Справа № 456/1383/22 Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.
Провадження № 22-ц/811/2931/22 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарка: Назар Х.Б.,

за участі в судовому засіданні представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Державної інспекції архітектури та містобудування України на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області в складі судді Саса С.С. від 03 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, третя особа Державна інспекція архітектури та містобудування України про визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 жовтня 2022 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок «З-2» житловою площею 104,2 кв.м, загальною площею 197,9 кв.м, разом з господарськими будівлями та спорудами: паливною «В», гараж «Л», сарай «Н», навіс «О», що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Вказане рішення оскаржила Державна інспекція архітектури та містобудування України.

В апеляційній скарзі просять скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.10.2022 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зазначають, що звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що це питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. При ухваленні рішення суд першої інстанції не врахував той факт, що у позивача відсутня проектна та робоча документація. Це є грубим порушенням вимог статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і є наслідком цілої низки помилково встановлених питань. Таким чином, Стрийський міськрайонний суд Львівської області проігнорував той факт, що позивачем не надано належних доказів розрахунку класу наслідків об`єкта будівництва, розробленого уповноваженою на це особою, а отже й відсутні підстави для задоволення позову про визнання права власності. Крім того, у ОСОБА_1 відсутні, як документи, які надають право виконувати будівельні роботи, так і документи, що засвідчували б прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Обов`язкова наявність даних документів передбачена статтями 27, 29-31, 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

В судове засідання окрім представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , решта учасників справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що такі повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, відповіді на відзив, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 206, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, 376 ЦК України, п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №3 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» тазадовольняючи позов виходив з того, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер :01:012:0006, площею 0,2473 га, що підтверджується витягом з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №298451892 від 08.02.2022 року. Позивачем на належній йому земельній ділянці площею 0,2473 га самочинно побудовано житловий будинок «З-2», житловою площею 104,2 м.кв, загальною площею 197,9 м.кв. До даного будинку належить паливна «В», гараж «Л», сарай «Н», навіс «О». Згідно звіту про проведення технічного обстеження житлового будинку «З-2», паливної «В», гаража «Л», сарай «Н», навісу «О» за адресою АДРЕСА_1 , виготовленого ТзОВ «Бутон» 07.04.2022 року, відповідно до інформації управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Кіндракевич Р.Б. № від 15.02.2022 року відмовлено ОСОБА_1 у внесенні змін до запису Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно, посилаючись на відсутність документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, відповідно до Постанови №1127 від 25 грудня 2015 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Суд прийшов до висновку про те, що проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, зокрема врахувавши те, що позивач побудував житловий будинок «З-2» разом з господарськими будівлями та спорудами: паливною «В», гараж «Л», сарай «Н», навіс «О», на земельній ділянці, яка належить йому на законних підставах, права та інтереси інших осіб не порушуються, а тому виходячи з положень ч. 5 ст. 376 ЦК України суд вважає, що позов слід задоволити та визнати за позивачем право власності на житловий будинок «З-2» житловою площею 104,2 кв.м, загальною площею 197,9 кв.м, разом з господарськими будівлями та спорудами: паливною «В», гараж «Л», сарай «Н», навіс «О», що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають, обставини які суд вважав встановленими не доведені, а тому рішення суду підлягає скасуванню.

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, третя особа Державна інспекція архітектури та містобудування України, у якому просив:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно побудований будинок з господарськими будівлями і спорудами, а саме: житловий будинок «З-2», паливну - «В», гараж - «Л», сарай - «Н», навіс - «О», що розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що 08 лютого 2022 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , згідно якого отримав в спадок житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номер :01:012:0006, площею 0,2473 га. Даний будинок А-1 складається з трьох житлових кімнат та однієї кухні, житловою площею 44,0 м.кв, загальною площею 61,2 м.кв. До житлового будинку належить літня кухня «Г», гараж «І», навіс «М», вбиральня «П», огорожі №2, №4, №7, №9, №1, №12, ворота №3, №11, хвіртки №5, №8, криниця №6, замощення «І», «ІІ» та земельна ділянка кадастровий номер :01:012:0006 площею 0,2473 га. Однак на даній земельній ділянці розміщене також інше нерухоме майно, яке не входить до складу спадщини, оскільки самочинно побудоване, а саме житловий будинок «З-2», який складається із п`яти житлових кімнат та однієї кухні, житловою площею 104,2 м.кв та загальною площею 197,9 м.кв. До даного будинку належить паливна «В», гараж «Л», сарай «Н», навіс «О». Однак дане нерухоме майно побудовано без дозвільної документації та належного проекту, а відтак вважається таким, що самочинно побудоване. Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження житлового будинку «З-2», що розташований за адресою АДРЕСА_1 , встановлено, що за результатами проведення технічного обстеження об`єкта житлового будинку «З-2», паливної «В», гаража «Л», сараю «Н», навісу «О», що розташовані за адресою АДРЕСА_1 відповідно до інформації управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. 15 лютого 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно з заявою про реєстрацію права власності на реконструйований об`єкт. Однак, 15 лютого 2022 року позивач отримав у державного реєстратора прав на нерухоме майно рішення № про відмову у внесенні змін до запису Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно, посилаючись на відсутність документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта відповідно до Постанови №1127 від 25 грудня 2015 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Згідно ж ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер :01:012:0006, площею 0,2473 га, що підтверджується витягом з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №298451892 від 08.02.2022 року.

На належній йому земельній ділянці площею 0,2473 га самочинно побудовано житловий будинок «З-2», житловою площею 104,2 м.кв, загальною площею 197,9 м.кв. До даного будинку належить паливна «В», гараж «Л», сарай «Н», навіс «О».

Згідно звіту про проведення технічного обстеження житлового будинку «З-2», паливної «В», гаража «Л», сарай «Н», навісу «О» за адресою АДРЕСА_1 , виготовленого ТзОВ «Бутон» 07.04.2022 року, відповідно до інформації управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Кіндракевич Р.Б. № від 15.02.2022 року відмовлено ОСОБА_1 у внесенні змін до запису Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно, посилаючись на відсутність документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, відповідно до Постанови №1127 від 25 грудня 2015 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відтак, сам позивач підтвердив та не заперечує, що житловий будинок «З-2», житловою площею 104,2 м.кв, загальною площею 197,9 м.кв., паливна «В», гараж «Л», сарай «Н», навіс «О» є самочинним будівництвом.

Зважаючи на вказане підстав вважати, що будівля збудована у відповідності до вимог закону, актів органу місцевого самоврядування індивідуальної дії немає.

Тому слід вважати, що:

-жодних доказів про те, що такий будинок та споруди збудовані на підставі документу, який надає право виконувати будівельні роботи та відповідно до належно затвердженого проекту немає;

-жодних доказів про те, що будівлі, про визнання права власності на які, як житловий будинок та господарські споруди просить позивач відповідає та не порушує істотно будівельні норми і правила немає.

Такими доказами аж ніяк не слід вважати поданий звіт, який виключно стосується вузького технічного питання експлуатації будинку, однак без перевірки інших, визначних законом, вимог.

В зв`язку з цим підстав для визнання права власності на спірні об`єкти за ст. 376 ЦК України відсутні

Також, як вказано вище, за правилами статті 392 Цивільного кодексу України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Про вказане йдеться у ряді постанов Верховного Суду України, що прийняті в порядку п.1 ч.1 ст. 355 ЦПК України та є обов`язковими до застосування, зокрема, у справах №6-2124цс15 від 10.02.2016 року, №6-2994цс15 від 20.04.2016 року; 36-160цс16 від 13.04.2016 року; №6-1502цс15 від 2.12.2015 року; №6-1858цс15 від 18.11.2015 року.

З наведеного вище вбачається, чого не заперечує і позивач, він не набував права власності на спірні об`єкти, а має намір таке набути за рішенням суду, подавши даний позов.

Крім цього, слід вказати і про те, що позивачем в позовній заяві не вказано, які саме його порушені права як умовного власника спірних об`єктів відповідачем він намагається відновити подавши даний позов, що і не могло бути вказано, оскільки власності на спірні об`єкти позивач не набував, не набув на даний час, а намагається набути за рішенням суду.

Отже відсутні і підстави для визнання права власності на спірні об`єкти за позивачем і в порядку вказаних статей.

Зважаючи на вказане, у суду не було підстав для задоволення позову.

Враховуючи вказане, апеляційну скаргу слід задовольнити. Рішення ж Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 жовтня 2022 року слід скасувати та ухвалити у справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Державної інспекції архітектури та містобудування України задовольнити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 жовтня 2022 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, третя особа Державна інспекція архітектури та містобудування України про визнання права власності на нерухоме майно відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2023 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра