Провадження № 2-з/369/54/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про забезпечення позову)

27.09.2023 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИЛА:

26 вересня 2023 року до суду від представника позивача - адвоката садчої Н.О. надійшла заява про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на спірне майно, зареєстроване за ОСОБА_2 , а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що ОСОБА_1 (далі Позивач) та ОСОБА_3 (далі - Відповідач 2) перебувають у шлюбі з 29 червня 2002 року, який зареєстровано Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, про що 29 червня 2002 року складено відповідний актовий запис за № 789. (Копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 додається, оригінали наявні у Позивача). Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження № 003194/2011 від 01.06.2011 додається, оригінал наявний у Позивача). Дитина проживає з батьком в Італійській Республіці та перебуває на його утриманні, оскільки відповідно до наказу № 4 від 15.02.2023 Посольства України в Італійській Республіці Позивач приступив до виконання обов`язків першого секретаря Посольства України в Італійській Республіці з 09.02.2023 на час довготермінового відрядження та відряджений до Посольства України в Італійській Республіці та направлений разом із своїм неповнолітнім сином. Копія наказу додається, оригінал знаходиться в Посольстві України в Італійській Республіці. Також у Сторін є повнолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який навчається в Київському національному лінгвістичному університеті на факультеті романської філології і перекладу на денній формі навчання (Копія свідоцтва про народження, студенського квитка - додаються).

Зачас шлюбу, а саме 02 вересня 2020 року подружжям було придбано нерухоме майно, в саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (далі спірна квартира), в купівлю, ремонт та придбання меблів до якої особисто Позивач вклав особисті кошти в загальній сумі орієнтовно 70 000 5 США, які свого часу заощаджував із власних заробітних плат протягом 2010-2020 років, отримав в результаті продажу власної квартири в м. Житомирі, подарованої його батьками, а також отримав в позику від знайомих та друзів, про що є відповідні розписки та заяви та будуть долучені до позовної заяви разом із доказами по справі. Відповідач 2 весь час подружнього життя не працювала та дохід не отримувала, жила за рахунок повного утримання та забезпечення Позивача.

Зазначена спірна квартира була придбана Позивачем та Відповідачем 2 для потреб їх проживання разом із своїми дітьми після повернення в Україну із закордонного відрядження. Оскільки до моменту покупки квартири Позивач разом із сім`єю вже тривалий час перебували і проживали за кордоном у зв`язку із зайняттям Позивачем певних посад та виконанням посадових обов`язків Позивач зазначає, що саме тому для зручності оформлення права власності

Відповідач 2, шляхом обману та зловживання довірою, вмовила його здійснити процедурне оформлення права власності на спірну квартиру на її матір ОСОБА_2 (далі - Відповідач 1), яка весь час проживала в Україні.

На підтвердження родинних зав`язків Відповідача 1 та Відповідача 2 надається копія свідоцтва про народження Відповідач 2). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1?- НОМЕР_2 від 06.01.1978 ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_6 , яка в подальшому після укладеного шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_7 (відповідно до свідоцтва про шлюб, на яке Позивач посилався вище по тексту).

Позивач перебував в черзі на квартирному обліку на отримання відомчого житла за місцем його роботи. Тому Позивач без зволікань погодився здійснити оформления права власності на спірну квартиру на матір своєї дружини, оскільки підстав не довіряти. Відповідачу 1 та Відповідачу 2 на той час у Позивача не було.

Позивач звернув увагу суду, що придбання спірної квартири відбувалося за наступною процедурою. Інвестиційні права на спірну квартиру загальною вартістю 1125 754,75 (один мільйон сто двадцять п`ять тисяч сімсот п`ятдесят чотири гри. 75 коп.) належали ОСОБА_8 відповідно до умов попереднього договору від 26.09.2016 року, укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , відповідно до п.п. 1.1.1. та 1.3 якого сторони зобов`язуються укласти і належним чином нотаріально посвідчити договір купівлі продажу житлового приміщення квартири АДРЕСА_3 . Будинок має бути споруджений та введений в експлуатацію до кінця 1 кварталу 2017 року, а саме до 31 березня 2017 (копія попереднього договору купівлі- продажу спірної квартири від 26.09.2016 додається).

В подальшому Позивач передав грошові кошти Відповідачу 1, яка 21 серпня 2020 року саме за його проханням та виключно в його інтересах (в т.ч. в інтересах сім`ї Позивача) придбала інвестиційні права на спірну квартиру за вищезазначеним попереднім договором у гр.-на ОСОБА_8 за 1 514 000 (один мільйон п`ятсот чотирнадцять грн. 00 коп.), що було еквівалентно 58 2005 США (разом із послугами нотаріуса, комісією агентства по продажу нерухомості), та здійснила переукладення попереднього договору купівлі-продажу на своє ім`я (копія попереднього договору купівлі-продажу спірної квартири від 21.08.2020 додається).

А також цього ж дня в інтересах Позивача Відповідач 1 передала, а ОСОБА_10 (забудовник та власник земельної ділянки під будівництво) прийняла грошові кошти в розмірі 75 221,27 (сімдесят п`ять тисяч двісті двадцять одна тисяча грн. 27 коп.).

Позивач має намір подати до суду позовну заяву до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю позивача та ОСОБА_3 , визнання частини спірної квартири за ОСОБА_1 та витребування майна з чужого володіння.

Просили накласти арешт на спірне майно, зареєстроване за ОСОБА_2 , а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали цивільної справи суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2020 року у справі №520/5745/18.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 347875018 від 25 вересня 2023 року майно, реєстраційний номер № 224, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_2 .

Позивач має намір подати до суду позовну заяву до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю позивача та ОСОБА_3 , визнання частини спірної квартири за ОСОБА_1 та витребування майна з чужого володіння.

Накладення арешту до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача на володіння та користування майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладений арешт може завдати збитків відповідачу, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Дослідивши письмові матеріали справи, та враховуючи, що вид забезпечення позову, вказаний у заяві, а саме накладення арешту на квартиру є співмірним з позовом, який буде подано, та буде достатніми для забезпечення виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене заява про забезпечення позову піддягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями ст. ст. 149, 150, 153-154, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Власник майна: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 .

Суддя: І.О. Фінагеєва