної ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_2 » відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Глуховецької селищної ради Хмільницького району Вінницької області №1 від 31.01.2023 затверджено висновок виконавчого комітету Глуховецької селищної ради - органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до пояснень ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які були надані суду, вона з мамою вже тривалий час не спілкувалась; на телефонний зв`язок її мати не виходить, її місце перебування їй не відоме; мама не цікавиться ані її життям, ані життям її меншої сестри - своєї молодшої дочки.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (статті 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання у сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 14 указаного Закону, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину (ч. 2 - 4 ст. 150 СК України).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно з ч.ч. 4 - 6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

В пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 зазначеної постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що перешкод у спілкуванні з дитиною йому ні хто не чинив і не чинить.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Отже, всі досліджені в сукупності докази по справі дають підстави суду вважати, що відповідачка ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відтак, є усі необхідні підстави, передбачені законом, для позбавлення ОСОБА_2 , батьківських прав відносно її дітей.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 7, 19, 150, 155, 164, 165 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року№789-ХІІ Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 19, 81, 141, 223, 258-260, 263-265, 280 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 992 (девятсот девяносто дві) грн 40 коп..

Копію рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дітей.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня отримання повного судового рішення.

Суддя Н.О. Пєтухова

Дата документу 19.09.2023