Справа № 452/2312/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" серпня 2023 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Галина В.П.,

секретар судового засідання Задорожна В.Б.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , яка до дня смерті була зареєстрована по АДРЕСА_1 разом із чоловіком ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_4 , який до дня смерті був зареєстрований по АДРЕСА_1 один. На випадок своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 склав заповіт, який посвідчено секретарем П`яновицької сільської ради Самбірського району Львівської області Ящишин Т.Й. та зареєстровано за реєстровим №47. Згідно цього заповіту ОСОБА_4 все своє майно де б воно не було і з чого б не складалося і все те, що йому буде належатиме на день смерті заповів своєму синові ОСОБА_1 .

10 квітня 1990 року виконкомом П`яновицької сільської ради на підставі рішення Самбірської міської ради від 15 лютого 1990 року за № 97 ОСОБА_4 як голові колгоспного двору було видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , яке зареєстроване Самбірським МБТІ в реєстрову книгу №35.

Після смерті батька позивач, з метою оформлення спадщини, звернувся до приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Захарко Ю.В. із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус відкрив спадкову справу та на підставі розгляду документів відмовив йому у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки вказаний будинок належав до суспільної групи колгоспний двір і частки інших осіб не визначені та рекомендував звернутись до суду.

Згідно даних погосподарського обліку станом на 15 квітня 1991 року, у вказаному житловому будинку були зареєстровані такі особи: голова двору ОСОБА_4 , дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_1 . ОСОБА_1 вибув 07 жовтня 1991 року з даного домогосподарства, його місце проживання зареєстроване в АДРЕСА_2 із 30 січня 1990 року. Враховуючи викладене, вважає, що членами колгоспного двору були його батьки і їм в рівних частинах належало по частки в майні колишнього колгоспного двору.

У позивача відсутнє свідоцтво про шлюб батьків і у відділі реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі теж відсутні дані про їхній шлюб. Однак йому достеменно відомо, що батьки перебували у шлюбі.

Відповідачем у позові вказано старшого брата позивача - ОСОБА_2 , 1953 року народження. Батьки говорили, що він народився після двох років їх шлюбу. Отже, шлюб між батьками був укладений в 1951 році в с.П`яновичі.

Позивач вважає, що батько, як чоловік і відповідно спадкоємець першої черги прийняв спадщину після своєї дружини ОСОБА_3 , але не оформив своїх спадкових прав і відповідно вказана частка в майна в колишнього колгоспного двору входить до спадкової маси після його смерті.

На підставі викладеного, на думку позивача, він має право на визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на вказаний житловий будинок в цілому, з яких 1/2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яку прийняв, але не оформив її чоловік ОСОБА_4 і частки як його частка в майні колишнього колгоспного двору.

Враховуючи наведене та подані документи, просив суд встановити факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 році та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; а також визнати за позивачем, в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька ОСОБА_4 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 у підготовче засідання не з`явився, представник позивача адвокат Захарко Ю.Ю. подала заяву, в якій просила задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі; розгляд справи провести без участі позивача та представника.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву, в якому повідомив, що із змістом позовної заяви та додатками до неї він ознайомлений та визнає заявлені позовні вимоги повністю; просить розгляд справи провести без його особистої участі.

Дослідивши матеріали справи суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим П`яновицькою сільською радою Самбірського району Львівської області 03 листопада 2001 року (а.с. 12).

Із довідки виконавчого комітету Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області №103 від 17.08.2020 року відомо, що ОСОБА_3 до дня смерті була зареєстрована по АДРЕСА_1 разом із чоловіком ОСОБА_4 (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 18 березня 2020 року виконавчим комітетом Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області (а.с. 14).

Згідно довідки виконавчого комітету Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області №104 від 17.08.2020 року відомо, що ОСОБА_4 до дня смерті був зареєстрований по АДРЕСА_1 один (а.с. 15).

Як вбачається із копії заповіту, посвідчено секретарем П`яновицької сільської ради Самбірського району Львівської області 14 червня 2011 року та зареєстрованого за реєстровим №47, ОСОБА_4 все своє майно де б воно не було і з чого б не складалося і все те, що йому буде належатиме на день смерті заповів своєму синові ОСОБА_1 (а.с. 16).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Із копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 10 квітня 1990 року відомо, що виконком П`яновицької сільської Ради народних депутатів посвідчує, що цілий житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 . Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Самбірської міської ради від 15 лютого 1990 року за № 97, яке зареєстроване Самбірським МБТІ в реєстрову книгу №35 (а.с. 18).

Як вбачається із Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, спадкова справа в приватного нотаріуса Захарка Ю.В. була зареєстрована 08.09.2020 року за №66373911 (а.с. 20).

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Захарка Ю.В. від 08.09.2020 року відомо, що нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки вказаний будинок належав до суспільної групи колгоспний двір і частки інших осіб не визначені та рекомендував звернутися до суду (а.с. 19).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2007 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності до ч. 2 ст.123 ЦК УРСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

За правилами частин першої та третьої статті 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року, тому в даному випадку застосовується положеннями ЦК Української РСР 1963 року.

Відповідно до статті 120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Згідно з частиною другою статті 123 ЦК Української РСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

15 квітня 1991 року набув чинності Закон України від 07 лютого 1991 року №697-XII «Про власність», яким було передбачено право спільної власності громадян, гарантії захисту права власності, правомірності володіння майном.

Положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітні та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору. Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 22 січня 2019 року у справі №713/1310/17-ц.

Згідно даних погосподарського обліку, станом на 01 липня 1990 року тип двору був колгоспний. В графі 15-17 погосподарської книги за 1986-1990 роки по обліковому рахунку 41 є відмітка про те, що голова двору ОСОБА_4 , 1925 року народження, та дружина ОСОБА_3 , 1933 року народження, працювали в колгоспі ім. Мічуріна, що підтверджує приналежність двору до суспільної групи - колгоспний двір (а.с. 22).

Із довідки, виданої виконавчим комітетом Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 17.08.2020 року відомо, що станом на 01 липня 1990 року у вказаному житловому будинку були зареєстровані такі особи:

- голова двору ОСОБА_4 ,

- дружина ОСОБА_3 ,

- син ОСОБА_1 (а.с. 21).

Як вбачається із даних погосподарського обліку, станом на 15 квітня 1991 року у зазначеному житловому будинку були зареєстровані такі особи: голова двору ОСОБА_4 , дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_1 . Також із даних по господарського обліку за 1991 - 1995 роки відомо, що ОСОБА_1 вибув 07 жовтня 1991 року з наведеного домогосподарства (а.с. 23).

Згідно відмітки на 11 сторінці паспорта громадянина України НОМЕР_3 , виданого 26 липня 1996 року Самбірським МВ УМВС України у Львівській області, місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване в АДРЕСА_2 , із 30 січня 1990 року. (а.с. 6-7).

Враховуючи викладене, слід дійти висновку, що членами колгоспного двору були батьки позивача, і їм в рівних частинах належало по частки в майні колишнього колгоспного двору.

У позивача відсутнє свідоцтво про шлюб його батьків і у відділі реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі теж відсутні дані про їхній шлюб (а.с. 47), тому просить суд встановити факт реєстрації шлюбу між ними.

Відповідно до пунктів 4, 7 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема: реєстрації шлюбу; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

Як вбачається із погосподарських книг, ОСОБА_4 записаний там як голова сім`ї, а ОСОБА_3 - вказана як його дружина. У довідці, що видана Бісковицькою сільською радою зазначено, що ОСОБА_4 є чоловіком ОСОБА_3 .

Мати позивача народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. П`яновичі, як ОСОБА_5 , вказане підтверджується на підставі свідоцтва про народження НОМЕР_4 (а.с. 24). Батько позивача народився як ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 , вказане підтверджується на підставі свідоцтва про народження НОМЕР_5 (а.с. 24). У даних погосподарського обліку роки народження подружжя записані вірно як у свідоцтвах про народження 1925 та 1933 рр. Мати позивача відповідно після реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». Так у свідоцтві про її смерть зазначено, що померла ОСОБА_3 у 2001 році у віці 68 років. Вказане свідчить, що померла була народжена у 1933 році.

Враховуючи наведене, слід зазначити, що батько позивача як чоловік і відповідно спадкоємець першої черги, прийняв спадщину після своєї дружини ОСОБА_3 , але не оформив своїх спадкових прав і відповідно вказана частка в майні колишнього колгоспного двору входить до спадкової маси після його смерті.

Беручи до уваги викладене в сукупності, суд доходить висновку, що позивач має право на визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 в цілому, з яких 1/2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яку прийняв, але не оформив її чоловік ОСОБА_4 і частки як його частка в майні колишнього колгоспного двору.

Згідно технічного паспорту, складеного 15 березня 2023 року Самбірським МБТІ, житловий будинок АДРЕСА_1 побудований в 1952 році, відсоток зносу становить 60,0. Будинок побудований з дерева має 67,1 кв.м. загальної площі та 27,1 кв.м. житлової площі. До господарських будівель та споруд належить: літня кухня Б, сарай В, гараж Г, сарай Д, стодола Е, комора Є, погріб пг, криниця к, огорожа 1-2 (а.с. 25-46).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Беручи до уваги вищенаведене, позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення у повному обсязі, оскільки підтверджується викладеними обставинами та долученими доказами.

Керуючись ст. ст. 200, 206, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце проживання АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Повне судове рішення буде складено 08.09.2023 року.

Суддя