Справа № 536/2025/23
Провадження № 2-о/536/50/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Реки А.С.

за участю секретаря судового засідання Клонової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,-

за участю заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці адвоката Давиденко К.С.,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

Встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник адвокат Давиденко К.С., звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_2 . В обґрунтування заяви вказує, що 20 січня 2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останній рік ОСОБА_2 почав зловживати алкогольними напоями та систематично вчиняти відносно ОСОБА_1 домашнє насильство, свідками якого були також їх неповнолітні діти, яке полягає у принизливих систематичних образах та погрозах життю та здоров`ю заявниці. Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19.12.2022 у справі № 536/1595/22 ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, застосувавши стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень. Зазначеною постановою суду було встановлено, що 14.11.2022 о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в нетверезому стані вчинив сімейну сварку з дружиною ОСОБА_1 , під час якої виражався в її сторону нецензурною лайкою, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю. У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Кременчуцького районного суду Полтавської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Після звернення ОСОБА_1 до суду із позовом про розірвання шлюбу, ОСОБА_2 став поводити себе набагато гірше: втручатися у її приватне життя, переслідувати та погрожувати життю і здоров`ю заявниці. Так, постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11.05.2023 справі № 536/598/23 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. Вказаним судовим рішенням було встановлено, що ОСОБА_2 , будучи особою, як протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19.12.2022 року, 21 березня 2023 року, приблизно о 20 годині 25 хв. за місцем сумісного проживання з дружиною ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно неї домашнє насильство, а саме: виражався нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. В подальшому, рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11.05.2023 року у справі № 536/1505/22 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було задоволено. Шлюб, укладений 20.01.2006 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 12 червня 2023 року. Будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу частини житлового будинку та земельної ділянки від 05 жовтня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Волошиною Н.А. Зазначений житловий будинок був придбаний заявницею до реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 та у період, коли останній перебував у шлюбі із іншою особою, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 17.01.2006 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 02.09.1994. Більш того, ОСОБА_2 не зареєстрований у встановленому законом порядку у будинку АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , тому до об`єкту нерухомого майна, у якому проживає заявниця разом дітьми, не має жодного відношення. Відсутність реєстрації ОСОБА_2 у зазначеному житловому будинку підтверджується витягом № 1160 про зареєстрованих житловому будинку осіб від 18.09.2023, виданого Виконавчим комітетом Кам`янопотоківськ сільської ради. При цьому, не зважаючи на те, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний, останній постійно погрожує заявниці фізичною розправою, знищенням належного їй майна, також принижує та вживає образливі слова в її сторону в присутності доньки. Заявниця неодноразово зверталась до ОСОБА_2 з проханням покинути її будинок та переїхати до його матері, яка проживає в с. Недогарки, однак той категорично відмовляється залишити місце проживання. Слід також зазначити, що вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 відбувається незалежно від того, чи перебуває кривдник в стані алкогольного сп`яніння чи ні, як і не залежить від часу доби. У зв`язку із зазначеним, заявниця неодноразово була змушена залишати свій будинок разом дітьми та проживати кілька днів у своїх родичів, зокрема у рідної сестри ОСОБА_6 . Більше того, ОСОБА_2 періодично заявляється за місцем роботи заявниці АДРЕСА_2 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Під час таких візитів ОСОБА_2 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, погрожує заявниці, кричить, поводить себе неадекватно, заважає їй працювати, а також іншим оточуючим. Зважаючи на поведінку ОСОБА_2 , який систематично переслідує заявницю за місцем роботи, вчиняє сварки, погрожує фізичною розправою, принижує та ображає заявницю, постійно вживає алкоголь, ОСОБА_1 має підстави переживати за свою особисту безпеку, оскільки кривдник зловживає алкогольними напоями та висловлює різноманітні погрози на адресу заявниці, що не дає їй можливості вести нормальне життя без побоювань за власне життя та здоров`я, що дуже негативно впливає на її психологічний стан. Останнього разу, а саме пізнього вечора 16.09.2023, ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав хапати ОСОБА_1 за кінцівки, намагався стягнути її з ліжка, штовхав, погрожував фізичною розправою та вживав ненормативні слова на адресу заявниці, у зв`язку з чим відділенням поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000334 від 19.09.2023 про вчинення кримінального правопорушення за ст. 126-1 Кримінального кодексу України. Окрім цього, ОСОБА_2 також регулярно телефонує заявниці та висловлює погрози на її адресу в телефонному режимі, що також негативно впливає на її стан. Зважаючи на вищевикладене вважає, що існують правові підстави для задоволення заяви та видачі обмежувального припису, та вважає за необхідне вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 строком на 6 місяців: заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 ; заборонити наближатися до місця проживання ОСОБА_1 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , ближче ніж на 100 метрів; заборонити наближатися до місця роботи ОСОБА_1 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ближче ніж на 100 метрів; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати заявницю, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити вести листування, телефонні переговори з заявницею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26 вересня 2023 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, просила їх заявлені. Суду пояснила, що факти сімейного насильства почалися приблизно два роки тому. В листопаді 2022 року чоловік під час сварки почав її душити, після чого вона звернулася до поліції та подала позов про розірвання шлюбу, який було задоволено в травні 2023 року. Незважаючи на розірвання шлюбу, ОСОБА_2 не перестав її ображати, також він вживає алкогольні напої. В березні 2023 року ОСОБА_2 погрожував їй ножем у присутності доньки, після чого вона викликала поліцію. Після цієї події ОСОБА_2 не змінив свою поведінку, а навпаки стало гірше, продовжилися погрози, побої, ці події відбувалися в присутності дитини. У вересні 2023 року вона зробила зауваження ОСОБА_2 щоб він зробив тихіше телевізор, на що останній почав її ображати, штовхати, хапати за руки, погрожувати. Вона почала телефонувати до поліції, на що ОСОБА_2 почав забирати у неї телефон, але вона змогла зателефонувати на лінію «102», після чого ОСОБА_2 заспокоївся. На даний час вони проживають разом у будинку, який належить їй. Вона пропонувала ОСОБА_2 змінити місце проживання, але він відмовляється. Після події, яка сталася у вересні 2023 року, вона поїхала до сестри, оскільки боїться залишатися з ОСОБА_2 в одному будинку. Також ОСОБА_2 неодноразово з`являвся до неї на робоче місце, вчиняв сварки.

Представник заявника адвокат Давиденко К.С. підтримала заявлені вимоги, просила суд їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення вимог заявниці, але вказав, що ОСОБА_1 також вживає алкогольні напої та веде себе зухвало, під час шлюбу спілкувалася з іншими чоловіками. Зазначив, що під час однієї зі сварок заявниця його вкусила. На ґрунті постійних сварок він мав психічний зрив. Вважає, що їм з колишньою дружиною дійсно потрібно жити окремо, але для цього йому необхідно забрати свої речі з будинку заявниці. Також зауважив, що жодного факту сварки в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за місцем роботи ОСОБА_1 він не вчиняв.

Суд, заслухавши пояснення заявниці, її представника, заінтересованої особи, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом було встановлено, що 20 січня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , прізвище після укладення шлюбу чоловіка « ОСОБА_8 », дружини « ОСОБА_8 » (а.с.9).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с.10), та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 (а.с.11).

Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19 грудня 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП за фактом того, що він 14 листопада 2022 року о 18 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в нетверезому стані вчинив сімейну сварку з дружиною ОСОБА_1 , під час якої виражався в її бік нецензурною лайкою, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю (а.с.12).

Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 травня 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП за фактом того, що вінбудучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19.12.2022, 21 березня 2023 року, біля 20 год. 25 хв. за місцем сумісного проживання з дружиною ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно неї домашнє насильство, а саме: виражався нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю (а.с.13).

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 травня 2023 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с.14-15).

Відповідно до копій договору купівлі-продажу частини житлового будинку та земельної ділянки від 05 жовтня 2005 року, витягу про реєстрацію право власності на нерухоме майно, власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями і земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с.16-18).

Відповідно до витягу №1160 про зареєстрованих у житловому приміщенні, виданим Виконавчим комітетом Кам`янопотоківської сільської ради від 18 вересня 2023 року, за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 зареєстрованим не значиться (а.с.21).

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 19 вересня 2023 року, ОСОБА_1 19 вересня 2023 року звернулася до відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області та прохала притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 , який за місцем їх спільного проживання: АДРЕСА_1 систематично вчиняє відносно неї сімейне насильство (а.с.22).

Відповідно до висновку психолога ОСОБА_9 №4 від 25 вересня 2023 року у ОСОБА_1 виявлені ознаки психологічного травмування внаслідок систематичного вчинення ОСОБА_2 відносно неї домашнього насильства (а.с.23-25).

Основним нормативно-правовим актом, який регулює дані правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (частина друга статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

З урахуванням змісту вищевказаних правових норм видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин і наявності ризиків.

Під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису суди мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.

Також суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією з характеристик якого є повторюваність.

У постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року в справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564 св 19) зроблено висновок, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі України про адміністративне правопорушення та Кримінальному кодексі України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд, аналізуючи надані сторонами докази та пояснення, оцінюючи ризики, наведені заявницею, приходить до висновку про те, що факти вчинення систематичного домашнього насильства є доведеними, що підтверджуються наданими суду матеріалами справи, а саме копіями постанов Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19 грудня 2022 року (а.с.12) та від 11 травня 2023 року (а.с.13); витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 19 вересня 2023 року (а.с.22); висновком психолога ОСОБА_9 №4 від 25 вересня 2023 року (а.с.23-25).

З метою забезпечення безпеки постраждалої особи, суд приходить до висновку про необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 як спеціального заходу щодо протидії домашньому насильству.

Вирішуючи питання про визначення заходів тимчасового обмеження прав кривдника, суд приходить до висновку, що вимога про встановлення заборони ОСОБА_2 наближатися до місця роботи ОСОБА_1 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ближче ніж на 100 метрів є такою, що не підлягає задоволенню, оскільки обмежить ОСОБА_2 у можливості придбати продукти харчування та засоби особистої гігієни, що є надмірним втручанням в права ОСОБА_2 з урахуванням того, що наданими доказами не підтверджується факт вчинення сімейного насильства ОСОБА_2 за місцем роботи ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінюючи сам вид насильства, ризики, тобто вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання наслідків його вчинення, суд приходить до висновку про необхідність визначити такі заходи тимчасового обмеження строком на шість місяців: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 наближатися до місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_1 на відстань менше 100 (ста) метрів; заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому йому, переслідувати її та в будь який спосіб спілкуватися з нею; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Відповідно до ч. 3ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 4, 13, 76-80, 265, 350-6 ЦПК України, суд,

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , строком на 6 (шість) місяців, яким визначити такі заходи тимчасового обмеження:

- заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити наближатися до місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_1 на відстань менше 100 (ста) метрів;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому йому, переслідувати її та в будь який спосіб спілкуватися з нею;

- заборонити вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

У задоволенні інших заявлених вимог - відмовити.

Попередити ОСОБА_2 , що за умисне невиконання обмежувальних приписів передбачена кримінальна відповідальність за ст. 390-1 КК України.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області для взяття ОСОБА_2 , стосовно якого видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде складено 03.10.2023.

СуддяА. С. Река