Справа № 487/5110/23
Номер провадження 2/489/2465/23
УХВАЛА

17 жовтня 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого - судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію

встановив.

ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.09.2023, дійсну справу передано до Ленінського районного суду м. Миколаєва за територіальною підсудністю, за місцем реєстрації відповідачів.

За правилом, встановленим ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 09 вересня 2020 року у справі N 910/6644/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Аналогічний висновок викладений у постанові №911/2390/18 від 16.02.2021 Великої Палати Верховного Суду.

Позиція Великої Палати ВС ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

У разі конкуренції правил підсудності (статті 27 та 30 ЦПК України) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17, провадження № 61-30812св18.

Тому на спори, предметом яких є, зокрема, права користування та отримання житлово-комунальних послуг, поширюються норми ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Як слідує зі змісту позовної заяви предметом спору за вказаним позовом, зокрема, є стягнення заборгованості за теплову енергію, яка подається за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідно до адміністративно-територіального поділу міста є територією Заводського району м. Миколаєва.

Відтак, з викладеного безумовно слідує, що спір між сторонами виник з приводу вказаного нерухомого майна. Останнє, в свою чергу, дає підстави для висновку, що такий позов має розглядатись судом, визначеним за правилами виключної підсудності, передбаченими ст.30 ч.1 ЦПК України, тобто судом за місцезнаходженням зазначеного нерухомого майна, яким не може бути Ленінський районний суд м. Миколаєва, оскільки вищевказане нерухоме майно розташоване поза межами території Інгульського району м. Миколаєва, на який (район) розповсюджується територіальна юрисдикція суду при застосуванні правил виключної підсудності.

Таким чином, суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Цуркан Р.С. безпідставно передав дійсну справу до Ленінського районного суду м. Миколаєва за правилами загальної підсудності.

У відповідності до ч. 1 ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи недопустимість порушення правил підсудності, а також той факт, що приймаючи до провадження вказану справу, суд, до якого направлено справу з порушенням правил підсудності, позбавляє сторін провадження права на розгляд справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, не допускаючи спору про підсудність справ між судами, справу слід передати на розгляд до Заводського районного суду м. Миколаєва.

Керуючись ст.4, 27, 30,31 ЦПК України, суд

ухвалив:

цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, передати до Заводського районного суду м. Миколаєва, за правилами виключної підсудності.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Повний текст судового рішення складено «17» жовтня 2023 року.

Суддя Н.О. Рум`янцева