Дата документу 27.09.2023
Справа № 335/2474/23
Провадження № 2/334/1862/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Коломаренко К.А.,

за участі секретаря Цілінко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2023 року до Ленінського районного суду на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.03.2023 року про направлення справи за підсудністю надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 16 275,00.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 15.04.2020 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» був укладений кредитний договір №1508658, згідно з умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 7 000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом, комісії за надання кредиту, що передбачені Кредитним договором. Згідно п. 1.2. Кредитного договору, позичальник отримав грошові кошти у сумі 7 000,00 гривень, строком на 15 днів з 15.04.2020 року (п.1.3 Договору), з терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 30.04.2020 року (п. 1.4 Договору), з процентною ставною 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 Договору), комісія за надання кредиту: 1 400,00 гривень, яка нараховується за ставкою 20 відсотків від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1 Договору). Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надав Відповідачеві кредит у визначеному договором розмірі. Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за Кредитним Договором, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 16 275,00 гривень. 16.11.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги №52-MJI. Відповідно до умов Договору відступлення прав вимоги №52-MJI відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 .. Суму та розрахунок заборгованості за кредитним договором №1508658 від 15.04.2020 року було передано Позивачу від первинного кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №52-MЛ від 16.11.2021. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №52-МЛ від 16.11.2020 року, сума заборгованості відповідача становить 16 275,00 гривень, з яких: залишок по тілу кредиту - 7 000,00 гривень; залишок по відсотках - 7 875,00 гривень, заборгованість за комісією - 1 400,00 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.05.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. Відповідачу надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, позивачу у дводенний строк з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив.

12.06.2023 року на адресу суду засобами поштового зв`язку від відповідача - ОСОБА_1 надійшов відзив на позов, у якому проти позову заперечує, просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Позивачем не надано пояснення щодо нарахування заборгованості за відсотками, а тому заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому і не підлягають задоволенню. Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці, є правильними. Матеріали справи не містять відомостей, що підтвердують факт наявності заборгованості в розмірі 9 275,00 гривень, а саме 7 875,00 - сума заборгованості за відсотками, 1400,00 - сума заборгованості за комісією. Позивачем не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, пам`ятки клієнта і тарифів, щоб в сукупності із заявою свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг. Відсутні підстави вважати що сторонни обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встанволена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді пені та комісії за порушення виконання термінів договірних зобов`язань, оскільки такі умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторонни до запропонованого договору.

26.06.2023 року на адресу суду засобами поштового зв`язку від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», за підписом представника - Гулько Анастасії Вікторівни, надійшла відповідь на відзив, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та зазначає, що з тексту відзиву вбачається, що ОСОБА_1 підтверджує факт укладання Кредитного договору №1508658 від 15.04.2020 року та отримання нею кредитних коштів. Відповідачка помилково зазначає, що позивачем не надано пояснень щодо суми заборгованості та належного розрахунку, оскільки позивачем надано копію виписки з особового рахунку за кредитним договором №1508658 від 15.04.2020 року та копію відомостей про щоденні нарахування та погашення, яка містить щоденний опис нарахованих та сплачених позичальницею платежів, відповідно до умов кредитного договору №1508658 від 15.04.2020 року. Відповідачка посилається на такі документи як: «Правила надання банквських послуг», «Пам`ятка клієнта», «Тарифи», які не є частиною кредитного договору, не містяться в матеріалах справи та жодним чином не стосуються даної справи. ТОВ «Мілоан є небанківською установою.Щодо тверджень відповідача про недотримання вимог щодо повідомлення споживача про умови кредитування, позивач заперечує, оскільки Кредитний договір містить всі істотні умови, необхідні для таких видів договорів, а саме суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, відповідальність та інше. Відповідачка погодилась на такі умови та підписала договір за допомогою електронного підпису. Враховуючи те, що кредитний договір відповідач підписала, кредитні кошти отримала та користувалася ними, можна зробити висновок, що умови кредитного договору вона погодила.

У судове засідання позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал» не з`явився. Відповідь на відзив, поданий за підписом представника - Гулько А.В., містить прохання позивача розглядати справу за відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином на завчасно повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, про що свідчить довідка про доставку повідомлення у додаток «Вайбер» та конверт, який повернувся на адресу суду 07.09.2023 року з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Про причину неявки суд не повідомила, заяв або клопотань про відкладення слухання справи не надала.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що 15.04.2020 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1508658, за умовами якого відповідачка отримала грошові кошти у розмірі 7 000,00 гривень строком на 15 днів, із кінцевим терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 30.04.2020 року (а.с.6-8).

Аналогічна інформація міститься в анкеті-заяві на кредит №1508658 від 15.04.2020 року, де, серед іншого, також зазначено про надані позичальником згоди, процес оформлення та розгляду заяви №1508658, прийняття рішення по вказаній заяві та погоджені умови кредитування по ній (а.с.10).

З довідки про ідентифікацію вбачається, що ОСОБА_1 було направлено одноразовий ідентифікатор F21011 на номер НОМЕР_1 саме 15.04.2020 року о 16:30 годині (а.с.12). Належність вказаного номеру телефону саме відповідачеві підтверджено самою ОСОБА_1 , оскільки у відзиві на позовну заяву відповідач вказує той самий номер телефону для здійснення зв`язку з нею.

Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується ЗУ «Про споживче кредитування» та ЗУ «Про електронну комерцію».

Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

За правилом ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В силу ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).

Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 7 жовтня 2020 року №127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19.

У ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч.5 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Так, на підтвердження укладення договору №1508658 від 15.04.2020 року позивачем надано хронологію дій щодо укладення даного договору, починаючи із заповнення заяви до перерахунку коштів на рахунок позичальника (а.с.10/зворот).

Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

З огляду на викладене вище, враховуючи факт підписання відповідачем електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором суд доходить висновку, що укладення договору №1508658 від 15.04.2020 року узгоджується із ст.ст.6, 627 ЦК України та ст.ст.11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Також із вищевикладеного слідує, що ОСОБА_1 із запропонованими умовами ТОВ «Мілоан» ознайомилася та погодилася з ними, оскільки, за протилежного, не відбулося би накладання електронного підпису.

Правила надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні ст. 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення кредитного договору із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Частиною 1 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

У відповідності до п.1.5.1 Кредитного договору №1508658 від 15.04.2020 року, комісія за надання кредиту: 1 400,00 грн, яка нараховується за ставкою 20,00% від суми кредиту одноразово (а.с.6).

Пунктом 1.5.2. визначено, що проценти за користування кредитом: 1 575,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Ставка фіксована (а.с.6).

За приписами п.1.6. стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с.6).

Позичальник сплачує позикодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п.1.5.1.-1.5.2., 1.6. договору відповідно (п.2.2.1 Договору).

Нарахування позикодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату фактичного повернення кредиту (включно) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 договору (п.2.2.2.).

Пунктом 2.2.3. кредитного договору передбачено, проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п.1.4., якщо позичальник всупереч умовам цього договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли за умови акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2. процентна ставка запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6. договору.

Згідно з п.2.4.1. кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п.1.4. договору.

Згідно з п.4.1. кредитного договору, у разі прострочення позичальником зобов`язань повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами цього договору, позичальник починаючи з дня наступного за днем спливу терміну (дати), вказаного в пункті 1.4 цього договору з урахуванням угод про продовження строку користування/повернення кредиту та оновлених графіків розрахунків, що складаються у зв`язку з укладенням цих угод, зобов`язаний сплатити на користь товариства пеню за неправомірне користування кредитом у розмірі 0,00 відсотків від суми невиконаного зобов`язання, за кожен день прострочення, але в будь-якому випадку не більше 50 відсотків від загальної суми кредиту одержаного позичальником за цим договором. Вказана пеня розраховується по дату повного погашення простроченої заборгованості, включаючи день такого погашення або до досягнення максимально можливого розміру визначеного цим пунктом.

Пунктом 6.1 кредитного договору визначено, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства.

Згідно з п.6.4 кредитного договору укладення товариством кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки, а п.6.5 визначає, що, цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

В пункті 7.1 кредитного договору передбачено, що цей договір, що складається з правил та індивідуальної частини, набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно правил відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього договору. Строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Згідно з п. 9.1 кредитного договору, цей кредитний договір (індивідуальна частина) є самостійним кредитним договором (правочином), що містить істотні умови, укладений у порядку, спосіб та формі, що відповідає вимогам законодавства.

Відповідно до копії довідки про ідентифікацію за підписом представника ТОВ «Мілоан» Вініченко О.В., клієнт ОСОБА_1 , з якою укладено договір №1508658 від 15.04.2020 року, ідентифікована ТОВ «Мілоан». Акцептом договору позичальником є підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора: одноразовий ідентифікатор F21011 на номер НОМЕР_1 (а.с.12).

Згідно копії графіку розрахунків, який є додатком №1 до кредитного договору №1508658 від 15.04.2020 року, ОСОБА_1 30.04.2020 року зобов`язана була сплатити 9 975,00 гривень, з яких: 7 000,00 грн. - кредит; 1 400,00 грн - комісія; 1 575,00 грн - проценти (а.с.9).

Згідно копії платіжного доручення №18137971 від 15.04.2020 року ТОВ «Мілоан» перерахувало на ім`я отримувача ОСОБА_1 на кредит рах. № НОМЕР_2 кредитні кошти згідно договору №1508658 в сумі 7 000,00 грн (а.с.25)

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги; правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.

16.11.2020 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений договір відступлення права вимоги №52-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між кредитором і боржниками, про що свідчить копія такого договору (а.с.14-18).

Відповідно до копії Реєстру Боржників до договору відступлення права вимоги №52-МЛ від 16.11.2020 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідачки по кредитному договору №1508658 від 15.04.2020 року в розмірі 16 275,00 грн (а.с.19-21).

24.12.2020 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на адресу відповідачки була направлена претензія, у якій останній було повідомлено про наявність заборгованості у сумі 16 275,00 грн за кредитним договором №1508658 від 15.04.2020 року, укладеним з ТОВ «Мілоан» та повідомлено про необхідність протягом семи днів погасити заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за вказаними реквізитами, про що свідчить копія претензії вих. №20114175/1 (а.с.23).

Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 1056 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За положеннями ст.1046, 1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги і згідно з ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється і такому випадку права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, провадження №14-10цс18 від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, провадження №4-154цс18, від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18.

Таким чином, за умовами укладеного кредитного договору №1508658 від 15.04.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», як фінансова установа, надало позичальнику суму позики, а остання зобов`язувалася повернути надану позику у повному обсязі до 30.04.2020 року.

Відтак, новий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 30.04.2020 (включно). Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Враховуючи наведене, сума процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором №1508658 від 15.04.2020 року у межах погодженого сторонами строку кредитування до 30.04.2020 року становить 1 575,00 грн (7 000,00 грн (заборгованість за сумою кредиту) х 1,50% (ставка процентів за кожен день користування кредитом) х 15 днів (строк кредитування) = 1 575,00 грн), тобто за період 15 денного строку кредитування згідно умов Кредитного договору №1508658.

Щодо нарахування процентів за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування, а саме по червень 2020 року включно, що вбачається із відомості про щоденні нарахування та погашення, то їх стягнення суперечить ст.1048 Цивільного кодексу України та правовій позиції висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12, провадження №14-10цс18, від 04.07.2018 року у справі №310/11534/13-ц, провадження №4-154цс18, від 31.10.2018 року у справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18.

За наведених умов суд дійшов висновку, що сума боргу ОСОБА_1 за кредитним договором №1508658 від 15.04.2020 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та яка підлягає стягненню на користь позивача становить 9 975,00 грн., яка складається із: 7 000,00 грн (заборгованість за сумою кредиту) + 1 400,00 грн (комісія) + 1 575,00 грн (проценти за строк кредитування) = 9 975,00 грн.

Решта заявленої позивачем суми до задоволення не підлягає.

Відтак, позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» підлягає до задоволення частково.

Згідно ст.141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2684 грн., що підтверджується платіжним дорученням №70360 від 01.03.2023, а тому, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1 645,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 142, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №1508658 від 15.04.2020 року у розмірі 9 975,00 гривень (дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять гривень 00 коп.), яка складається із: 7 000,00 гривень - залишок по тілу кредиту; 1 575,00 гривень - проценти за строк кредитування; 1 400,00 гривень - заборгованість за комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» 1 645,00 гривень (одна тисяча шістсот сорок п`ять гривень 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»: м.Львів, вул.Смаль-Стоцького 1, корпус 28, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя: Коломаренко К. А.