ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/361/23 Справа № 202/7845/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Зайцева С. А.
УХВАЛА

08 червня 2023 року місто Дніпро Дніпропетровської області

Єдиний унікальний номер 202/7845/22

Номер провадження 22-з/803/361/23

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Максюти Ж.І., Новікової Г.В.

учасники справи :

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі Дніпропетровської області без повідомлення учасників справи заяву представника ОСОБА_2 адвоката Чернецької Олени Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 07 лютого 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - відмовлено.

Додатковим рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 20 лютого 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 травня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Васюта К. С., задоволено частково.

Рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 07 лютого 2023 року та додаткове рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 20 лютого 2023 року скасовані та ухвалено нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно загальною вартістю 16 200 грн ,а саме : 1. телевізор Samsung 32 дюйми,середня вартість якого становить 4000 грн ; 2.ноутбук HP,середня вартість якого становить 2500 грн ; 3.пилисос Ровента,середня вартість якого становить 1500 грн ; 4.морозильна камера LIBERTON ,середня вартість якої становить 4000 грн ; 5.стіл ,середньої вартості 3 000 грн та чотири табурети ,кожний середньою вартістю по 300 грн , а всього 1 200 грн,загальною вартістю 4200 грн .

Поділено в натурі вказане спільне сумісне майно та визнано: - за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на наступне майно загальною вартістю 10 700 грн : 1. ноутбук HP,середня вартість якого становить 2500 грн; 2. морозильну камеру LIBERTON ,середня вартість якої становить 4000 грн ; 3. стіл, середньої вартості 3 000 грн та чотири табурети ,кожний середньою вартістю по 300 грн ,а всього 1 200 грн, загальною вартістю 4200 грн; - за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на наступне майно загальною вартістю 5 500 грн : 1. телевізор Samsung 32 дюйми,середня вартість якого становить 4000 грн ; 2. пилисос Ровента, середня вартість якого становить 1500 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок рівності часток суму у розмірі 5 200 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті суми судового збору у розмірі 404,94 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 588 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 699, 60 грн.

31 травня 2023 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_2 адвоката Чернецької О. А. про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 5000 грн.

Заява мотивована тим, що представником відповідача відповідно до ст. 134 ЦПК України було подано до справи попередній розрахунок суми судових витрат відповідача по справі № 202/7845/22, які остання очікує понести у зв`язку із розглядом цієї справи у апеляційному суді, відповідно до якого відповідач звернулася для отримання правової допомоги до адвоката Чернецької О.А., про що уклала відповідний договір, у зв`язку із чим очікує понести із розглядом цієї справи витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 000 грн. Після ухвалення апеляційним судом рішення 25 травня 2023 року між адвокатом Чернецькою О.А. та клієнтом ОСОБА_2 було підписано акт приймання-передачі наданих послуг відповідно до договору про надання правової допомоги № 1301/23 від 13 січня 2023 року та додатку № 2 від 17 березня 2023 року. Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 25 травня 2023 року, адвокатом надано клієнту наступні послуги, що пов`язані із представництвом інтересів ОСОБА_2 у Дніпровському апеляційному суді у справі № 202/7845/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя: - участь у судових засіданнях Дніпровського апеляційного суду 30 березня 2023 року, 20 квітня 2023 року, 25 травня 2023 року - вартість послуги 2000 грн за кожне; складання та подання відзиву на апеляційну скаргу позивача - ОСОБА_1 , подану на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2023 року по справі № 202/7845/22 - вартість послуги 3 000 грн; складання та подання відзиву на апеляційну скаргу позивача - ОСОБА_1 , подану на додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2023 року по справі № 202/7845/22 - вартість послуги 3 000 грн. Загальна вартість послуг склала 12 000 грн .

З урахуванням часткового задоволення апеляційної скарги,відповідач просить апеляційний суд частково відшкодувати судові витрати у розмірі 5 000 грн.

05 червня 2023 року до апеляційного суду надійшли заперечення на подані додаткові витрати в апеляційній інстанції, в яких представник ОСОБА_1 адвокат Васюта К.С. просить відмовити в ухваленні додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, зокрема зазначаючи, що по даній справі представником відповідача заявлені витрати на правничу допомогу в апеляційній інстанції, які не надавались, зокрема, участь у судовому засіданні 30 травня 2023 року, яке було заздалегідь відкладено, про що напередодні повідомлено працівниками суду всіх сторін та їх представників. Стосовно стягнення витрат за відзиви, зазначено, що вони є неоправдані, оскільки суми відшкодування однакові за апеляційні скарги, які за змістом різні і за підставами, а отже час написання і їх обґрунтування не може бути однаковим по вартості, що підтверджує штучність понесених витрат, які вчиняються на шкоду іншої сторони.

Крім того, в постанові суду від 25 травня 2022 року вже вирішено питання щодо розподілу судового збору та витрат на правову допомогу, жодною нормою закону не передбачено повторний розгляд розподілу витрат на правову допомогу, а отже, розгляд розподілу витрат вже буде нести неправомірний характер. Зауважено, що у судовому засіданні, не повідомлялось про додаткові витрати. Нових клопотань або дій адвокатом відповідача не вчинялося, окрім, вже на які подавалася заява про відшкодування витрат, які вже вирішені судом. Вважають, що оскільки відповідач фактично не згодна з рішенням суду апеляційної інстанції і розподілом судових витрат та витрат на правничу допомогу, то вказаною заявою про ухвалення додаткового рішення намагається збагатитись та нанести додаткову шкоду позивачу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши обґрунтованість вимог заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, доводи заперечень на заяву, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно з частиною 5 статті 270 ЦПК України за результатами розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення судом може бути винесено додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення.

Тобто, процесуальне законодавство визначає вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення, які передбачені статтею 270 ЦПК України.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених зазначеною статтею, і не може змінювати по суті основне рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

В постанові Дніпровського апеляційного суду від 25 травня 2023 року, судом апеляційної інстанції щодо розподілу судових витрат, зазначено наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати,пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Враховуючи те, що апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача необхідно стягнути судові витрати понесені у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції за подання позовної заяви у розмірі 161,98 грн (а.с.32 квитанції на суму 1020 грн, задоволено позовних вимог -15,88%, що становить 161,98 грн ) та судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 242,96 грн (а.с.120 квитанції на суму 1530 грн., задоволено 15,88%,що становить 242,96 грн ),а всього судові витрати по сплаті суми судового збору у розмірі 404,94 грн (161,98 грн +242,96грн =404,94 грн ).

Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі статтею 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги зарахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені положення застосовуються і до розгляду справ в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи.

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

Указані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Слід зазначити ,що в постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц, від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18 зроблено правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках: 1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди у найближчий можливий строк. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (стаття 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Також, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та у постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача адвокатом Васюта К.С. до суду апеляційної інстанції надано : - клопотання про розподіл витрат (а.с.208); додаткова угода № 1 до договору про надання правової допомоги (а.с.209); акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги (а.с.210), відповідно якого витрати за першу інстанцію становлять 11 800 грн (зустріч з клієнтом надання консультації - 1000 грн, яка тривала 5 годин;- підготування та направлення адвокатських запитів з послідуючим отриманням відомостей -1000 грн,яка тривала 4 години;- пошук та аналіз судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах,складання стратегії представництва інтересів клієнта в судовому засіданні -1000 грн,яка тривала 4 години; складання заяви про надання інформації з витратами на її направлення до подачі позову по справі - 500 грн,яка тривала 2 години ;пошук у мережі Інтернет аналогічного майна з його вартісним зазначенням ,а також роздруківка даної інформації 3000 грн ,яка тривала 48 годин; складання позовної заяви 3 000 грн ,яка тривала 5 годин; складання клопотань про витребування доказів і виклик свідків 400 грн; роздруківка позовної заяви та додатків із особистим поданням позовної заяви з додатками до суду 500 грн ,яка тривала 3 години з врахуванням дороги;зустріч із свідками і отримання копії письмових пояснень,які були надані до справи про розлучення (які були подані у першій інстанції у судовому засіданні,але судом не долучені до справи і подані до апеляційної інстанції -600 грн ); участь у 1 судовому засіданні у першій інстанції 800 грн )- вказані витрати не підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 ,оскільки на порушення вимог ч.8 ст.141,ст.246 ЦПК України стороною позивача до суду першої інстанції не подавалися.

Витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції : - підготування апеляційної скарги на рішення суду 4200 грн ,підготування клопотань про витребування доказів та допит свідків 500 грн; понесені витрати на роздрукування документів і заяв із особистим поданням до суду 1000 грн, подання письмових пояснень 300 грн; участь у судових засіданнях у апеляційній інстанції 20 квітня 2023 року та у майбутньому судовому засіданні 25 травня 2023 року ,тобто за кожне судове засідання по 2000 ,а отже сумарно 4000 грн, на загальну суму 10 000 грн,підлягають стягненню пропорційно задоволеним вимогам з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у розмірі 1588 грн (15,88% ).

Що стосується витрат на правничу допомогу понесених відповідачем ОСОБА_2 ,суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Так, вбачається, що до суду першої інстанції представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Чернецькою О.А. надано заяву на відшкодування витрат (а.с.94-95); договір про надання правової допомоги № 1301/23 від 13 січня 2023 року (а.с.97-100); додаток № 1 до договору про надання правової допомоги № 1301/23 від 13 січня 2023 року (а.с.101);акт приймання передачі наданих послуг від 07 лютого 2023 року, відповідно якого загальна вартість послуг склала 7 000 грн : участь 16 січня 2023 року у судовому засіданні у справі № 202/7854/22 вартість послуг 2000 грн ; складання заперечень проти доводів і міркувань позивача,вартість послуг 3 000 грн; участь 07 лютого 2023 року у судовому засіданні по справі, вартість 2 000 грн (а.с.102); ордер (а.с.103); виписка АТ КБ «ПриватБанк» та квитанції про перерахування коштів (а.с.104-107). Виходячи з принципу пропорційності вимог, сума 7 000 грн, підлягає частковому задоволенню та стягненню з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача у розмірі 1111,60 грн (15,88%).

Що стосується витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції представником відповідача адвокатом Чернецькою О.А. надано клопотання щодо судових витрат на правову допомогу, які понесла відповідач по справі у зв`язку із апеляційним розглядом справи, відповідно якого станом на 20 квітня 2023 року адвокатом надано наступну правову допомогу ОСОБА_2 : участь 20 квітня 2023 року у судовому засіданні у Дніпровському апеляційному суді у справі № 202/7845/23, вартість послуг 2000; участь 30 березня 2023 року у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, вартість послуг 2 000; складання відзиву та подання відзиву на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 ,подану на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2023 року по справі № 202/7845/23 (процесуальний документ), вартість послуг 3000 грн; складання та подання відзиву на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 подану на додаткове рішення від 20 лютого 2023 року по справі № 202/7845/22 (процесуальний документ), вартість послуг 3000 грн. Загальна вартість послуг станом на 20 квітня 2023 року склала 10 000 грн. Крім того ,надано додаток № 2 від 17 березня 2023 року, до договору про надання правової допомоги № 1301/23 від 13 січня 2023 року, зі змісту якого адвокат зобов`язується надати клієнту наступну правову допомогу щодо представництва інтересів ОСОБА_2 у Дніпровському апеляційному суді у справі № 202/7845/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна: вид послуги участь у судовому засіданні, вартість послуги 2000 грн; складання процесуальних документів,вартість послуги 3 000 грн (а.с.200). Виходячи з принципу пропорційності, сума 10 000 грн, підлягає частковому задоволенню та стягненню з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача у розмірі 1588 грн (15,88% ), а всього підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 2699,60 грн ( 1111,60 грн +1588 грн =2699,60 грн).

Тобто, при ухваленні рішення, судом апеляційної інстанції, вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у тому числі і витрат на правничу допомогу, з урахуванням пропорційності розміру задоволених позовних вимог.

Тому, з урахуванням викладеного, оскільки апеляційним судом, не встановлено передбачених частиною першою статті 270 ЦПК України підстав для ухвалення додаткового судового рішення, у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 270, 381 ЦПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_2 адвоката Чернецької Олени Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Судді: