ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м.Суми

Справа №587/1105/23

Номер провадження 22-ц/816/1322/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Турченком Сергієм Петровичем

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 21 червня 2023 року, ухвалене у складі судді Черних О.М. у м. Суми,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Турченка С.П., звернувся до суду з вказаним позовом, просив суд зменшити розмір аліментів ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Сумського районного суду Сумської області від 30 березня 2018 року у справі № 587/73/18 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Аліменти позивач сплачує у повному обсязі.

Судовим наказом Сумського районного суду Сумської області від 07 квітня 2023 року у справі № 587/862/23 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Тобто, на даний час з позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі частини усіх заробітків.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 21 червня 2023 рокуу задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Турченко С.П. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, невідповідність висновків суду, викладеним у судовому рішенні, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, матеріальне становище позивача змінилося в сторону зменшення його доходів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість зі сплати аліментів на дочку від першого шлюбу ОСОБА_7 .

Крім того, рішенням Сумського районного суду Сумської області від 10 травня 2023 року було розірвано шлюб між позивачем та ОСОБА_5 , другою дружиною.

Наголошує на тому, що на час звернення до суду з позовом були наявні три підстави для зменшення розміру аліментів: зміна сімейного стану (розірвання другого шлюбу), у зв`язку з чим позивач втратив постійне місце проживання; зміна матеріального стану в сторону зменшення доходів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість зі сплати аліментів на дочку від першого шлюбу; невідповідність законодавчо визначеного розмірі аліментів, який визначається від частки заробітку, що стягуються на двох дітей. Проте, суд першої інстанції не врахував вказаних обставин та безпідставно відмовив у задоволенні позову.

Від відповідача відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк подано не було.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що рішенням Сумського районного суду Сумської області від 30 березня 2018 року у справі № 587/73/18 стягнуто з позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.6).

Судовим наказом Сумського районного суду Сумської області від 07 квітня 2023 року у справі № 587/862/23 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 07 квітня 2023 року і до повноліття дитини (а.с. 7).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодних доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення його здоров`я та інших випадків передбачених законом.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

Зокрема, положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями частини третьої статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При цьому, за змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

6) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України).

У ч. 1 ст. 192 СК України йдеться про те, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3, відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином, зміна розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку обставин, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 посилається на те, що стягнуті аліменти за рішенням Сумського районного суду Сумської області від 30 березня 2018 року та за судовим наказом від 07 квітня 2023 року на утримання дочок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по частини з усіх видів його заробітку на кожну дитину, складають частини усіх заробітків.

Проте, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення його здоров`я та інших випадків передбачених законом.

Колегія суддів вважає, що розмір стягнутих рішенням Сумського районного суду Сумської області від 30 березня 2018 року аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дочки ОСОБА_8 , та суперечитиме її інтересам.

Та обставина, що позивач не має постійного місця проживання, а також те, що змінився його майновий стан, у зв`язку з чим він має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 , не є підставою для зменшення розміру стягнутих з його за рішенням суду аліментів на утримання дочки.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не довів наявність обставин, які відповідно до норм СК України, є підставою для зменшення розміру аліментів.

Відтак, суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

За таких обставин доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява №4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Турченком Сергієм Петровичем, залишити без задоволення.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 21 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов