Справа № 128/1550/23
Провадження №22-ц/801/1386/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач :Сало Т. Б.
УХВАЛА

08 червня 2023 рокуСправа № 128/1550/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Шемети Т.М., Якименко М.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 01 травня 2023 року про відмову у відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до судді Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Ганни Володимирівни, працівника Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації Блошенкіної М.П., прокурора Вінницької окружної прокуратури Посвалюка Ярослава Ігоровича, старшого слідчого СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Похальчак Анни Олександрівни, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної неправомірними та незаконними діями,

встановив:

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 01 травня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

05 червня 2023 року від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга, яка не відповідає загальним вимогам процесуального закону щодо форми і змісту апеляційної скарги.

Зокрема, в апеляційній скарзі апелянт використовує лексику, яка не притаманна для написання ділових документів (в тому числі апеляційної скарги), і яка в деякій мірі відображає зневажливе ставлення апелянта до судової гілки влади.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі використовує наступне висловлювання: «…суд першої інстанції займаючись марнотратством та деребаненням державних коштів, свідомо ухвалюють будь-які свої незаконні ухвали з метою відтягнути розгляд моєї заяви в установлений законом термін…».

Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, ОСОБА_1 до подання 05 червня 2023 року апеляційної скарги вже звертався з апеляційною скаргою на це ж саме судове рішення.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22 травня 2023 року визнано, що звернення ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 01 травня 2023 року є діями, що суперечать завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим апеляційну скаргу було повернуто.

В зазначеній ухвалі суд визнав, що використання ОСОБА_1 висловлювань «…суд першої інстанції займаючись марнотратством та деребаненням державних коштів, свідомо ухвалюють будь-які свої незаконні ухвали з метою відтягнути розгляд моєї заяви в установлений законом термін…» виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що у розумінні Європейського суду з прав людини констатується як зловживання правом на подання заяви.

ОСОБА_1 вдруге подав апеляційну скаргу, при цьому не зважав на висновки суду, викладені в ухвалі від 22 травня 2023 року, якою через зловживання ним процесуальними правами його скарга була повернута, та знову ж таки використав ті ж самі висловлювання, і у такий формі ОСОБА_1 демонструє свою зневагу до суддів.

Крім того, наприкінці апеляційної скарги ОСОБА_1 звернувся до судді Вінницького апеляційного суду Якименко М.М. в наступній формі: «увага до працівника Вінницького апеляційного суду товариша Якименко!» з викладом своєї незгоди з постановленою суддею ухвалою про повернення його апеляційної скарги через зловживання процесуальними правами.

Така поведінка та висловлювання ОСОБА_1 свідчать про зухвалість та явне небажання останнього з принципових, незрозумілих для суду причин, подати належним чином оформлену апеляційну скаргу, зміст якої був би прийнятним та відповідав засадам цивільного судочинства.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

У п. 1 ч. 2 ст. 43 ЦПК України зазначено, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зроблено висновок, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

За таких обставин, слід вважати, що використання одними учасниками судового процесу нецензурної лексики, образливих і лайливих слів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства, а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

Отже, повторне використання у поданій вдруге апеляційній скарзі на одне і теж судове рішення некоректної лексики, яка має цинічний (зневажливо-знущальний характер), свідчить про зловживання ОСОБА_1 своїми процесуальними правами.

Апеляційний суд звертає увагу, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому, під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

У ч. 3 ст. 44 ЦПК України зазначено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

За змістом частини 1 ст. 143 ЦПК України передбачено, що суд з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства, може застосовувати заходи процесуального примусу.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема, у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

За вищевикладених обставин, враховуючи згадану вище правову позицію ВП ВС у справі №199/6713/14-ц апеляційний суд вважає, що з метою спонукання ОСОБА_1 до неповторення подібних дій в майбутньому та добросовісного виконання процесуальних обов`язків слід застосувати до ОСОБА_1 захід процесуального примусу у виді штрафу, визначивши його в розмірі, який буде необхідним та достатнім у даному випадку - один прожитковий мінімум для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що з 1 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 684,00 грн.

Керуючись ст. 44, 143, 148, 259, 260, 381 ЦПК України,

ухвалив:

Визнати, що звернення ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 01 травня 2023 року є зловживанням процесуальними правами.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 01 травня 2023 року у даній справі повернути скаржнику.

Застосувати до ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні, та стягнути з нього вказану суму в дохід Державного бюджету України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді Т.М. Шемета

М.М. Якименко