ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

13 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 682/2491/23

Провадження № 22-ц/4820/2041/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

під час проведення підготовки до апеляційного розгляду цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 вересня 2023 року про залишення позовної заяви без руху (суддя Зеленська В.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська Кредитна Група», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ», товариства з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» про розірвання кредитних договорів та визнання недійсними договорів факторингу,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 вересня 2023 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків і сплати судового збору з вказаними в ухвалі реквізитами за шістьма вимогами немайнового характеру в сумі 6441,60 грн. - десять днів з дня отримання копії ухвали. Роз`яснено, що якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві. Зазначено, що ухвала оскарженню не підлягає.

З такою ухвалою не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, просить її змінити, виклавши мотивувальну та резолютивну її частини в частині визначення розміру судового збору у запропонованій ним редакції. Оскаржуючи ухвалу місцевого суду від 27 вересня 2023 року про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_1 посилається на п. 13 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, якою, як зазначає апелянт, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга разом з доданими матеріалами підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

У ч. 1 ст. 353 ЦПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху не входить до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

У постанові від 14 червня 2023 року у справі № 607/23244/21 Велика Палата Верховного Суду наголосила, що апеляційному оскарженню лише разом з рішенням суду підлягає ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, якщо суд першої інстанції у цій ухвалі встановлює розмір судового збору, який позивач (заявник) має сплатити при зверненні до суду, або порядок його обчислення, однак особа не погоджується або з таким розміром, або з порядком його обчислення. Такі ухвали суду першої інстанції не підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, вона не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції (п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України).

Право на апеляційне оскарження ухвал суду учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення щодо суті спору й окремо від такого рішення.

Велика Палата Верховного Суду, зокрема й у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17 (провадження № 14-190 цс 19), звертає увагу на те, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Така мета є легітимною.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Колегія суддів враховує, що обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не передбачених у ч. 1 ст. 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентується процесуальним законом.

З огляду на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху не входить до переліку, визначеного ст. 353 ЦПК України, тобто не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, то апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 вересня 2023 року не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. 353, п. 4 ч. 5 ст. 357, 389 ЦПК України, апеляційний суд -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 вересня 2023 року про залишення позовної заяви без руху у справі №682/2491/23 повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк