ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 683/1171/23

Провадження № 22-ц/4820/1689/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Цугель А. О.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 липня 2023 року (суддя Цішковський В. А.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Сарело Тетяни Петрівни про зняття обтяження та вилучення запису з реєстру.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначав, що 06 листопада 2007 року уклав з АТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк) договір про іпотечний кредит № HMSWGI, за умовами якого отримав кредит у розмірі 200000 грн на строк до 2016 року. В іпотеку Банку передав домоволодіння загальною вартістю 387280 грн, що знаходиться по АДРЕСА_1 , а саме житловий будинок з приналежними будівлями і спорудами та земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 0,10 га і ведення особистого підсобного господарства площею 0,008 га кадастровий номер :14:003:2000. Приватний нотаріус Сарело Т. П., посвідчивши договір іпотеки, вчинила реєстраційний запис про обтяження вказаного нерухомого майна. Борг за договором відсутній, проте обтяження з належного йому нерухомого майна не знято. На звернення до АТ КБ «ПриватБанк» і нотаріуса про зняття обтяження йому було відмовлено.

Тому позивач просив скасувати обтяження та вилучити записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів під реєстраційними номерами 59990458 (земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 0,10 га і ведення особистого підсобного господарства площею 0,008 га кадастровий номер :14:003:2000) та 59990423 (домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , номер РПВН 3265515), що зареєстровані згідно з договором іпотеки від 07.11.2007 № 735.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 липня 2023 року в позові відмовлено.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи. Суд не взяв до уваги те, що у зв`язку з виконанням належним чином зобов`язання за кредитним договором іпотека припинилася. Рішенням суду в іншій справі установлено, що заборгованість за договором відсутня. Вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що судове рішення про відмову в позові про стягнення заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення зобов`язань за договором.

У засіданні апеляційного суду позивач і його представник апеляційну скаргу підтримали.

Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені відповідно до вимог ЦПК України.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до пунктів 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що зобов`язання за договором про іпотечний кредит не виконані в повному обсязі, а рішення суду про відмову в примусовому стягненні заборгованості за кредитним договором не є підставою для здійснення перерахунку або списання заборгованості за договором.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Установлено, що 06 листопада 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», і ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит № HMSWGI, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 200000 грн, а позичальник зобов`язувався прийняти, належним чином використати та повернути кредитні кошти і сплатити проценти за користування ними у розмірі 15% річних, а також інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором.

На підставі договору іпотеки № 735 від 07.11.2007, посвідченого приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Сарело Т. П., на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,10 га і ведення особистого підсобного господарства площею 0,008 га кадастровий номер :14:003:2000, що розташовані по АДРЕСА_1 , власником яких є ОСОБА_1 , було накладено обтяження нерухомого майна за реєстраційними номерами 5990458 і 5990423 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та 5990481 в Державному реєстрі іпотек (тип обтяження - заборона на нерухоме майно).

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 серпня 2014 року у справі № 2-8/11 за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання незаконним внесення змін до кредитного договору та за позовом АТ КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 16 січня 2015 року залишено без змін, визнано недійсною угоду до договору про іпотечний кредит, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 06 листопада 2007 року. Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» провести перерахунок внесених ОСОБА_1 щомісячних платежів відповідно до умов договору про іпотечний кредит від 06 листопада 2007 року. У задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 24.02.2021 у справі № 683/1216/16, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 12.01.2022, у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено з підстав відсутності заборгованості за кредитним договором на час закінчення зміненого Банком строку кредитування 02 квітня 2012 року та незаконністю нарахування процентів і пені після закінчення строку кредитування.

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з вимогою про ініціювання зняття обтяжень на належне йому нерухоме майно, накладених відповідно до договору іпотеки № 735 від 07.11.2007.

Згідно з відповіддю Банку в ініціюванні зняття обтяжень відмовлено у зв`язку з тим, що рішення суду про відмову в примусовому стягненні заборгованості за кредитним договором не є підставою для здійснення перерахунку або списання заборгованості за кредитним договором.

Приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Сарело Т. П. 13.12.2022 у відповідь на звернення позивача повідомила, що для вчинення нотаріальної дії вилучення обтяження нерухомого майна, яке зареєстровано на підставі договору іпотеки № 735, необхідно надати документи, які б підтверджували підставу для вилучення обтяження, передбачені п. 5 гл. 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи та встановлені судовими рішеннями у справах № 2-8/11 і № 683/1216/16.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК України).

В силу частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 625 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон № 898-IV) передбачено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.

В силу частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина 1 статті 599 ЦК України).

З огляду на зміст статей 526, 599 ЦК України зобов`язання вважається виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться.

Відповідно до статті 17 Закону № 898-IV іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Отже, іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконання.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що основне зобов`язання перед АТ КБ «ПриватБанк» припинено, заборгованість за кредитним договором відсутня, що встановлено судовими рішеннями у справі № 683/1216/16.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 24.02.2021 у справі № 683/1216/16, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 12.01.2022, установлено, що заборгованість за кредитним договором від 06.11.2007 відсутня, оскільки Банк, звернувшись з позовом про дострокове стягнення кредиту, змінив строк виконання зобов`язання, а ОСОБА_1 після закінчення строку кредитування в повному обсязі погасив заборгованість за кредитним договором (розмір заборгованості на час закінчення строку кредитування 02 квітня 2012 року становив 164118,75 грн, після закінчення строку кредитування ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості сплатив 198458,09 грн). Нарахування кредитором процентів і пені після закінчення строку кредитування є незаконним.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про припинення іпотеки за договором № 735, укладеним 07.11.2007 між ЗАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 , у зв`язку з виконанням основного зобов`язання.

За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання.

За встановлених обставин помилковим є висновок суду першої інстанції, що рішення суду про відмову в примусовому стягненні заборгованості за кредитним договором не є підставою для здійснення перерахунку або списання заборгованості за договором, а відповідно припинення іпотеки.

Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами у реалізації власником права розпорядження відповідним майном.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що факт повного виконання позичальником основного зобов`язання за кредитним договором підтверджується матеріалами справи і є підставою для припинення іпотеки, внаслідок чого обтяження предмета іпотеки необхідно зняти та вилучити записи про обтяження з реєстру.

Підстав для застосування позовної давності, про застосування якої просив АТ КБ «ПриватБанк», немає.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (статті 256, 257 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 дізнався про порушення свого права після отримання відмови АТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні заяви про ініціювання питання про зняття обтяжень нерухомого майна у листопаді 2022 року.

З позовом ОСОБА_1 звернувся 11 квітня 2023 року, тобто в межах строку позовної давності.

Тому рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог до АТ КБ «ПриватБанк» необхідно скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів також не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в позові до приватного нотаріуса як до належного відповідача за цими вимогами.

Відповідно до частин 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина 3 статті 13 ЦПК України).

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина 1 статті 47 ЦПК України).

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог (частина 3 статті 175 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина 2 статті 48 ЦПК України).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41).

Зміст і характер відносин між учасниками справи, встановлені обставини справи свідчать про наявність спору між позивачем і Банком з приводу укладених договорів і переданого в іпотеку нерухомого майна.

Отже, позовні вимоги про зняття обтяження нерухомого майна та вилучення запису з реєстру не можуть бути звернені до приватного нотаріуса, якого позивач визначив відповідачем.

Оскільки позивач заявив позовні вимоги як до належного, так і до неналежного відповідача (приватного нотаріуса), висновок суду першої інстанції про відмову в позові до приватного нотаріуса є помилковим. Тому в позові до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Сарело Т. П. має бути відмовлено з підстав пред`явлення позову до неналежного відповідача.

На підставі частин 1 і 13 статті 141 ЦПК України у зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору з АТ КБ «ПриватБанк» на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у сумі 6710 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Зняти заборону відчуження нерухомого майна і виключити записи за реєстраційними номерами обтяження 5990423 і 5990458 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та за реєстраційним номером обтяження 5990481 з Державного реєстру іпотек щодо домоволодіння по АДРЕСА_1 (номер РПВН 3265515) та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку 0,10 га і ведення особистого підсобного господарства 0,008 га кадастровий номер :14:003:2000 по АДРЕСА_1 , що була внесена на підставі договору іпотеки № 735 від 07 листопада 2007 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» і ОСОБА_1 .

В позові ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Сарело Тетяни Петрівни про зняття обтяження та вилучення запису з реєстру відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження вулиця Грушевського, 1Д, м. Київ, ІК ) на користь держави судовий збір у сумі 6710 грн (шість тисяч сімсот десять грн).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта