Справа № 127/6765/21
Провадження № 22-ц/801/1970/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 рокуСправа № 127/6765/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Оніщука В. В. (суддя-доповідач),

суддів: Денишенко Т. О., Копаничук С. Г.,

за участю секретаря судового засідання: Литвина С. С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Третій відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», приватний нотаріус Віннциького міського нотаріального округу Марунько Ольга Григорівна, ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 серпня 2023 року про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, постановлену у складі судді Сичука М. М., у залі суду,

встановив:

Короткий зміст вимог

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Третього відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Марунько Ольга Григорівна, ОСОБА_4 про визнання недійсними прилюдних торгів та витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки.

У серпні 2023 року ОСОБА_1 подав до Вінницького міського суду Вінницької області заяву про забезпечення позову, яку обґрунтовував тим, що 11 січня 2013 року відбулися прилюдні торги з реалізації земельної ділянки, що належала ОСОБА_1 загальною площею 0,2500 га кадастровий номер :02:001:0029, яка знаходиться за адресою Тиврівське шосе, с. Лука-Мелешківська, Вінницький район, Вінницька область. За результатами торгів власницею земельної ділянки стала ОСОБА_2 , а згодом права власності набула ОСОБА_3 .

На вказаній земельній ділянці знаходяться об`єкти незавершеного будівництва, які належать ОСОБА_1 .

Станом на даний час ОСОБА_3 здійснює незаконне вилучення та продаж належних ОСОБА_1 об`єктів незавершеного будівництва, тому позивач звернувшись в суд із даною заявою, просив вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом:

-накладення арешту на об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0029 та об`єкти незавершеного будівництва, що розташовані на вказаній земельній ділянці;

-заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо користування та розпорядження земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0029 та об`єктами незавершеного будівництва, що розташовані на вказаній земельній ділянці, у тому числі заборони доступу до зазначеної земельної ділянки та об`єктів незавершеного будівництва, тобто будівлі, яка є незавершеною та яка належить ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Державну виконавчу службу описати дане майно незавершене будівництво, яке знаходиться на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2500 га, кадастровий помер :02:001:0029, яка тимчасово належить ОСОБА_3 , яка вважає себе добросовісним покупцем.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 серпня 2023 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Забезпечено позов шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0029.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначив, що накладення арешту на об`єкт нерухомого майна земельну ділянку є співмірним із заявленими позивачем вимогами, однак заява про забезпечення позову в іншій частині, зокрема щодо накладення арешту на об`єкти незавершеного будівництва, що розташовані на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0029; заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо користування та розпорядження земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0029 та об`єктів незавершеного будівництва, що розташовані на вказаній земельній ділянці, у тому числі заборони доступу до зазначеної земельної ділянки та об`єктів незавершеного будівництва, тобто будівлі, яка є незавершеною та яка належить ОСОБА_1 , не містить достатніх обґрунтувань, що вказаний захід забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову. Такі заходи є надмірним і непропорційним обмеженням прав та інтересів відповідача, як власника майна.

Крім того, такий вид забезпечення позову як опис майна не передбачено нормами цивільно-процесуального кодексу України. На думку суду, опис майна може здійснюватися на стадії виконання рішення суду по справі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити заяву про забезпечення позову повністю.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 08 вересня 2023 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Оніщук В. В., судді: Копаничук С. Г., Денишенко С. Г.

Ухвалами Вінницького апеляційного суду від 11 вересня 2023 року та 12 вересня 2023 року витребувано справу із суду першої інстанції та залишено без руху апеляційну скаргу, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25 вересня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 29 вересня 2023 року справу призначено до розгляду на 12 жовтня 2023 року об 11 год. 00 хв.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову із зазначених у ній підстав.

ОСОБА_3 не є власником об`єкту незавершеного будівництва і не має права розпорядження цим майном, тому заява про забезпечення позову у частині накладення арешту на вказаний об`єкт нерухомого майна та заборона вчиняти будь-які дії із ним є необхідними.

Відзив на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надійшов.

В судовому засіданні ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав.

Представник Третього відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки не повідомили, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає у повній мірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом частин першої, другої статті 150 ЦПК України, позов може забезпечуватися, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини (пункти 1-4, 10 ч.1 ст. 150 ЦПК України).

Як роз`яснено в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм, колегія суддів констатує, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими заявник пов`язує застосування певного виду забезпечення позову.

Так, при зверненні в суд із заявою про забезпечення позову позивач повинен, по-перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по-друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Підставність заяви про забезпечення позову повинна бути доведена заявником, з врахуванням вимог ст. 12 ЦПК України.

Разом з цим, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Так, із змісту позовної заяви ОСОБА_1 видно, що звертаючись в суд із даним позовом він просив:

- визнати недійсними прилюдні торги від 11 січня 2013 року з реалізації арештованого нерухомого майна: земельної ділянки, загальною площею 0,2500 га, розташованої в АДРЕСА_1 , яка належала йому на підставі Державного акта на право власності на землю серії ЯН № 096101 від 04 квітня 2005 року, кадастровий номер :02:001:0029;

- визнати недійсним протокол проведення прилюдних торгів № 0212163-1 від 11 січня 2013 року з реалізації цієї земельної ділянки;

-визнати недійсними свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів ВТЕ № 093138 від 05 квітня 20-13 року та дублікат свідоцтва № 1221 від 01 вересня 2018 року, видані ОСОБА_2 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Марунько О. Г.;

- витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0029.

Отже, з урахуванням предмету заявленого позову, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку.

Водночас із наведеного переліку позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що жодних позовних вимог стосовно об`єкту незавершеного будівництва ОСОБА_1 не заявляв.

Як уже зазначалося, відповідно до положень ст. 149 ЦПК України заходи забезпечення позову вживаються судом, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відтак з урахуванням викладеного, оскільки об`єкт незавершеного будівництва не є предметом спору у цій справі, накладення на нього арешту, зобов`язання до вчинення або заборони вчинення будь-яких дій щодо нього, неможливе.

За таких обставин апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що такі зазначені ОСОБА_1 заходи забезпечення позову є надмірним і непропорційним обмеженням прав та інтересів відповідача, як власника майна. Не застосування такого заходу забезпечення позову не перешкоджатиме виконанню судового рішення у разі задоволення позовної вимоги про витребування із незаконного володіння земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0029.

Посилання в апеляційній скарзі на ухвалу Верховного Суду від 22 березня 2023 року не спростовують висновків суду про те, що об`єкт незавершеного будівництва не є предметом у спору цій цивільній справі.

Апеляційний суд зауважує, що у випадку, якщо ОСОБА_1 вважає, що діями будь-яких осіб порушуються його права як власника об`єкту незавершеного будівництва, він не позбавлений права звернутися до суду за захистом своїх прав заявивши відповідні вимоги.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, проте він звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати у вигляді судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції необхідно компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 серпня 2023 року залишити без змін.

Судовий збір за перегляд справи в суді апеляційної інстанції компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий В. В. Оніщук

Судді Т. О. Денишенко

С. Г. Копаничук