Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/2477/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2023 року м. Сарни
Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя Довгий І. І.
за участю секретаря судового засідання Тарасюк О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача та просить провести поділ спільного майна подружжя та виділити ОСОБА_1 в особисту приватну власність 1/2 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 54,8 м.кв. (з яких житлова 37,9 м.кв.) та припинити право спільної сумісної власності з відповідачем на зазначену квартиру. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що сторони перебували в шлюбі з 04.11.2008 року, який 01.12.2020 року рішенням Сарненського районного суду Рівненської області розірвано. За час шлюбу ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 12.11.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Сарненськог районного нотаріального округу Москалик Л.М., набуто у власність трикімнатну квартиру в АДРЕСА_2 , в якій відповідач і проживає. На придбання квартири були використані спільні кошти подружжя, однак позивач з дітьми, на даний час, проживає у квартирі своїх батьків. Відповідач відмовляється добровільно поділити майно, що і стало підставою для звернення до суду.
Позивач позов підтримала повністю, просить позовні вимоги задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явивсь, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст.128-130 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло.
Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з`явився в судове засідання.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню.
04 листопада 2008 року сторони зареєстрували шлюб в Немовицькій сільській раді Сарненського району Рівненської області, актовий запис №11.
Згідно рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 01 грудня 2020 року №572/2796/20 шлюб між сторонами розірвано.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 12 листопада 2009 року відповідач ОСОБА_2 здійснив купівлю квартири АДРЕСА_1 , яка складається з трьох жилих кімнат, розмір житлової площі якої становить 37,9 кв.м., загальною площею 54,8 м.кв.
Згідно довідки №721 від 11.05.2023 року видана виконкомом Немовицької сільської ради ОСОБА_1 про те, що склад сім`ї: син ОСОБА_3 , 2008 року народження, син ОСОБА_4 , 2009 року народження.
Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).
Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.
Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України.
Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.
Статтею 71 СК України закріплено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).
Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.
Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.
Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим, який знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а тому він підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 57, 60, 61, 63, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 368, 369, 372 ЦК України, положеннями постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 (зареєстрованої: АДРЕСА_2 , проживаючої: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрованого: АДРЕСА_4 , проживаючого: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України (ID-картка) НОМЕР_2 ) про поділ спільного майна подружжя задовольнити.
Провести поділ спільного майна подружжя та виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особисту приватну власність 1/2 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 54,8 м.кв. (з яких житлова 37,9 м.кв.) та припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на зазначену квартиру.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 коп. сплаченого позивачем судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.
Повне судове рішення складено 09 жовтня 2023 року.
Суддя: