Справа №442/5463/23
Провадження №2/442/1129/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання Лужецької С.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Служби у справах дітей Бориславської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та встановлення юридичного факту, -

встановив :

07.08.2023 представник позивача адвокат Якимів І.П. звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визначити місце проживання їхньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з її батьком ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 та встановити факт, що ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову покликається на те, що 22.08.2015 року позивач уклав шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобич реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №405. В даному шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дочка ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 син ОСОБА_6 .

Причиною розпаду сім`ї стало те, що позивач з відповідачкою перестали розуміти один одного, в них дуже різняться погляди на життя та спільне проживання. Крім цього, вони неодноразово намагалися владнати конфлікти, але нажаль всі спроби врятувати сім`ю виявились марними. Вважають, що за таких обставин цей шлюб існувати не може. В результаті таких взаємовідносин, ведення між позивачем та відповідачем спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. За глибоким переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як в позивача, так і у відповідача, на ґрунті сімейно-побутових питань та протилежних поглядів на сімейне життя втрачено почуття любові та поваги один до одного. Подальше існування шлюбу шкодить їх інтересам, так як шлюб існує лише формально. Разом з тим, існування такого шлюбу прямо суперечить інтересам спільних дітей позивача та відповідача, які будуть зростати та бачити сварки, ненависть та стабільне непорозуміння. Вважають, що діти мають розвиватися та зростати в спокої, безтурботності та мирі, такі умови для дітей зможе забезпечити тільки розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем

Вже протягом 6-ти місяців позивач та відповідач проживають окремо. Крім того, старша донька позивача та відповідача - ОСОБА_3 , якій виповнилося п`ять років виявила бажання проживати тільки з позивачем, де вона й зареєстрована в м. Борислав. ОСОБА_3 хоче проживати тільки з батьком, оскільки більше прив`язана до нього та краще знаходить з ним спільну мову. Також, дитина звикла до міста Борислав, в неї з`явилися друзі. Позивач вже влаштував донечку в дитячий садочок в місті Борислав та взяв на себе зобов`язання повністю утримувати її.

На пропозиції та вмовляння відповідача (матері) перейти жити до неї, за новим місцем проживання в м. Дрогобич, донька реагує істериками, криками та впадає в депресію.

Також треба зауважити, що відповідач почала проживати з іншим чоловіком, якого спільна донька позивача та відповідача не сприймає, що можуть підтвердити свідки під присягою. Відповідач неоднозначно налаштована з приводу того, щоб добровільно відпустити жити доньку - ОСОБА_3 до позивача, тому й виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом, щоб визначити місце проживання старшої доньки - ОСОБА_3 .

Що стосується молодшого сина, то сторонами досягнуто усної домовленості, що ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_3 буде проживати з відповідачем. ОСОБА_7 виповнилося тільки 2 роки, й позивач розуміє, що дитина такого віку повинна проживати з матір`ю, оскільки нерозривно з нею пов`язана.

Позивач вважає, що зможе забезпечити для донечки - ОСОБА_3 належний матеріальний та психологічний рівень життя. Позивач має належний рівень власного доходу, що підтверджується копією довідки про доходи. За умови визначення місця проживання старшої доньки за батьком дитини, остання буде менш психологічно травмованою та продовжить зростати в спокої та благополуччі.

Додатково повідомляють, що позивач є фізично здоровим чоловіком, протипоказань не має, ніколи не позбавлявся батьківських прав, не зловживає спиртними напоями чи наркотичними засобами, до кримінальної відповідальності не притягувався, судимості не має та в розшуку не перебуває.

Позивач та його представник адвокат Якимів І.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові. Просять позов задоволити.

Відповідачка позов визнала.

Представник служби у справах дітей Бориславської міської ради Львівської області Подставек Г. щодо задоволення позову в частині визначення місця проживання дитини не заперечила.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 та ОСОБА_2 22.08.2015 року зареєстрували шлюб у зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобич реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №405 ( Свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_1 ).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась дочка ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 , а 02.12.2021 року син ОСОБА_7 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_3 .

Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відтак, аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, їхній шлюб існує формально, примирення між ними не можливе, тому є всі підстави для розірвання шлюбу.

Що стосується визначення місця проживання дитини, то суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з ч. 3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч.ч. 2, 7-9ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За приписами ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», рішення від 11липня 2017 року у справі «М. С. проти України»).

Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно ст. 141 СК Українимати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з Актом обстеження умов проживання від 18.07.2023 року, ОСОБА_1 проживає разом зі своєю донькою ОСОБА_3 за однією адресою; АДРЕСА_2 . Членами комісії встановлено, що у вказаній квартирі зроблено сучасний ремонт є всі меблі, предмети домашнього вжитку, всі комунікації та зручності, автономне опалення. Умови проживання відповідають сучасним умовам.

Також за результатами огляду зроблено висновок, що сім`я ОСОБА_1 не повна. Дівчинка ОСОБА_5 (донька) проживає та виховується своїм батьком - ОСОБА_1 , який максимально забезпечує доньку всім необхідним для нормального проживання та розвитку. Дівчинка має тісний емоційний зв`язок з батьком, дуже любить його, прислухається до його порад. Батько має самостійний дохід, забезпечує відпочинок дитини. Станом па 18.07.2023 року встановлено, що дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає зі своїм батьком.

Згідно рішення Бориславської міської ради Львівської області №247 від 05.10.2023, затверджено висновок про визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 за його місцем проживання.

Беручи до уваги те, що дочка проживає з позивачем, який має можливість забезпечити їй місце проживання, сприяти належному вихованню та розвитку дитини, а мати проживає окремо, самоусунулась від виховання та утримання дитини, не виявляє бажання брати участь у її житті, враховуючи психологічну близькість дочки з батьком, обставини життя до яких звикла малолітня дитина, суд приходить до переконання, що слід визначити місце проживання дочки з батьком.

За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-83, 141, 206, 223, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 22 серпня 2015 року та зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобич реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №405.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , самостійно виховує та утримує малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Служба у справах дітей Бориславської міської ради Львівської області, юридична адреса: вул. Карпатська Брама, 14, м.Борислав Львівської області.

Повний текст рішення складено 17.10.2023.

Суддя Хомик А.П.