Справа № 752/8044/22
Провадження № 2-о/752/43/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Машкевич К.В.

за участю секретаря- Гненик К.П.

представника заявника- Гулько Ж.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Голосіївський районний відділ ЦМУ ДПС в місті Києві та Київській області, Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація про встановлення факту постійного проживання на території України, суд

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із заявою і просить встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги заявник мотивує тим, що він ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 народився в м.Києві, про що 23.01.1976 року здійснено актовий запис № 175 відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві та видано свідоцтво про народження.

З народження та на даний час проживає на території України, за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

З вересня 1983 року по червень 1991 року навчався в середній школі №122 м.Києва, що підтверджується довідкою 18.05.2021 року.

Паспорт громадянина України заявник не отримував.

11.09.2020 року звернувся до Голосіївського районного відділу ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області із заявою-анкетою про первинне оформлення паспорта громадянина України, але підтвердити факт постійного проживання заявника на території України станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року не виявилось можливим, у зв?язку із чим заявнику відмовлено в оформленні паспорта громадянина України.

Встановлення факту постійного проживання на території України пов`язано з отриманням паспорта громадянина України для підтвердження громадянства з метою користуватися правами, які визначені чинним законодавством.

Таким чином, заявник вважає, що він на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) і на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) дійсно постійно проживав на території України, а тому наявні підстави для задоволення заяви в порядку, передбаченому ст. ст. 315-319 ЦПК України.

Виходячи з цього, просив заяву задовольнити.

Ухвалою суду від 18.07.2022 року відкрито провадження у справі.

22.12.2022 року на адресу суду надійшли письмові пояснення Голосіївського відділу ЦМУ ДМС у м.Києві, відповідно до яких просить відмовити у задоволення заяви, виходячи з наступного. 11.09.2020 року заявник звернувся до Голосіївського районного відділу ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області із заявою-анкетою про оформлення паспорта громадянина України вперше. Згідно до п.п. 38-44 Порядку визнання недійсними та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2025 року №302, було здійснено заходи з ідентифікації особи. Підтверджено факт видачі свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , повторно виданого Голосіївським районним у м.Києві ВДРАЦС ЦМУ МЮ (м.Київ) від 08.09.2020 року та за допомогою показів свідків. Однак встановити факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року виявилося неможливим.

У судовому засіданні представник заявника підтримала заяву в повному обсязі, просила задовольнити. В своїх поясненнях посилалась, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 30.07.2021 року встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на території України станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року. Однак, Голосіївським відділом ЦМУ ДМС у м.Києві було відмовлено щодо встановлення належності до громадянства України, оскільки матеріали справи не містять відомостей, що станом на 24.08.1991 року заявник проживав разом із батьками або одним із них.

Зацікавлені особи в судове засідання своїх представників не направили, про розгляд справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 30.07.2021 року встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на території України станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В судовому засіданні представник заявника посилалася, що станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року ОСОБА_1 був неповнолітньою особою та проживав із свою матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

З листа Голосіївського районного відділу ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області №8024-216/8024.2-22 від 27.01.2022 року вбачається, що 25.01.2021 року до Відділу були повернуті матеріали справи ОСОБА_1 про встановлення належності громадянстьва України відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України». В ході проведення перевірки матеріалів справи встановлено, що наразі прийняти позитивне рішення не вбачається за можливе, оскільки матеріали справи потребують приведення у відповідність до вимог п.10 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року №215, оскільки ОСОБА_1 станом на 24.08.1991 року не досяг повноліття та проживав разом з батьками (одним з них).

З матеріалів справи вбачається, що батько заявника- ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що складено Залізничним відділом ЗАГСу м.Києва актовий запис про смерть №557 від 03.06.1975 року. Мати заявника - ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що складено Відділом ЗАГС Московського району м.Києва актовий запис про смерть №1521 від 10.10.1995 року.

Зі змісту рішення Голосіївського районного суду від 08.07.2004 року в справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, 3-я особа Київське міське управління юстиції про визнання права власності на жилий будинок вбачається, що позивач у справі ОСОБА_1 з моменту народження проживав в будинку АДРЕСА_3 та продовжував проживати, після смерті матері.

Факт проживання ОСОБА_1 разом з матірю ОСОБА_2 станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року за адресою: АДРЕСА_1 , підтвержується заявами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , посвідченими приватним нотаріусов Київського міського нотаріального округу Костюком О.С. від 23.05.2022 року.

Згідно зі ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України Про громадянство України, Указом Президента України від 27 березня 2001 р. № 215/2001 Питання організації виконання Закону України Про громадянство України, яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» - громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України»(13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Згідно пп. а, б п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 р. № 215/2001 - встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті "а" цього пункту.

Згідно п. 10 Порядку - для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію свідоцтва про народження; в) один із таких документів: довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року; копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24.08.1991 або на 13.11.1991 ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24.08.1991 або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13.11.1991; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13.11.1991.

Крім цього, статтею 8 Закону України «Про громадянство України`особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповно рідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24.08.1991 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

У пункті 44 наведеного Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до позиції, наведеної у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №363/214/17-ц перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для можливості реалізувати належне йому, як фізичній особі право на отримання паспорта громадянина України.

Враховуючи вищевикладене та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що зібраними по справі доказами підтверджено факт постійного проживання заявника у неповнолітньому віці разом з матір`ю на території України станом на 24.08.1991 та 13.11.1991, у зв`язку із чим заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 4,13, 247, 258-259, 263-265, 293-294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на території України станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: К.В.Машкевич