Справа № 459/2350/23
Провадження № 2/459/428/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді Грабовського В.В.,

з участю секретаря судового засідання Маїк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Львівській області про відшкодування моральної шкоди за незаконне притягнення до адміністративної відповідальності.

В С Т А Н О В И В :

17.07.2023 позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути відповідача на його користь 100000,00 компенсації моральної шкоди за незаконне притягнення до адміністративної відповідальності та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що 03.12.2021 інспектором ВРПП Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області, старшим лейтенантом поліції, Зінько В.І. було складено відносно нього протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмову від проходження медичного огляду у медичному закладі. Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 31.05.2022, яка набрала законної сили, провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вищевказаною постановою закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що діями представника відповідача йому було завдано моральну шкоду, яка виразилася у моральних та душевних стражданнях, оскільки він у 19 років міг бути безпідставно притягнутий до адміністративної відповідальності зі сплатою значної суми штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, після чого заново проходити навчання в автошколі. Крім того, був вимушений скористатися послугами адвоката та нести додаткові матеріальні затрати, судові процеси по захисту його прав призвели до порушення нормального способу життя, що призвело до негативного впливу на його нервову систему, безсоння, пригнічення настрою, оскільки його честь на гідність було принижено.

24.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.

Відповідно до речення 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке.

Судом установлено, що 03.12.2021 о 22:40 інспектором ВРПП Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Зінько В.І. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 125436 відносно позивача, згідно з яким останньому було поставлено у провину порушення п. 2.5 ПРД та стверджувалося, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження медичного огляду у медичному закладі відмовився.

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 31.05.2022 провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили 11.06.2022.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди).

Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно із п. 4 ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17 вказано, що застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Аналогічний висновок містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17.

За змістом норм глав 19-21 КУпАП притягнення особи до адміністративної відповідальності розпочинається зі стадії складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення.

Наведене підтверджує факт заподіяння моральної шкоди позивачу внаслідок складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо позивача, який не відповідав закону, так як провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, а позивач був вимушений скористатися послугами адвоката для захисту своїх прав та інтересів, нести додаткові матеріальні витрати, брати участь у судових процесах, що призвело до порушення його нормального способу життя, негативного впливу на його нервову систему доводячи свою невинуватість, приниження його честі та гідності.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно.

Щодо розміру відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне.

За змістом ч.2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів та у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості(ч.1 п.п. 2,4 ч.2, ч. 3 ст. 22 ЦК України).

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), судом ураховано тяжкість завданої позивачеві моральної шкоди, глибину, тривалість та характер моральних страждань через ухвалення незаконного рішення працівником поліції, а також те, що позивач був змушений докладати додаткових зусиль для поновлення своїх порушених прав. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі постанова ПВСУ від 31 березня 1995 року № 4).

Тому суд вважає, що сума компенсації спричиненої позивачеві моральної шкоди повинна складати 1000,00 грн.

Щодо вимоги про стягнення 100 000,00 грн, суд вважає, що така належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Також суд враховує висновки Верховного Суду, зроблені в постанові від 09.06.2021 у справі №726/837/20 (провадження №61-2647св21), де зазначено, що шкода повинна стягуватися з Державного бюджету України, що відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16 (провадження № 12-110гс18), в якій вказано, що резолютивні частини рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання, зокрема шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу, позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правову допомогу у сумі 10000,00 грн.

Розмір таких витрат підтверджується: договором про надання правничої (правової) допомоги від 10.07.2023; детальним описом робіт, виконаних адвокатом від 17.07.2023; квитанцією до прибуткового касового ордера № 40 від 17.07.2023 про сплату 10000 грн.

Такі документи є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З врахуванням пропорційності розміру задоволених позовних вимог, на користь позивача з Державного бюджету України необхідно стягнути 100,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст. ст. 12, 81, 137, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1000,00 (одну тисячу) гривень на відшкодування моральної шкоди та 100,00 (сто) гривень витрати на професійну правничу допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: Головне управління Національної поліції України у Львівській області (ЄРДПОУ 40108833, пл..Генерала Григоренка, 3, Львів, Львівська обл.)

Повне рішення складено 05.10.2023.

Суддя: В. В. Грабовський