"02" жовтня 2023 р. Справа № 363/5355/23
У Х В А Л А

Іменем України

02 жовтня 2023 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Рудюк О.Д., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Димерська селищна рада Вишгородського району Київської про встановлення факту народження, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження. Встановлення такого факту заявнику необхідне для отримання свідоцтва про народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При вирішенні питання про прийняття заяви до розгляду, суддя прийшов до висновку, що необхідно відмовити у відкритті провадження у справі з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України, незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», органами державної реєстрації актів цивільного стану є: 1) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; 2) відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських, міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); 3) виконавчі органи сільських, селищних і міських рад.

Статтею 6 цього ж Закону передбачено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Доказів того, що заявник ОСОБА_1 звертався до органів ДРАЦСу та йому було відмовлено у державній реєстрації народження, до суду надано не було. Оскільки, посилання на відмову органу ДРАЦСу, вчинити реєстрацію народження дитини, з відповідною заявою зверталася ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 про, що свідчить копія відповідної заяви надана до заяви про встановлення факту народження.

Отже, заявником у заяві про встановлення факту народження не обґрунтовано та не надано доказів неможливості зареєструвати реєстрацію народження за умови подання органу ДРАЦС оригіналу документа закладу охорони здоров`я яке, відповідно до положень ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», має бути прийнято відповідним органом ДРАЦС, як документ, що підтверджують факт народження.

Згідно до гл.1, розд. ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 визначено порядок державної реєстрації окремих актів цивільного стану та державна реєстрація народження фізичної особи та її походження.

Вказані обставини свідчать про те, що заявник має можливість зареєструвати народження особи у відділі ДРАЦС на території України, за умови дотримання порядку подання відповідної заяви про державну реєстрацію народження та долучення до вказаної заяви оригіналів відповідних документів закладу охорони здоров`я.

Суд не може підміняти державний орган, приймаючи рішення, та вирішувати питання, які належать до компетенції іншого суб`єкта владних повноважень.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року в справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19) зазначено, що «для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би факт, що має юридичне значення, але йому в цьому було відмовлено (із зазначенням причин відмови)».

У цьому контексті суд зауважує, що п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачає можливість встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. При вирішенні питання можливості (неможливості) здійснення державної реєстрації народження визначальним є питання належності документів для здійснення такої реєстрації.

Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

В свою чергу ОСОБА_1 в заяві про встановлення факту народження не обґрунтовує що не має іншої можливості одержати реєстрацію.

Отже, підставою для проведення державної реєстрації народження, відповідно до вищезазначеного закону є звернення заявника до органу державної реєстрації актів цивільного стану із дотримання вищевказаних норм та надання оригіналів відповідних документів. При цьому, відмова компетентного органу провести державну реєстрацію народження особи може бути оскаржена в адміністративному порядку.

У зв`язку з цим суд вважає, що заявнику слід відмовити у відкритті провадження за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки вбачається з поданої заяви спір про право.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 260, 315 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Димерська селищна рада Вишгородського району Київської про встановлення факту народження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Д. Рудюк