ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8314/23 Справа № 209/281/23 Суддя у 1-й інстанції - Решетник Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Керімової Бандюкової Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Царьова Олена Сергіївна, на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (суддя першої інстанції Решетник Т.О.), -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у повторно зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 він перебуває з 21 липня 2020 року. Зареєстровано шлюб у Дніпровському районному у місті Кам?янське відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що зроблено актовий запис № 204.

Як для нього, так і для ОСОБА_2 шлюб зареєстровано повторно. Своє прізвище « ОСОБА_3 » відповідачка після реєстрації шлюбу не змінювала.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сімейно-шлюбні відносини між позивачем і відповідачкою припинені з 2022 року. Причини психологічного характеру призвели до розпаду сім?ї та не дозволяють їм надалі бути разом.

Різні погляди на життя, втрата взаємопорозуміння, неможливість дійти згоди у вирішенні питань, які стосуються родини, не сприяли збереженню сім?ї та в результаті стали причиною відчуження між ними та втрати почуттів, які тримають подружжя разом.

З моменту припинення шлюбних відносин сторони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть та не мають загального бюджету. Вважає, що сім?я розпалась остаточно, тому шлюб необхідно розірвати, проти чого не буде заперечувати і відповідачка.

На підставі викладеного, позивач просив суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 липня 2020 року у Дніпровському районному у місті Кам`янське відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), за актовим записом №204.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 квітня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задоволено.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 липня 2020 року у Дніпровському районному у місті Кам`янське відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), за актовим записом №204,- розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Царьова Олена Сергіївна, звернувся до Дніпровського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що сторони під час розгляду в суді вказаної справи примирились, дійшли згоди щодо збереження шлюбу та не бажали розірвати його.

27 березня 2023 року ОСОБА_1 через канцелярію Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області подав заяву про залишення позову без розгляду. Вказана заява була зареєстрована в канцелярії суду 27 березня 2023 року за № 4129, про що свідчить відмітка на штампі вказаної заяви.

Апелянт звертає увагу, що згідно вказаного бланку заяви, яка була власноруч заповнена ОСОБА_1 , йому були роз`яснені та зрозумілі вимоги ст. 257 ЦПК України, а також інші статті ЦПК щодо його прав, як сторони у справі.

Проте, 04 квітня 2023 року місцевим судом було ухвалено рішення у вказаній справі, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, шлюб між сторонами розірвано.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення ухвалено з грубим порушенням норм права, оскільки судом першої інстанції було проігноровано той факт, що матеріали справи містять заяву ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду.

Крім того, в оскаржуваному рішенні зазначено, що «04.04.2023 року через канцелярію суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просив суд справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити». Вказана інформація не відповідає дійсності та спростовується відсутністю вказаної заяви у матеріалах, оскільки позивач не подавав зазначену заяву, після подачі заяви про залишення позовних вимог без розгляду 27.03.2023 більше до суду не прибував.

Також, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що згідно зі ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року цивільну справу № 209/281/23 витребувано з суду першої інстанції.

29 серпня 2023 року цивільна справа надійшла до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 серпня 2023 року поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 квітня 2023 року, зупинено дію рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 квітня 2023 року, відкрито апеляційне провадження у справі та надано сторонам строк для подання відзиву.

Копію ухвали про відкриття провадження сторонам по справі супровідним листом від 01.09.2023 року було надіслано засобами поштового зв`язку. Від ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_6 на адресу Дніпровського апеляційного суду повернулись поштові повідомлення про вручення ОСОБА_1 06.09.2023 року та ОСОБА_6 07.09.2023 поштового відправлення.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 вересня 2023 року справу призначено до розгляду.

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 11 жовтня 2023 року відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 57).

Заслухавши головуючого суддю, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Царьова Олена Сергіївна, підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 377 ЦПК України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції послався на те, що приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені та не поновлювались, від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, однак позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажає, суд прийшов до висновку про те, що шлюб сторін по справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню.

Проте, з вказаним висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 липня 2020 року у Дніпровському районному у місті Кам`янське у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), за актовим записом № 204.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

27 березня 2023 року позивач ОСОБА_1 надав до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області заяву про залишення його позову без розгляду, наслідки залишення позову без розгляду, передбачені статтею 257 ЦПК України, йому зрозумілі (а.с. 17).

Пунктом 5 частини 1 статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо, зокрема позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Матеріали справи містять довідку секретаря судового засідання Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 квітня 2023 року, в якій вказано, що від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій просить суд справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити (а.с. 18), але самої заяви матеріали справи не містять.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як вбачається із частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України.

Згідно з положеннями пункту 5 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.

Дії та воля сторони цивільного процесу фактично визначає спрямованість процесуальної діяльності суду та її результати.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду (пункт 5 частини першої статті 257 ЦПК України).

Закріплене за позивачем право на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд.

Вказане вище співпадає з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.02.2023 року у справі № 683/1861/19, провадження № 61-12483св22.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Пр практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересах їх дітей. Із цією метою суди повинні униками формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясосувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Дніпровський апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не врахував викладене вище и при наявності заяви позивача про залишення позову без розгляду, розірвав шлюб, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. 374, 377, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Царьова Олена Сергіївна, задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 квітня 2023 року скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

О.В. Халаджи

Повний текст судового рішення складений 12 жовтня 2023 року

Суддя: О.Д.Канурна