РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2023

Справа № 522/10742/21

Провадження № 2/522/425/23

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Ярема Х.С.,

при секретарі судового засідання Кніш Д.А.,

за участю позивача - ОСОБА_1

представник відповідача - ОСОБА_2

розглянув в загальному позовному провадженні справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5

про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом

та за зустрічним позовом ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5

до ОСОБА_1

про визнання права власності в порядку спадкування за законом, стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

ВСТАНОВИВ:

1.11.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

2.Позивач просив суд (з урахуванням заяв від 28.07.2021 та 10.09.2021 про збільшення позовних вимог):

-визнати право ОСОБА_1 на кошти в розмірі 140 000 грн., що належали його батькові ОСОБА_6 , в порядку спадкування;

-визнати право ОСОБА_1 на 1/8 частину нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді грошової суми в розмірі 179 839,75 грн. в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 та стягнути зазначену суму з ОСОБА_3

-визнати право ОСОБА_1 на 1/8 частину об`єктів нерухомості за адресами АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 у вигляді грошової суми в розмірі 22 164,10 грн. в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 та стягнути зазначену суму з ОСОБА_3

-визнати право ОСОБА_1 на кошти у розмірі 120 000 грн., що були витрачені ним на утримання та лікування батька ОСОБА_6 .

3.30.06.2021 відкрито загальне позовне провадження.

4.03.08.2021 відповідач подав відзив на позов та одночасно зустрічний позов до ОСОБА_1 .

5.В зустрічному позові ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей просить суд:

-визнати за ОСОБА_3 та її малолітніми дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності на кошти в розмірі 146 250 грн. в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 ;

-стягнути з ОСОБА_1 кошти в розмірі 195 000 грн., які є 1/2 коштів, набутих подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в шлюбі.

6.Ухвалою від 23.09.2021 об`єднано первісний позов ОСОБА_1 з зустрічним позовом ОСОБА_3 .

7.02.11.2021 ОСОБА_1 подав відзив на зустрічну позовну заяву.

8.15.06.2022 закрито підготовче провадження.

9. ОСОБА_1 звернення до суду з цим позовом обґрунтовує тим, що він є рідним сином ОСОБА_6 від першого шлюбу. ОСОБА_3 є другою дружиною батька з яким мала двох дітей. Батько помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10. ОСОБА_6 після смерті залишив заповіт, яким квартиру АДРЕСА_5 він заповів сину ОСОБА_1 (позивач), а іншу квартиру АДРЕСА_6 заповів дітям від другого шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

11.Перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_3 батько придбав квартиру АДРЕСА_7 та нежитлові приміщення в АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 . Зазначене нерухоме майно не увійшло до заповіту та є спільною сумісною власністю подружжя (50% дружина та 50 % покійний чоловік). Тому половина цього майна, складає спадкову масу після смерті ОСОБА_6 та має бути успадкована всіма чотирма спадкоємцями (дружина та її двоє дітей, син від першого шлюбу) за законом у рівних частках. Відтак частка позивача у зазначеному спадковому майні складає 1/8 частину.

12.Оскільки зазначена доля позивача є незначною і не може бути використана ним з метою окремого виділення частки для відчуження, позивач вважає доцільним стягнення з інших спадкоємців грошової компенсації за 1/8 частину. Згідно з Звітом ПП «Ріелт-Класік» про вартість квартири за адресою: АДРЕСА_1 її ринкова вартість становить 1 438 718,00 грн. Таким чином, грошова компенсація 1/8 частини цієї квартири становить 179 839,75 грн., право власності на які просить визнати за собою позивач.

13.Згідно з Звітом про вартість зазначених нежитлових приміщень в АДРЕСА_8 , їхня вартість становить 177 313 грн. На таких самих підставах позивач вважає, що йому належить 1/8 частина цього майна, де компенсація вартості його частки повинна становити 22 164,10 грн. у порядку спадкування за законом, які просить визнати за собою, а грошову компенсацію стягнути з решти спадкоємців.

14.Позивач зазначає, що за життя батьком мав гроші на карткових рахунках в банку. В АТ «Ощадбанк» перед смертю залишалось приблизно 90 000 грн., а в АТ «ПриватБанк» приблизно 200 000 грн.

15.Перед смертю батько передав позивачеві банківські картки для використання, оскільки саме він піклувався про батька перед смертю. Позивач зазначає, що хоча зазначені гроші фактично були подаровані йому батьком, вони, як і інше майно, входять до спадкової маси не охопленої заповітом, що передбачатиме їх наступний поділ між всіма спадкоємцями за законом. Позивач дійсно зняв зазначені гроші з банківських рахунків з метою їх подальшого справедливого розподілу між спадкоємцями за законом. З урахуванням понесених з коштів витрат на поховання, наявними залишаються близько 240 000 грн., з яких за волею батька, зафіксованою на аудіозаписі 12.01.2021, малолітнім дітям він розпорядився віддати по 50 000 грн. з цих грошей.

16.Решта коштів в сумі 140 000 грн., на думку позивача, має бути успадкована ним особисто, оскільки саме він поніс витрати на утримання батька, встановлення надгробного пам`ятника. Тому просить суд визнати за ним право власності на 140 000 грн. в порядку спадкування (було 290 000 грн. - витратив 50 000 грн. - малолітнім дітям 100 000 грн. = залишок 140 000 грн.).

17.Крім того, позивач зазначає, що він витратив свої особисті кошти на лікування батька в сумі 160 000 грн. Отже, враховуючи наявність чотирьох спадкоємців, в порядку ст. 1232 ЦК України, йому має бути компенсована сума, яка складає 3/4 від 160 000 грн., тобто 120 000 грн., право власності на які він просить визнати за собою.

18. ОСОБА_3 проти позову заперечує.

19.В шлюбі з ОСОБА_6 вона перебувала з 2007 року. В шлюбі народилось двоє дітей ОСОБА_4 (2013 р.н.) та ОСОБА_5 (2010 р.н.). Вони проживали в квартирі АДРЕСА_5 .

20.В 2019 році чоловік захворів на онкологічну хворобу та помер в 2021 році. В останні місяці свого життя чоловік побоювався, щоб діти не злякались його стану та не були присутніми в момент його смерті, тому подружжя прийнято спільне рішення про переїзд дружини з дітьми до належної їй квартири на АДРЕСА_8 .

21.Після смерті ОСОБА_6 , позивач, скориставшись відсутністю ОСОБА_3 , змінив замки в квартирі АДРЕСА_5 , де останні дні проживав покійний, заволодів усім рухомим майном, що залишилось після смерті ОСОБА_6 , в тому числі грошовими коштами, банківськими картками, документами, особистими речами, ювелірними виробами, транспортним засобом, та іншим майном, яке не було охоплено заповітом покійного, з метою уникнення його подальшого розподілу між спадкоємцями.

22.Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 за законом є його дружина - ОСОБА_3 та їхні спільні діти ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та син від попереднього шлюбу ОСОБА_1 .

23.Щодо вимог про визнання права позивача на 120 000 грн., що належали покійному, та 140 000, як таких, що були витрачені ним на утримання та лікування батька, відповідач заперечує.

24.Після смерті ОСОБА_6 залишились грошові кошти в розмірі 290 000 грн. на карткових рахунках в АТ «Ощадбанк» та АТ «Приватбанк», а також 100 000 грн. готівкою, які зберігались в квартирі, що на АДРЕСА_9 . Ці 100 000 грн. були задекларовані особисто ОСОБА_6 за життя в декларації НАЗК за 2020 рік. Отже, 390 000 грн. є спільною сумісною власністю подружжя, безпідставно набуті позивачем після смерті батька та не передані нотаріусу для їх розподілу між спадкоємцями. Оскільки ці кошти не були охоплені заповітом, то 50% (390 000 грн./2= 195 000 грн.), що належали за життя померлому, спадкуються чотирма спадкоємцями, тобто по 48 750 грн., а інша половина від 390 000 грн./2= 195 000 грн., належать ОСОБА_3 як коштами набуті у шлюбі.

25.Отже, вимоги про визнання права власності за позивачем 140 000 грн. є незаконними.

26.Крім того, відповідач не погоджується з тим, що ніби-то покійний перед смертю подарував позивачу гроші, передавши йому банківські картки. Це нічим не підтверджено. Також не підтвердженою залишається воля покійного про те, що ніби-то він усно в аудіозаписі розпорядився 100 000 грн. віддати малолітнім дітям.

27.Доводи позивача про те, що він витратив на лікування батька власні кошти 160 000 грн. також є безпідставними, нічим не підтверджені. Крім того, покійний не потребував фінансового утримання, оскільки міг сам себе фінансово утримувати; дізнавшись про хворобу, він відмовився приймати будь-які ліки; позивач не просить стягнути з відповідача кошти, а просить визнати на них право і не зазначає яке право; він фактично визнає, що заволодів коштами спадкодавця, частину їх витратив на поховання, а тепер в судовому порядку просить узаконити його право на ці кошти.

28.В додаткових пояснення відповідач зазначає, що позивач незаконно привласнив кошти батька в розмірі 100 000 грн. та банківські картки АТ «Приватбанк» на якій було 197 987 грн. та АТ «Ощадбанк» на якій було 135 437,02 грн. Позивач зняв 433 424,02 грн. та розпорядився ними на власний розсуд. За фактом цих подій за заявами ОСОБА_3 було зареєстровано кримінальне провадження. Тобто, розподілу між спадкоємцями підлягає 216 712,01 грн./4= 54 178 грн.). Отже, вимога позивача про визнання права власності за ним на 140 000 грн. не грунтується на законі.

29.Також відповідач не погоджується на визнання за позивачем 1/8 частини нерухомого майна. Так, квартира на на АДРЕСА_8 , хоч і була придбана у шлюбі з покійним, але за особисті кошти дружини. Особисті кошти вона отримала від продажу своєї частки у квартирі своїх батьків (кв. АДРЕСА_10 ) та частки в квартирі бабусі (кв. АДРЕСА_11 ). Отримавши кошти від продажу своєї частки в квартирі батьків та, позичивши гроші в сестри, від продажу своєї частки у цій квартирі, а всього 35 000 дол. США, ОСОБА_3 придбала квартиру АДРЕСА_12 . Цю квартиру вона придбала за 25 836,10 дол. США. Зазначена квартира оформлена як її особиста приватна власність. Нежитлові приміщення ОСОБА_3 також придбала за особисті кошти. Згодом, продавши свою частку в квартирі бабусі, вона повернула позичені кошти сестрі. Покійний чоловік про це знав, тому й не склав заповіту на цю квартиру. Крім того, він відображав зазначену квартиру в деклараціях НАЗК спочатку як об?єкт незавершеного будівництва, що належить дружині, а потім як особисту приватну власність дружини.

30.Також відповідач звертає увагу, що зверненню до суду з цим позовом мало передувати вирішення питання про видачу позивачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину або його відмову. В позивача відсутні перешкоди для отримання свідоцтва про право на спадщину законом, а відмова нотаріуса йому не видавалась.

31.Зустрічний позов до ОСОБА_1 , обгунтовує тим, з після смерті ОСОБА_6 залишились кошти в сумі 290 000 грн. на карткових рахунках у АТ «Ощадбанк» та АТ «Приватбанк», а також 100 000 грн. готівкою, які зберігались в квартирі, що на по АДРЕСА_9 . Ці кошти були задекларовані ОСОБА_6 в останній декларації НАЗК про доходи, витрати та зобов`язання фінансового характеру за 2020 рік

32.Оскільки кошти в загальній сумі 390 000 грн. безпідставно набуті ОСОБА_1 після смерті його батька та не передані нотаріусу для їх розподілу між усіма спадкоємцями, то ОСОБА_3 вважає, що за нею та її малолітніми дітьми має бути визнано право власності у порядку спадкування за законом на 146 250 грн. (3/4 частини від 195 000 грн., які є спадковою масою покійного чоловіка, яка не була охоплена заповітом як половина спільно нажитих подружжям 390 00 грн.).

33.Проте ОСОБА_1 заволодів усіма коштами 390 000 грн., частиною, що повністю належать ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності подружжя (195 000 грн.) та і іншою частиною 195 000 грн., які підлягають розподілу між чотирма спадкоємцями (195 000 грн., з яких 3 /4 частини належать їй та дітям=146 250 грн.). Таким чином, просить стягнути з ОСОБА_1 195 000 грн.

34. ОСОБА_1 зустрічні позовні вимоги не визнає. Кошти зберігалися на карткових рахунках покійного батька, який добровільно перед смертю передав їх ОСОБА_1 , який частково їх витратив на лікування та поховання батька.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

35. ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_7 ) із 2007 року перебувала в шлюбі із ОСОБА_6 .

36.В подружжя народилися двоє дітей ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

37. ОСОБА_6 мав також сина від попереднього шлюбу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

38. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер.

39.13.06.1993 ОСОБА_8 набула право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_10 .

40.12.06.2013 ОСОБА_3 набула право власності на 1/8 частину цієї ж квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, тобто мала у власності вже 3/8 частин цієї квартири. Іншими співвласниками цієї квартири були батько ОСОБА_9 (2/8 частки) та сестра - ОСОБА_10 (3/8 частки).

41.25.06.2013 співвласники продали зазначену квартиру за 29 500 грн. (75 000 дол США).

42.25.06.2013 ОСОБА_3 позичила у своєї сестри ОСОБА_10 10 000 доларів США.

43.11.11.2014 ОСОБА_3 уклала із СТ «Середній фонтан» договір асоційованого членства у споживчому товаристві № 1/110, за яким набула у власність квартиру АДРЕСА_13 . Вартість квартири 405 720 грн. 11.11.2014 ОСОБА_3 сплатила 149 900 грн., а 13.11.2014 сплатила 105 920 грн.

44.18.08.2015 ОСОБА_3 продала належну їй на праві особистої приватної власності 1/2 частину квартири АДРЕСА_11 . Квартира продана двома співвласниками за 147 586 грн. (35 000 дол США).

45.30.08.2016 ОСОБА_3 уклала із СТ «Середній фонтан» договір асоційованого членства у споживчому товаристві № 1/12А-К, на підставі якого набула у власність нежитлове приміщення в АДРЕСА_14 . 30.08.2016 вона сплатила за нежитлове приміщення № 12/1-к 66 000 грн.

46.10.01.2017 ОСОБА_3 викупила у ОСОБА_11 права на два нежитлові приміщення, за адресою АДРЕСА_15 та нежитлове приміщення 12/2-к.

47.10.01.2017 між СТ «Середній фонтан», ОСОБА_11 та ОСОБА_3 були укладені дві додаткові угоди: про заміну сторони у договорі асоційованого членства в споживчому товаристві № 1/12В-К від 27.08.2014 та про заміну сторони у договорі асоційованого членства в споживчому товаристві № 1/12В-К від 27.08.2014.

48.10.01.2017 ОСОБА_3 сплатила ОСОБА_11 за два нежитлові приміщення 132 000 грн.

49.10.08.2020 ОСОБА_3 набула право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

50.За життя ОСОБА_6 подавав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

51.В декларація за 2017, 2018, 2019 роки та за період 01.01.2020 по 23.07.2020 ОСОБА_6 декларував, що членом його сім?ї є дружина ОСОБА_3 , яка є власником спочатку об`єкта незавершеного будівництва (квартири від СТ Середній фонтан), а згодом власником цієї квартири. В останній декларації за період 01.01.2020 по 23.07.2020 ним задекларовано 100 000 грн. належних йому готівкових коштів та 50 000 в АТКБ Приватбанк.

52.Згідно з банківською випискою АТКБ Приватбанк за період 01.02.2021 по 24.01.2022 залишок коштів складав 169 201,67 грн., витрати 197 987 грн.

53.Згідно з банківською випискою АТ Ощадбанк за період 02.02.2021 по 29.11.2021 залишок коштів складав 135 437,02 грн., з яких 116 250 грн. знято, залишок 1 187,02 грн. Зокрема, в 02.02.2021 (в день смерті) знято 97 000 грн.

54.Факт отримання доступу до грошових коштів на банківських рахунках та їх часткове використання визнається позивачем ОСОБА_1 .

55.18.03.2021 зареєстровано кримінальне провадження № 0000496 за заявою ОСОБА_3 , що 18.04.2021 невстановлена особа, знаходячись за адресою: АДРЕСА_9 , таємно, шляхом вільного доступу викрала особисті речі ОСОБА_3 та її покійного чоловіка ОСОБА_6 , сума матеріальної шкоди встановлюється.

56.16.07.2021 зареєстровано кримінальне провадження № 0001560 за заявою ОСОБА_3 про вжиття заходів правового характеру до невстановленої особи, яка 02.02.2021 приблизно о 08:00 год., шляхом обману заволоділа грошовими коштами. Сума матеріального збитку встановлюється.

57.28.04.2021 ОСОБА_1 самостійно в присутності двох сусідів складено акт про непроживання ОСОБА_3 та її дітей в квартирі АДРЕСА_7 .

58.Згідно з чеками про купівлю продуктів, наданих ОСОБА_1 , ним витрачено 868,55 грн. на купівлю продуктів, 8 100 грн. на поминальний обід, 25 080 грн. на організацію поховання, за договором-замовленням 13 560 грн., всього 47 60,55 грн.

Висновки суду.

59.Предметом позову ОСОБА_1 є визнання за ним у порядку спадкування за законом після смерті батька права на грошові кошти (140 000 грн. та 120 000 грн.) та визнання в порядку спадкування за законом права на частину нерухомого майна, не охопленого заповітом (у вигляді грошової суми в розмірі 179 839,75 грн. та 22 164,10 грн.), а його підставами - визнання права на кошти та майно та грошові кошти як спадкоємця.

60.Предметом зустрічного позову ОСОБА_3 є визнання за нею та її дітьми права власності у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, батька дітей на грошові кошти набуті спільно у шлюбі та стягнення іншої половини цих коштів з ОСОБА_1 , як без безпідставно набутих коштів. Підставами позову є визнання грошових коштів померлого спільною сумісною власністю подружжя та спадкування їх за законом, а також стягнення безпідставно набутих коштів, що були спільною сумісною власністю подружжя.

61.Отже, спадкоємці претендують на визнання кожен за собою права на спадкування за законом частки майна, що належало померлому.

62.Суд звертає увагу, що за обставинами розглядуваної справи, сторони не надали письмових доказів звернення до нотаріуса щодо вступу у спадщину, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Клопотань про витребування копії спадкової справи не подавали, тому суд розглядає справу за наявними у ній доказами.

63.Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

64.Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

65.У даній справі йдеться про спадкування за законом.

66.Згідно з ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

67.Ч. 1 ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

68.Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством (постанова Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

69.За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (постанова Верховного Суду від 24.07.2019 у справі № 2-6322/04).

70.Отже, питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

71.Сторони у справі є спадкоємцями першої черги щодо майна померлого ОСОБА_6 .

72.Доказів заведення спадкової справи, визначення спадкової маси майна не надано.

73.Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

74.Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

75.Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. При цьому визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

76.У відповідності до вимог ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

77.Згідно статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 ЦК України.

78.Нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні (п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

79.У відповідності до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20, - частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними (п.5).

80.Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», - у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

81.Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріпленої в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., де зазначено, що відповідно дост. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку управі спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності.

82.Згідно із пунктом 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 р. частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини.

83.Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

84.За життя спадкодавця частки у праві спільної сумісної власності на вказане майно не визначалися.

85.Позивач ОСОБА_1 та зустрічний позивач ОСОБА_3 не надали доказів відмови нотаріуса у видачі їм свідоцтва про право на спадщину. Відтак, вони як спадкоємці передчасно звернулися з відповідними позовними вимогами про визнання за ними права на спадкове майно у порядку спадкування за законом.

86.Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визнання право власності за нею та її малолітніми дітьми на кошти у розмірі 146 250 грн. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , задоволенню не підлягають.

87.Щодо позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 195 000 грн., які вона визначає як безпідставно набуті сином померлого чоловіка (позивачем) і, які є 1/2 коштів, набутих подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в шлюбі, то ці вимоги, хоч і не спрямовані на визнання за ОСОБА_3 (дружиною) права на ці кошти у порядку спадкування за законом, але їхнє вирішення обумовлено попереднім визначенням часток ОСОБА_3 та померлого ОСОБА_6 у спільному сумісному майні (390 000 грн. спільна сумісна власність). Отже, зверненню з вимогою про стягнення безпідставно набутих коштів є передчасним без визначення часток подружжя в цьому майні (коштах).

88.Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні первинного та зустрічного позову.

89.Судові витрати сторонам не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.10.2023.

Суддя Ярема Х.С.