Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4002/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючий - суддя Леньо В.В.,секретар судового засідання Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаним позовом. Позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно-житловий будинок у порядку спадкування за заповітом в цілому. Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . До складу спадщини ввійшов житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу. Спадкодавець залишила заповіт, яким заповіла майно у рівних частках своїм двом донькам сторони у справі. Батько сторін, а чоловік спадкодавиці, помер раніше. Відповідачка ОСОБА_2 у встановленому порядку відмовилася від прийняття спадщини за заповітом після смерті матері на користь позивачки, своєї сестри. Позивачка прийняла спадщину, подавши заяву про її прийняття до нотаріуса у шестимісячний строк. Нотаріус роз`яснила письмово, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може у зв`язку із розбіжністю у технічних характеристиках на будинок, що зазначені у поданих документах. Тому позивачка змушена звернутися до суду на підставі ст.392 ЦК України.

В судове засідання позивач не з`явилася, в позовній заяві просила суд розгляд справи проводити без її участі.

Відповідач до суду не з`явилася, проте надала письмову заяву в якій просила слухати справу у її відсутність. Заявила, що отримала позовну заяву із додатками і підтверджує усі фактичні обставини, що зазначені у позовній заяві. Не заперечує проти задоволення позовних вимог та визнання за позивачкою права власності на житловий будинок.

Вивчивши доводи позову, дослідивши подані позивачкою та зібрані в ході підготовки справи до розгляду докази, суд вирішив наступне.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 03.05.2022 року Виноградівським відділом ДРАЦС у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), та зроблений актовий запис № 333 (а.с.3).

На день її смерті відкрилась спадщина, до складу якої ввійшов житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , який належав останній на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Виноградівською державною нотаріальною конторою від 04.11.1997 року за реєстром №2595 (а.с.6,7).

На випадок своєї смерті спадкодавець залишила заповіт, яким, зокрема, житловий будинок в АДРЕСА_1 заповіла позивачці ОСОБА_1 та відповідачці ОСОБА_2 в рівних частках.(а.с.34)

Чоловік померлої, ОСОБА_4 , (а.с.12), помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.26).

Родинні зв`язки між спадкодавцем та позивачкою підтверджуються копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 02.10.1985 року, де ОСОБА_3 записана матір`ю ОСОБА_5 (а.с. 11) та копією свідоцтва про шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 від 20.11.2010 року.

Суд пересвідчився, що другий спадкоємець за заповітом, відповідачка ОСОБА_2 , відмовилася в установленому законом порядку від своєї частки у спадковому майні на користь позивачки (а.с.47).

В судовому засіданні встановлено, що позивач у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) звернулася до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у оформленні спадщини через розбіжність у документах про технічні характеристики спадкового майна (а.с.5), у зв`язку з чим вона не може оформити спадщину і отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Суд констатує, що зазначені нотаріусом у роз`ясненні обставини, що перешкоджають нотаріальному оформленню спадщини, мають місце. Зі слів позивача, що визнано відповідачем, з часу придбання спадкодавцем будинку (1997 рік) до дня відкриття спадщини будинок не піддавався знищенню чи капітальній реконструкції, загальна корисна площа будинку не змінена - 85.3 кв.м. Зміна житлової площі в свою чергу зумовлена проведенням у житловому будинку внутрішніх будівельних робіт, в ході яких житлову площу збільшено за рахунок демонтажу-монтажу внутрішніх перестінок, що відображено у технічному паспорті. Відтак, суд пересвідчився, що перешкоди для переходу права власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 відсутні.

Ці обставини суд встановив на підставі достатньої сукупності належних та допустимих доказів, а саме: копій свідоцтв про народження, одруження та смерть, копії технічного паспорту, копій спадкової справи, інших письмових доказів.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1268, 1269, 1270, 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. 1. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відтак, з огляду на встановлені фактичні обставини, суд прийшов до висновку, що оскільки відповідачка, спадкоємець за заповітом, у встановленому законом порядку відмовилася від прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася на день смерті її матері, а позивачка, другий спадкоємець за заповітом, у свою чергу у встановленому законом порядку прийняла спадщину, то остання успадкувала майно, що ввійшло до складу спадщини в цілому.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відтак, з огляду на встановлені фактичні обставини, суд прийшов до висновку, що оскільки оформлення спадщини у нотаріальному порядку виявилося об`єктивно неможливим, а суд пересвідчився, що відсутні перешкоди для переходу права власності на предмет позову житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 в судовому порядку, то позивачка звернулася до суду на підставі ст.392 ЦК України не безпідставно.

Зазначений житловий будинок, разом з іншими будівлями та спорудами, які входять до складу домоволодіння, знаходиться на не приватизованій земельній ділянці, у зв`язку з чим має статус садиби, відповідно до ч.1 ст. 381 ЦК України. Питання щодо земельної ділянки даним позовом не вирішувалось.

На підставі наведених вище міркувань позов слід задовольнити у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 206, 210, 259, 263-265, 273 ЦПК України, пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування в цілому на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , із загальною корисною площею будинку 85.3 кв.м., в тому числі житловою 34.4 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

.

ГоловуючийВ. В. Леньо