РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі

Головуючого судді Воробйової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Коцюби О.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Лавровського Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

у порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції у Житомирській області,

Управління державної казначейської служби України в м.Житомирі Житомирської області,

Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області,

про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого у ході розгляд справи уточнив, та просить стягнути з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України в м. Житомирі Житомирській області та Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області заподіяну моральну шкоду у розмірі 3000000,00 грн, з урахуванням індексу інфляції, внаслідок протиправних дій, прийнятих рішень та бездіяльності Головного управління Національної поліції у Житомирській області та слідчого Житомирського ВП ГУНП у Житомирській області Крученюка А.С.

В обґрунтування вимог вказано, що слідчим СВ Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області Крученюком А.С. здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні: №0000207 від 21.09.2018, за ч. 1 ст. 384 КК України відносно секретаря судового засідання Корольовського районного суду міста Житомира Яковенко О.В.; №0000208 від 21.09.2018 за ч. 1 ст. 384 КК України відносно громадянина ОСОБА_2 ; № НОМЕР_1 від 21.09.2018 за ч.1 ст. 384 КК України відносно громадянки ОСОБА_3 ; № НОМЕР_2 від 25.04.2019 за ст. 356 КК України відносно слідчого Житомирського відділу поліції ГУНП у Житомирській області ОСОБА_4 ; №0000072 за ч. 2 ст. 190 КК України відносно начальника Житомирського об`єднаного Пенсійного фонду України ОСОБА_5 , Державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Василюк К.Е.

13.05.2020 ухвалою Богунського районного суду міста Житомира по справі №295/5574/20 скасовано постанову старшого слідчого СВ Житомирського відділу поліції ГУНП у Житомирській області Крученюка А.С. від 02.04.2020 про закриття кримінального провадження №0000207 від 21.09.2018, оскільки він по ньому не вчинив жодних слідчих дій та не виконав жодної вказівки, зазначеної в ухвалі слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 29.05.2019.

14.05.2020 ухвалою Богунського районного суду міста Житомира по справі номер №295/5570/20 скасовано постанову старшого слідчого СВ Житомирського відділу поліції ГУНП у Житомирській області Крученюка А.С. від 02.04.2020 про закриття кримінального провадження №0000209 від 21.09.2018, оскільки він по ньому не вчинив жодних слідчих дій та не виконав вказівки, зазначеної в ухвалі слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 29.05.2019.

22.05.2020 ухвалою Богунського районного суду міста Житомира по справі №295/5572/20 скасовано постанову старшого слідчого СВ Житомирського відділу поліції ГУНП у Житомирській області Крученюка А.С. від 03.04.2020 про закриття кримінального провадження №0000208 від 21.09.2018, оскільки він по ньому не провів жодних слідчих дій та не виконав жодної вказівки, зазначеної в ухвалі слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 29.05.2019.

18.06.2020 ухвалою Богунського районного суду міста Житомира по справі №295/5573/20 скасовано постанову старшого слідчого СВ Житомирського відділу поліції ГУНП у Житомирській області Крученюка А.С. від 24.04.2020 про закриття кримінального провадження №0001756 від 25.04.2019, оскільки він по ньому взагалі не проводив будь-які процесуальні дії з приводу поданої позивачем заяви від 06.04.2019 до Житомирського відділу поліції, зареєстрованої в ЄО за номером 16444.

24.09.2020 ухвалою Богунського районного суду міста Житомира по справі №295/10033/20 скасовано постанову старшого слідчого СВ Житомирського відділу поліції ГУНП у Житомирській області Крученюка А.С. від 29.06.2020 про закриття кримінального провадження №0000072 від 11.05.2019, оскільки він по ньому взагалі не проводив будь-які процесуальні дії з приводу поданої позивачем заяви до Житомирської місцевої прокуратури.

Скасовуючи вищевказаний перелік винесених постанов, Богунський районний суд автоматично визнав протиправними дії слідчого Крученюка А.С.

Керівник слідчого управління Головного управління Національної поліції у Житомирській області не організував належні досудові розслідування по зазначеним п`яти кримінальним провадженням, а слідчий Крученюк А.С. свідомо ігнорував своєчасні досудові розслідування, через що позивач тривалий час вимушений був відвідувати слідчий відділ поліції, відвідувати прокуратуру і суд та витрачати свій особистий час не на свій розсуд.

Позивач вважає, що з державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України м. Житомира Житомирської області слід стягнути заподіяну йому моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 3000000,00 грн з урахуванням індексу інфляції.

У позовній заяві міститься клопотання позивача про витребування у відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області матеріалів кримінальних проваджень: 0000207; 0000208; 0000209; 0001756; 0000072.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05.10.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

21.10.2020 від управління державної казначейської служби України у м.Житомирі Житомирській області до суду надійшов відзив на позов, у якому вказано, що зазначене управління є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки зі змісту позову не вбачається, що управління є особою, на якій лежить обов`язок відшкодування шкоди, про яку заявлено позивачем. Також у відзиві зазначено, що позивачем не доведено факт завдання йому моральної шкоди та у чому вона полягає, не доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та завданою шкодою, не обґрунтовано заявлений позивачем розмір завданої шкоди.

На підставі викладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

13.01.2021 від Головного управління Національної поліції у Житомирській області до суду надійшов відзив на позов, який протокольною ухвалою суду від 16.02.2022 залишено без розгляду у зв`язку з пропуском відповідачем терміну, встановленого для подання відзиву.

Інших заяв по суті справи до суду не надійшло.

В підготовчому засіданні 28.01.2020 позивач заявив клопотання про залучення співвідповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області.

Ухвалою суду від 28.01.2021 клопотання позивача про залучення співвідповідача задоволено та залучено до участі у справі як співвідповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області.

Ухвалою суду від 16.02.2022 витребувано у відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області матеріали кримінальних проваджень: 0000207; 0000208; 0000209; 0001756; 0000072, для огляду у судовому засіданні.

Згідно з протокольною ухвалою суду від 16.02.2022 підготовче провадження у справі завершено та призначено розгляд справи по суті.

У зв`язку з тим, що до суду не надійшли матеріали кримінальних проваджень, які витребовувались ухвалою суду 16.02.2022, ухвалою суду від 19.04.2022 повторно витребувано у відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області матеріали кримінальних проваджень: 0000207; 0000208; 0000209; 0001756; 0000072, для огляду у судовому засіданні з розгляду справи по суті.

16.06.2022 через канцелярію суду начальником СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Моравським Е. подано до суду матеріали кримінальних проваджень №№ 0000207; 0000208; 0000209; 0001756.

При цьому, матеріали кримінального провадження №0000072 до суду не надано, про причини його ненадання суд не повідомлено.

Ухвалою суду від 16.06.2022 повторно витребувано у відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області матеріали кримінального провадження №0000072 для огляду у судовому засіданні з розгляду справи по суті, яке призначене на 12 год 00 хв 06 вересня 2022 року. Повернуто надані начальником СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Моравським Е. матеріали кримінальних проваджень №№0000207; 0000208; 0000209; 0001756, та зобов`язано орган досудового розслідування повторно надати їх у наступне судове засідання.

05.09.2022 через канцелярію суду т.в.о. начальника СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Наголко А. подано до суду матеріали кримінального провадження №0000072.

У судове засідання, яке було призначене на 06.09.2022, матеріали кримінальних проваджень №№0000207; 0000208; 0000209; 0001756 Житомирським РУП ГУНП в Житомирській області надані не були, у зв`язку з чим повторно направлено копію ухвали суду від 16.06.2022 для виконання.

19.01.2023 через канцелярію суду начальником СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Моравським Е. подано до суду матеріали кримінальних проваджень №№ 0000207; 0000208; 0000209; 0001756.

21.09.2023 до суду надійшло клопотання позивача про відновлення дослідження матеріалів кримінальних проваджень №0001756, №0000072, №0000207, №0000208, №0000209, оскільки головуючий суддя не у повному обсязі дослідив та оголосив весь перелік матеріалів, які повинні були знаходитись в метеріалах проваджень.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позові. Додатково пояснив, що досудове розслідування у кримінальних провадженнях не було належним чином організовано та проведено, його допит не проводився, слідчим не виконуються вимоги КПК України щодо порядку досудового розслідування та оформлення матеріалів кримінального провадження. 02.04.2020 слідчий Крученюк А.С. зателефонував до позивача та просив з`явитися для допиту по кримінальних провадженнях №0000207, №0000208, №0000209, однак повістки про виклик у передбаченому КПК України порядку не вручив. У судовому засіданні при дослідженні матеріалів кримінальних проваджень головуючим суддею не було досліджено та оголошено поданих слідчому заяв про залучення до кримінальних проваджень та допит у якості потерпілого, та документів, складених за результатами розгляду клопотань, не були досліджені повістки про виклик ОСОБА_1 для допиту, не було досліджено та оголошено інших наявних у кримінальних провадженнях матеріалів та даних. Натомість, було досліджено рапорт, який складений з порушенням вимог КПК України. В матеріалах кримінального провадження відсутні документи, яким належить там бути. Також всупереч вимогам КПК України, матеріали кримінального провадження №0001756 не були передані за підслідністю до ДБР. Щодо клопотання про відновлення дослідження матеріалів кримінальних проваджень, позивач пояснив, що він пригадав, що не всі матеріали кримінальних проваджень були досліджені та оголошені. Визначаючи розмір моральної шкоди, позивач виходить з тривалості досудового розслідування, та оцінює її в розмірі 1 000 000,00 грн за кожен рік.

Представник відповідача Управління державної казначейської служби України в м.Житомирі Житомирської області у судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві. Додатково пояснив, що управління є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки обов`язок відшкодувати шкоду, завдану правоохоронним органом, лежить на державі, яка повинна відшкодувати шкоду через відповідні органи. Також вказав, що позивачем не надано доказів заподіяння моральної шкоди неправомірними діями відповідача. Крім того, позивачем у позові не визначено, хто має відшкодувати завдану йому моральну шкоду.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Житомирській області у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Представник відповідачаГоловного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні СВ Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувало кримінальне провадження №0000072, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

За результатами досудового розслідування постановою слідчого СВ Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області Порузінської О.О. від 10.12.2020 вказане кримінальне провадження закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення.

У провадженні СД Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувало кримінальне провадження №0000207, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

За результатами досудового розслідування постановою дізнавача СВ Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області Проценка В.В. від 30.06.2021 вказане кримінальне провадження закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення.

У провадженні СД Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувало кримінальне провадження №0000208, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

За результатами досудового розслідування постановою дізнавача СВ Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області Лінник О.В. від 18.05.2022 вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

У провадженні СД Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувало кримінальне провадження №0001756, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

За результатами досудового розслідування постановою дізнавача СВ Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області Татаренко М.Р. від 25.05.2022 вказане кримінальне провадження закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення.

У провадженні СД Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувало кримінальне провадження №0000209, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, досудове розслідування у якому наразі триває.

Суд зауважує, що у судовому засіданні 26.07.2023 головуючим суддею було оглянуто всі матеріали кримінальних проваджень, оголошено кожен документ, наявний у матеріалах кримінальних проваджень, та позивач мав змогу надавати коментарі щодо кожного оголошеного документу та матеріалів кримінального провадження в цілому. Однак, після оголошення матеріалів кримінальних проваджень жодних зауважень щодо їх неповноти чи потреби повторного огляду позивач не висловив.

Після дослідження кримінальних проваджень останні було повернуто до органу досудового розслідування.

З огляду на зазначене, протокольною ухвалою суд визнав клопотання позивача про повернення до стадії огляду/дослідження кримінальних проваджень безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 55, 56 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка з огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК України є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з частинами першою та шостою статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами.

При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди).

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2020 року у справі № 686/25718/19 (провадження № 61-7697св20), від 30 грудня 2020 року у справі № 482/48/19 (провадження № 61-11020св20).

Приводом для звернення до суду з даним позовом стало неналежне проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях за №0001756, №0000072, №0000207, №0000208, №0000209.

У позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду №295/5574/20 від 13.05.2020 скасовано постанову старшого слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області Крученюка А.С. від 02.04.2020 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.09.2018 за №0000207.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду №295/5572/20 від 22.05.2020 скасовано постанову старшого слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області Крученюка А.С. від 03.04.2020 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.09.2018 за №0000208.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду №295/5573/20 від 18.06.2020 скасовано постанову старшого слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області Крученюка А.С. від 24.04.2020 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2019 за №0001756.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду №295/10033/20 від 24.09.2020 скасовано постанову старшого слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області Крученюка А.С. від 29.06.2020 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2019 за №0000072.

Позивач вказує, що скасовуючи вищевказаний перелік винесених постанов, Богунський районний суд автоматично визнав протиправними дії слідчого Крученюка А.С.

Разом з тим, суд зауважує, що наявність ухвал слідчих суддів про скасування постанов слідчого не є безумовною підставою для визнання позовних вимог про стягнення моральної шкоди обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що кримінальні провадження №0001756, №0000072, №0000207, №0000208 у подальшому постановами слідчих та дізнавачів закриті.

Так, кримінальні провадження №0001756 (постанова від 25.05.2022), №0000072 (постанова від 10.12.2020), №0000207 (постанова від 30.06.2021) закриті за відсутністю у діяннях складу кримінального правопорушення, а кримінальне провадження №0000208 (постанова від 18.05.2022) у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Вказані постанови про закриття кримінальних проваджень позивачем не оскаржувались.

Також, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 викликався до органу досудового розслідування для участі у допиті у кримінальних провадженнях №0001756, №0000207, №0000208, №0000209, однак ОСОБА_1 від допиту відмовився, про що свідчать рапорти слідчого Крученюка А.С. (кримінальні провадження №0000208, №0000207, №0000209), дізнавача Музичука І. (кримінальне провадження №0001756).

ОСОБА_1 , як заявник у кримінальних провадження, зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах досудового розслідування, що мають безпосередній стосунок до нього, та утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально вживати засобів для прискорення досудового розслідування.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що позивач не вживав залежних від нього дій, спрямованих на прискорення досудового розслідування та його повного та всебічного проведення.

Питання неналежного та неповного оформлення матеріалів кримінального провадження не є предметом дослідження у даній справі, оскільки питання розгляду скарг учасників кримінального провадження регулюється нормами КПК України та вирішується слідчим суддею під час розгляду відповідних скарг.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Із врахування вищезазначених правових норм, суд зазначає, що у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Суд зауважує, що позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту.

Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання.

Порушення прав людини чи неналежне поводження із нею завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

У справах про відшкодування моральної шкоди суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

Як зазначає позивач, йому завдано моральну шкоду, яка полягає у тому, що керівник слідчого управління Головного управління Національної поліції у Житомирській області не організував належні досудові розслідування по п`яти кримінальним провадженням, а слідчий Крученюк А.С. свідомо ігнорував своєчасні досудові розслідування, через що позивач тривалий час вимушений був відвідувати слідчий відділ поліції, відвідувати прокуратуру і суд та витрачати свій особистий час не на свій розсуд.

Слід зазначити, що сам лише факт скасування слідчим суддею рішень слідчого не може бути самостійною та достатньою підставою стверджувати про спричинення позивачеві моральної шкоди та не звільняє його від обов`язку надати докази на підтвердження наявності всіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення, яке є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Крім того, рішеннями слідчих суддів були відновлені порушені права позивача у кримінальних провадженнях.

Доказами, які дозволять суду встановити наявність моральної шкоди, її характер та обсяг, в даному випадку можуть бути, зокрема, довідки з медичних установ, виписки з історії хвороби, чеки за оплату медичної допомоги та придбання ліків, докази вимушених змін у житті позивача, тощо.

Разом з тим, ні у позовній заяві, ні у судових засіданнях, позивач не обґрунтував, що внаслідок неправомірних дій органу досудового розслідування він зазнав моральних чи фізичних страждань, погіршення стану здоров`я, не вказав на тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, тощо, не вказав на глибину страждань, яких він зазнав, або що дії слідчого призвели до інших негативних явищ.

З пояснень позивача не вбачається, що негативні емоції, яких він зазнав внаслідок протиправної бездіяльності органу досудового розслідування, мали вплив на умови його життя, чи призвели до погіршення його здоров`я, тощо.

Відтак, позивач не довів, що внаслідок неправомірних дій слідчого він зазнав страждання чи приниження, а тому такі дії чи бездіяльність завдали йому моральної шкоди, так само, як і не доведено жодними доказами, що протиправні дії відповідача призвели до спричинення шкоди здоров`ю.

Отже, зважаючи на те, що позивачем не надано належних доказів, що підтверджують заподіяння йому сильних душевних страждань, шкоди здоров`ю, чи інших втрат немайнового характеру, з яких суд, при обрахуванні розміру компенсації, міг би встановити характер та обсяг моральних страждань і матеріальні витрати, понесені позивачем, та не доведено причинно-наслідковий зв`язок з діями органу досудового розслідування, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Крім того, відповідно до статті 2 ЦК України учасником спірних правовідносин у справі про відшкодування шкоди за рахунок держави на підставі статті 1174 ЦК України є держава Україна, а тому вона має бути відповідачем. Відповідно до пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого указом Президента України від 13 квітня 2011 року №460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яка, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Таким чином, відповідачем у справі є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади. Кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивні частини судових рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання коштів (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 серпня 2021 року в справі № 200/8310/18, провадження № 61-14033св20).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач пред`явив його до Головного управління Національної поліції у Житомирській області, Управління державної казначейської служби України в м.Житомирі Житомирської області, Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, однак відповідачем у таких справах є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади, однак даний позов до держави не пред`явлено.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є окремою підставою для відмови у задоволенні позову.

З огляду на відмову у задоволенні позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 5, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Житомирській області, Управління державної казначейської служби України в м.Житомирі Житомирської області, Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, про відшкодування 3000000,00 грн моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідачі:

Головне управління Національної поліції у Житомирській області, адреса: 10008, м.Житомир, вул.Старий Бульвар, буд.5/37, );

Управління державної казначейської служби України в м.Житомирі Житомирської області, адреса: 10008, м.Житомир, вул.Святослава Ріхтера, буд.12/5, ;

Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, адреса: 10008, м.Житомир, вул.Святослава Ріхтера, буд.24, .

Суддя Т.А. Воробйова

Повне рішення складено 10.10.2023.