Провадження № 2/337/1245/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 жовтня 2023 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі :

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

03.07.2023р. Товариствj з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який мотивує тим, що 29.08.2021р. між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір №4696372 про надання споживчого кредиту, сума кредиту складає 20000,00 грн. на 30 днів до 28.09.2021р., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача зі сплатою ним відсотків в сумі 1,90% в день. 28.10.2021р. відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків не виконав, не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку із чим на підставі п.4.3 Кредитного договору останній був автоматично пролонговано на 90 календарних днів. Надалі відповідач оплати за кредитним договором теж не здійснював.

21.06.2022р. між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу № 21-06/2022, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором №4696372, про що відповідача було повідомлено. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача ОСОБА_1 по кредитному договору не сплачена та складає 20000 грн. - тіло кредиту та 45600 грн. - нараховані проценти, а всього - 65600 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем узятих на себе зобов`язань за кредитним договором, позивачем на підставі ст.625 ЦК України нараховано інфляційні втрати за період з лютого 2022 року по квітень 2023 року (включно) в розмірі 16465,60 грн., а також три проценти річних від простроченої суми за період з 27.01.2022 року по 19.05.2023 року в сумі 2609,62 грн.

Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 84675,22 грн. з урахуванням інфляційних втрат в розмірі 16465,60 грн., трьох процентів річних в сумі 2609,62 грн., а також витрати на оплату судового збору в сумі 2147,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою суду від 06.07.2023р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не прибув, суду подано заяву представником позивача про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 неодноразово в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлявся за місцем реєстрації шляхом надіслання судової повістки, відзиву на позов або зустрічного позову не подав.

Виходячи з вимог ст.280 ЦПК України та враховуючи, що заперечень проти заочного розгляду справи від представника позивача не надходило, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 29.08.2021р. між фінансовою установою ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір № 4696372 про надання споживчого кредиту, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредит у сумі 20000,00 грн. шляхом перерахунку на реквізити платіжної карти споживача № 537523хххх0526 строком на 30 днів, тобто до 28.09.2021р., з можливістю пролонгації та автопролонгації (арк.77- 87).

Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором М847203, 29.08.2021 21:30:03.

У пункті 1.5.1 вказаного договору сторони погодили стандартну процентну ставку 1,90% в день, яка застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору.

Відповідно до п. 1.5.2. Договору, знижена процентна ставка становить 0,57% в день та застосовується, якщо споживач у межах строку, визначеного в п. 1.4 договору, або протягом 3х календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач, як учасник лояльності отримає знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту, але в будь-якому випадку не більш ніж за період строку кредиту, зазначеного в п. 1.4 договору, а у випадку пролонгації - до дати пролонгації (не включно), буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки без знижки не можна вважать зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється сама на умовах стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки забезпечена для споживача лише, як для учасника програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Якщо споживач є учасником програми лояльності розмір зниженої процентної ставки зазначений в Договорі має значення, що є меншим за розмір стандартної процентної ставки, зазначеної в Договорі. Якщо споживач не є учасником програми лояльності, розмір зниженої процентної ставки дорівнює розміру стандартної процентної ставки, у зв`язку з чим цей підпункт Договору носить технічний характер та не має юридичного змісту для споживача.

Відповідно до п. 2.4. договору, кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами згідно з п.2.1. договору.

Відповідно до пп.3 п.5.1 договору, товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача.

Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який є Додатком №1 до вказаного вище договору № 4696372 від 29.08.2021р.

Встановлено також, що ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 20 000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, що підтверджується довідкою від 29.06.2022р., виданою ТОВ «ФК «Контрактовий Дім», що діє згідно договору з ТОВ «Авентус Україна» № 087/20-П від 08.07.2020р. (арк.95).

21.06.2022р. між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено договір факторингу №21-06/2022, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги до боржників, зокрема, до ОСОБА_1 за договором №4696372 від 29.08.2021р., що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників від 21.06.2022р. та витягом з реєстру боржників, де вказано, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 65600,00 грн., з яких 20000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 45600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (арк.18, 50-58, 99).

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором № 4696372 від 29.08.2021р., позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованість з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних.

Положеннями ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України).

Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

За частинами 4, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Положеннями ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Крім того, згідно п.1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , діючи вільно, на власний розсуд 29.08.2021р. уклали договір про надання фінансового кредиту №4696372, який був підписаний відповідачем електронний підписом одноразовим ідентифікатором.

При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного між вказаними особами договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був повертати шляхом внесення відповідних платежів.

Водночас, як встановлено судом, відповідач порушив умови укладеного договору, оскільки належним чином не виконав свого зобов`язання щодо сплати грошових коштів в рахунок повернення кредиту в обумовлений сторонами строк та сплати процентів за користування ним, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

При цьому суд враховує, що відбулась заміна кредитора - до позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшли права ТОВ «Авентус Україна», і він має право вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за кредитним договором.

Розмір заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості за тілом кредиту в сумі 20000,00 грн. та нарахованими процентами в сумі 45600,00 грн., підтверджується матеріалами справи, зокрема карткою обліку по договору №4696372 від 29.08.2021р.(арк.61-76), яка узгоджується з умовами кредитного договору, відповідачем розмір заборгованості не спростований.

При цьому, суд враховує, що відповідач обґрунтованого заперечення проти позову не надав, в судове засідання не прибув і жодним чином позовні вимоги в цій частині не спростував.

Таким чином позовні вимоги в цій частині є доведеними та підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, розрахованих відповідно до ст.625 ЦК України у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання, суд зазначає наступне.

Як вбачається з позовної заяви та наведеного в ній розрахунку, позивач просить стягнути з відповідача три проценти річних у сумі 2609,62 грн. за період з 27.01.2022 по 19.05.2023 (за 484 календарних дні), які нарахував на суму заборгованості 65600,00 грн., а також інфляційні втрати в сумі 16465,60 грн. за період з лютого 2022 року по квітень 2023 року включно.

При цьому суд враховує, що 17.03.2022р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022р. №2120-ІХ, відповідно до якого розділ «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18 за змістом якого: у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

24.02.2022р. Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05.30 год. 24.02.2022р., який неодноразово продовжувався Указами Президента України і діє на цей час.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача трьох процентів річних за період з 24.02.2022р. по 19.05.2023р., а також інфляційних втрат за неналежне виконання своїх зобов`язань з 24.02.2023р по квітень 2023р. включно.

При цьому, розмір трьох процентів річних за період з 27.01.2022р. по 23.02.2022р. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за порушення виконання грошового зобов`язання та становить 150,97 грн. з розрахунку: 65 600,00 грн. (сума боргу) ? 3% (процентна ставка) / 100% ? 28 (кількість днів) / 365 (днів у році). Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача інфляційні втрати за період з 01.02.2022р. по 23.02.2022р., розмір яких становить 1 049,60 грн. з розрахунку: 65 600,00 грн. (сума боргу) ? 101,6% (сукупний індекс інфляції (лютий 2022р.)) / 100% - 65 600,00 грн. (сума боргу).

Таким чином позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 65600,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 20000,00 грн. та нарахованих процентів в сумі 45600,00 грн., а також три проценти річних в розмірі 150,97 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 049,60 грн., а всього 66800,57 грн.

Крім того, згідно зі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в розмірі 1693,92 грн. (з розрахунку: 66800,57 грн. (розмір задоволених вимог) х 100% : 84657,22 грн. (розмір заявлених вимог) = 78,89% від заявленої позивачем вимоги; 78,89% х 2147,20 грн. (сплачена сума судового збору) : 100 % = 1693,92 грн.).

Крім того, відповідно до ст.137, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу через наступне.

Так, згідно з ч.1, 2, 4, 5 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що в межах цієї справи позивач отримував правову допомогу адвоката Крюкової М.В. та сплатив за це в загальній сумі 10000,00 грн.

Вказані обставини підтверджуються копіями Договору про надання правової допомоги №07/07-2022 від 07.07.2022р. (арк.12-15), свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДН №5127 (арк.9) та ордеру АН №1075167 від 23.06.2023р. (арк.98), звіту про надання правової допомоги від 23.06.2023р. на суму 10000,00грн. (арк. 100), рахунком на оплату по замовленню №23/06 від 23.06.2023р. на суму 10000,00грн. (арк.97), платіжною інструкцією №569 від 23.06.2023р. про сплату позивачем адвокату 10000,00 грн. (арк.94).

Виходячи з предмету спору, ціни позову, значення справи для сторін, критеріїв реальності адвокатських послуг та розумності їх розміру, суд керуючись принципами верховенства права та справедливості, відповідно до вимог ст.137, 141 ЦПК України, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу, понесені позивачем у зв`язку з розглядом цієї справи, пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі 7889,00 грн. з розрахунку: 78,89% х 10000,00 грн. : 100 %.

Керуючись ст. 12, 13, 82-89, 137, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 4696372 від 29.08.2021 року в розмірі 65600,00 грн., три проценти річних в розмірі 150,97 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 049,60 грн., а всього 66800 (шістдесят шість тисяч вісімсот) гривень 57 копійок.

У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» витрати з оплати судового збору в розмірі 1693,92 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7889,00 грн., всього 9582 (дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят дві) гривні 92 копійки.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», , юридична адреса: м. Київ, вул. Загородня, бкд. 15, офіс 118/2.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя М.В. Сидорова