Справа № 591/2550/23
Провадження № 2/591/372/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості і свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у з»`язку з чим підписала анкету-заяву №б/н від 28 вересня 2011 року. Відповідно до виявленого бажання, відповідачці відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідачка отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 49000,00 гривень. Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві. Свої зобов`язання за договором банк виконав у повному обсязі, проте ОСОБА_1 належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, станом на 20 лютого 2023 року, у загальному розмірі 45358,40 грн., що складається із заборгованості за тілом кредита в тому числі простроченим тілом кредита - 39370,60 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 5987,80 грн., яку позивач разом з судовими витратами просить стягнути з відповідача.

Представник позивача викладені у позові обґрунтування підтримав повністю.

Відповідачка ОСОБА_1 про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, направивши відзив на позов, в якому виклала свої заперечення проти позову та в поданій заяві просила розглядати справу за її відсутності, в задоволенні заявлених позовних вимог просить суд відмовити.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 квітня 2023 року відкрито провадження у справі. Слухання справи відкладалося з різних причин.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановлені фактичні обставини, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 28 вересня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (у зв`язку із зміною типу банку, змінено найменування банку з ПАТ КБ «ПриватБанк» на АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 відбулось підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

В підписаній ОСОБА_1 анкеті-заяві відсутні відомості про те, з якими саме затвердженими Умовами та Правилами, Тарифами була ознайомлена та дала згоду відповідачка, а також відсутні відомості про зобов`язання банку надати грошові кошти (кредит), не зазначено розміру кредиту та умови кредитування, зобов`язання позичальника повернути кредит та сплатити проценти, розмір кредитного ліміту, умови отримання кредиту, номеру виданої кредитної картки.

Доданий банком до позовної заяви Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг ОСОБА_1 не підписаний.

Також, банком додано до позовної заяви копію Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», підписаної відповідачкою 28 вересня 2011 року, відповідно до умов якої сторонами були визначені наступні умови надання кредитних коштів: пільговий період 30 днів по кожній витраті; базова відсоткова ставка 3,0% на місяць (або 36% на рік) з розрахунку 360 днів у році на залишок заборгованості; розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді) 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, що складається із: пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = базова процентна ставка за договором)/30 нараховується за кожний день прострочення кредиту, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховуються 1 раз на місяць за наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн. і більше; штраф за порушення строку платежів по будь-якому із грошових зобов`язань більше ніж на 30 днів у сумі 500 грн + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором, станом на 20 лютого 2023 року, становить 45358,40 грн. і складається із: заборгованості за тілом кредита в тому числі простроченим тілом кредита - 39370,60 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 5987,80 грн..

Правовідносини, які виникли між сторонами відносяться до договірних та насамперед регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України та умовами укладеного ними договору.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язань. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Зі ст. 1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Щодо пред`явленої до стягнення заборгованості за наданим кредитом (тілом кредита) в тому числі простроченим тілом кредита

За твердженням самого позивача, відповідно до виявленого бажання, відповідачці відкрито один рахунок з встановленим кредитним лімітом у вигляді поновлювальної кредитної лінії на якому обліковується вся заборгованість.

До позовної заяви додано розрахунок заборгованості, який складається з трьох частин, а саме: за період з 28 вересня 2011 року по 31 серпня 2015 року включно, за період з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року включно та за період з 01 липня 2019 року по 20 лютого 2023 року включно.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, за період з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року включно та за період з 01 липня 2019 року по 20 лютого 2023 року включно, позивачем, щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2015 року і до 01 травня 2021 року, погашалися (списувалися) відсотки за рахунок кредита і додавалися до тіла кредита (підтверджується четвертою колонкою розрахунку заборгованості) на загальну суму 19 907,91 грн..

Такий порядок погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами між сторонами, в письмовій формі, не погоджувався, а односторонні дії позивача щодо погашення (списання) відсотків за рахунок кредита і додавання до тіла кредита не відповідають суті кредитних правовідносин, оскільки проценти є платою за використання кредитних коштів.

Отже, станом на 01 травня 2021 року (до цієї дати позивач погашав (списував) відсотки за рахунок кредита і додавав до тіла кредита), заборгованість відповідачки за наданим кредитом (тілом кредита) становила 27 745,88 грн. (47 653,79 грн. - сума поточного тіла кредита (п`ята колонка розрахунку заборгованості на зазначену дату) «-» 19 907,91 грн. - сума доданих позивачем до тіла кредита відсотків).

Крім того, як також вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем, в односторонньому порядку, було змінено розмір погодженої сторонами на момент укладення договору річної відсоткової ставки за користування кредитними коштами, а саме з 3,0% на місяць з розрахунку 360 днів у році (36,00% на рік) до 2,5% на місяць (30,00% на рік), з 2,5% на місяць (30,00% на рік) до 2,9% на місяць (34,80% на рік), з 2,9% на місяць (34,80% на рік) до 3,6% на місяць (43,20% на рік) та з 3,6% на місяць (43,20% на рік) до 3,5% на місяць (42,00% на рік).

Згідно частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріали справи не містять доказів про погодження з відповідачкою у письмовій формі умов договору щодо процентів за користування кредитними коштами у розмірі 3,5% на місяць (42,00% на рік) та 3,6% на місяць (43,20% на рік).

Тому, розрахунок позивача нарахованих і погашених (списаних) за рахунок кредита відсотків як договірних є не вірним та спростовується вище зазначеним, що також свідчить про необґрунтованість вимог позивача в цій частині.

Щодо періоду пред`явленої до стягнення заборгованості за простроченими відсотками: з розрахунку вбачається, що позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення, як договірні, відсотки за користування кредитом за процентною ставкою 3,5% на місяць (42,00% на рік), а саме за період з 01 травня 2021 року по 31 березня 2022 року включно, оскільки до 01 травня 2021 року позивач погашав (списував) відсотки за рахунок кредита і додавав до тіла кредита, після 31 березня 2022 року взагалі припинив нараховувати відсотки.

А вимоги до відповідачки про стягнення заборгованості за відсотками за погодженою процентною ставкою 3,0 % на місяць з розрахунку 360 днів у році (36,00% на рік) за інший період, не заявлено, а суд відповідно до статті 13 ЦПК України зобов`язаний дотримуватись принципу диспозитивності цивільного судочинства, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог.

З урахуванням викладеного, суд погоджується з розрахунком заборгованості за наданим кредитом (тілом кредита) та відсотками, що виконаний відповідачкою, виходячи з розміру погодженої сторонами відсоткової ставки, а саме 3,0 % на місяць з розрахунку 360 днів у році (36,00% на рік) та з дотриманням черговості погашення вимог, встановлених ст. 534 ЦК України.

Отже, станом на 20 лютого 2023 року, обгрунтована (доведена) заборгованість відповідачки за наданим кредитом (тілом кредита) в тому числі простроченим тілом кредита становила 15212,72 грн. та обгрунтована (доведена) заборгованість відповідачки за простроченими відсотками, за заявлений позивачем період, становила 623,72 грн., а разом 15 836,44 грн..

Разом з тим, за час знаходження цивільної справи в провадженні Зарічного районного суду м. Суми відповідачкою погашено заборгованості на суму 15837,00 грн., а тому, сплачена сума враховується судом при ухваленні судового рішення.

Таким чином, відсутні правові підстави для задоволення вимог позивача.

Згідно з ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

На підставі викладеного, проаналізувавши надані сторонами докази, розрахунки, суд вважає, що позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Оскільки, у задоволенні позову відмовлено, судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 509, 525, 526, 546, 549, 550, 551, 598, 599, 610, 611, 625, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 11, 12, 13, 81, 133, 141, 223, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 10 жовтня 2023 року.

СУДДЯ А.Я.КЛИМЕНКО