Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6349/23 Головуючий у 1-й інст. Рожкова О. С.
Категорія 57 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Борисюка Р.М.,

за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №296/6349/23 за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради, Житомирської міської ради про судовий захист цивільного права та інтересу рішенням сесії від 04 квітня 2017 року №579 «Про затвердження плану зонування»

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 10 липня 2023 року, яка постановлена під головуванням судді Рожкової О.С. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Житомирської міської ради та Житомирської міської ради. Просить: визнати правочин недійсним при затвердженні на сесії 04 квітня 2017 року №579 плану зонування м.Житомира, в частині району вул.Маликова та провулку 1-го Винокурного; прийняти випадки недодержання вимог, встановлених законом, в тому числі ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування України», що до повноважень виконавчих органів міської ради належить здійснення контролю за додержанням земельного законодавства при затвердженні плану зонування м.Житомира, якими порушені її цивільні права та інтереси; прийняти пояснення стосовно відшкодування моральної шкоди, заподіяної недодержанням вимог, встановлених законом, та розміру моральної шкоди, яка становить 80 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Житомирська міська рада при розгляді її заяви про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою відмовляла їй з тих підстав, що земельна ділянка згідно зі схемою зонування позначена в графічних матеріалах (розташована) у зоні мішаної багатоповерхової житлової забудови та громадської забудови (Ж4), і призначена для розташування багатоквартирних житлових будинків від 5-ти до 9-ти поверхів.

Виконавчий комітет Житомирської міської ради відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не здійснив контроль за додержанням земельного законодавства при затвердженні плану зонування м.Житомира, в частині району АДРЕСА_1 , чим порушив її цивільні права та інтереси. Виконкомом Житомирської міської ради допущені наступні порушення при здійсненні контролю за додержанням земельного законодавства, а саме: незаконне найменування зона мішаної багатоповерхової забудови та громадської забудови, оскільки в затвердженому генеральному плані такого найменування території немає, що свідчить про розбіжності між вказаними планами; в план зонування незаконно відмовлено внести зону дошкільного закладу та зону торгівельного центру «Острів», який працює понад 20 років, а в генеральному плані зазначена зона 48; відмовлено внести зону об`єктів транспорту, яка є на генеральному плані, зазначена зона 207; незаконна відмова врахувати, що на території багатоповерхової забудови міська рада рішенням від 21 червня 2012 року №400 надала дозвіл на 210 самовільно збудованих гаражів на площі 1,20 га ГК «Хмільники», а рішенням від 24 грудня 2021 року №449 на території багатоповерхової забудови затвердила проект ГК «Хмільники»; відмовлено внести зону садибної забудови по провулку 1-му Винокурному (ліва сторона), яка є на генеральному плані; відмовлено врахувати, що на території багатоповерхової забудови міська рада рішенням від 28 травня 2003 року №193 передала земельну ділянку по АДРЕСА_2 у приватну власність площею 0,1000 га для будівництва житлового будинку; відмовлено врахувати, що на території багатоповерхової забудови міська рада рішенням від 28 травня 2003 року №193 передала земельну ділянку по АДРЕСА_2 у приватну власність, площею 0,0903 га для садівництва; відмова здійснити контроль за додержанням земельного законодавства, застосування плану зонування, затвердженого 04 квітня 2017 року №579, який не відповідає генеральному плану та фактичній забудові території (Ж-4). Зазначає, що випадки недодержання виконкомом Житомирської міської ради вимог, встановлених законом, визвали у неї душевні страждання, які полягають у розчаруванні, відчутті несправедливості та інших негативних переживаннях, які визвали погіршення здоров`я, що позбавило її можливості у реалізації її звичок та бажань, що сприяло погіршенню відносин з оточуючими людьми та інші негативні наслідки, які вимагали від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

Посилається на те, що Житомирська міська рада в момент вчинення правочину, під час затвердження плану зонування м.Житомира здійснила недодержалася вимог, встановлених законом, при розгляді «Плану зонування м.Житомира» на 20 сесії 7 скликання 04 квітня 2017 року та його затвердженні в частині району АДРЕСА_1 , якими порушила її цивільні права з врахуванням Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Житомирська міська рада незаконно внесла на розгляд 20 сесії 04 квітня 2017 року для затвердження план зонування м.Житомира, в частині району АДРЕСА_1 , який складений з істотними порушеннями законодавства, а саме: розбіжності з генеральним планом у найменуванні територій; незаконна відмова внести у план зонування зону дошкільних закладів, зону ТЦ «Острів», зону об`єктів транспорту; відмова врахувати рішення від 21 червня 2012 року №400 та від 24 грудня 2021 року №449, 1,20 га ГК «Хмільники»; розбіжності з генеральним планом, а саме відсутність зазначення садибної забудови по АДРЕСА_1 ; незаконна відмова врахувати рішення сесії від 28 травня 2003 року №193 0,1000 га на житлове будівництво та рішення сесії від 28 травня 2003 року №193 0,0903 га на садівництво; незаконне затвердження плану зонування м.Житомира, в частині району Маликова та провулку 1-му Винокурному, з наявністю випадків недодержання вимог, встановлених законом, на 20 сесії 04 квітня 2017 року рішення №579 «Про затвердження Плану зонування міста Житомира» в частині району АДРЕСА_1 .

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 10 липня 2023 року у відкритті провадження у справі відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати, як таку, що перешкоджає провадженню у справі, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції змінив суть позовних вимог та висновки суду не відповідають обставинам її позовної заяви; неправильно зазначив обґрунтування її позовних вимог щодо кожного з відповідачів; порушив норми процесуального права при розгляді питання про відкриття провадження у справі та зазначив закони, які не підлягають застосуванню при розгляді питання про відкриття провадження за позовною заявою, що призвело до незаконної зміни юрисдикції її позовної заяви про судовий захист цивільного права та інтересу; незаконно відмовив їй у роз`ясненні, до якого суду віднесено розгляд її позовної заяви. На її думку, суд незаконно відмовив у доступі до правосуддя цивільного судочинства. З врахуванням всіх викладених нею випадків порушень, вважає, що такий судовий захист її цивільних прав та інтересів суддею Рожковою О.С. підлягає правовій оцінці Вищої ради правосуддя.

Від відповідачів відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не надходило. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Сторони у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені заздалегідь належним чином. Так, судова повістка про виклик на 04 жовтня 2023 року вручена ОСОБА_1 25 вересня 2023 року (а.с.45). Відповідачам судові повістки вручені 27 вересня 2023 року (а.с.46-47). Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. За загальним правилом явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

У ст.124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі ст.125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Як визначено частиною першою ст.18 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин. Міжнародним та національним законодавством передбачений принцип спеціалізації судів із метою якісної та чіткої роботи судової системи. Розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства (цивільного, кримінального, господарського та адміністративного) покликаний інститут судової юрисдикції.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Так, відповідно до частини першої ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, окрім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні п.1 частини першої ст.4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За правилами п.1 частини першої ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Із наведеного вбачається, що до адміністративної юрисдикції відносяться справи, які виникають зі спору в публічно-правових відносинах, що стосуються цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, у цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

У п.7 частини першої ст.4 КАС України зазначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Із наведеного вбачається, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до частини п`ятої ст.21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

До власних (самоврядних) повноважень виконкому Житомирської міської ради відповідно до п.6 частини першої ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» належить підготовка і подання на затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генерального плану забудови м. Житомира, іншої містобудівної документації.

За змістом п.42 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішуються такі питання як затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Як вже зазначалося вище, ОСОБА_1 позову заяву обґрунтовує тим, що відповідачами допущені порушення при затвердженні плану зонування м.Житомира в частині району АДРЕСА_1 , тобто порушеннями суб`єктами владних повноважень, якими є виконавчий комітет Житомирської міської ради та Житомирська міська рада, закону при затвердженні радою рішення на виконання власних повноважень при здійсненні самоврядних функцій у галузі містобудівної діяльності, тобто при здійсненні відповідачами на підставі закону публічно-владних управлінських функцій.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» план зонування території розробляється у складі комплексного плану, генерального плану населеного пункту з метою визначення умов та обмежень використання території у межах визначених функціональних зон. До затвердження генерального плану населеного пункту в межах території територіальної громади, щодо якої затверджено комплексний план (якщо обов`язковість розроблення генерального плану населеного пункту визначена рішенням про затвердження комплексного плану), межі функціональних зон та функціональне призначення територій у такому населеному пункті визначаються комплексним планом. План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів та підлягає стратегічній екологічній оцінці. План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Фактично порушено питання правомірності дій суб`єктів владних повноважень (виконкому Житомирської міської ради та Житомирської міської ради) при затвердженні Житомирською міською радою рішенням від 04 квітня 2017 року плану зонування м. Житомира в частині району АДРЕСА_1 , що стало однією із підстав для відмови ОСОБА_1 у задоволенні рішенням Житомирської міської ради від 14 липня 2022 року №541 її заяви від 10 лютого 2022 року №1147 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою земельної ділянки площею 0,10 га по АДРЕСА_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Отже, наразі у позивача речових прав ще не виникло, а тому передчасно стверджувати про наявність у цьому спорі ознак приватноправових відносин. За таких обставин, позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради та Житомирської міської ради, як до органів місцевого самоврядування (суб`єктів владних повноважень), приймаючи до уваги предмет та підстави позову і за наявності публічно-правового характеру спору, за правилами цивільного судочинства розгляду не підлягає, а доводи апеляційної скарги з приводу виду судочинства є помилковими.

При затвердженні плану зонування м.Житомира відповідачі здійснювали владні управлінські функції у відповідній сфері діяльності. ОСОБА_1 щодо плану зонування м.Житомира має зауваження та вважає, що він прийнятий з порушеннями, що є предметом розгляду цієї позовної заяви. Відшкодування моральної шкоди заявлено в одному провадженні з вимогами вирішити публічно-правовий спір, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами, враховуючи суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин, є адміністративно-правовими та справа підлягає розгляду за правилами адміністративного, а не цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не дотримався положень частини п`ятої ст.186 ЦПК України та незаконно відмовив у роз`ясненні, до якого суду віднесено розгляд позовної заяви, спростовуються змістом оскарженої ухвали суду першої інстанції, зокрема її пунктом 3.6, у якому чітко прописано, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Із огляду на вищевикладене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті провадження у справі на підставі п.1 частини першої ст.186 ЦПК України, який передбачає, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до змісту ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. Ухвала суду відповідає вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства та залишається без змін.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 10 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 06 жовтня 2023 року.