ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2023 року місто Чернівці справа №727/4486/23

провадження №22-ц/822/788/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Лисака І.Н., Одинака О.О.

секретар Петранюк Ю.Т.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Побережна Олена Дмитрівна на додаткове рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 15 серпня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені по аліментам, головуючий у суді першої інстанції Літвінова О.Г.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог та вимог заяви про ухвалення додаткового рішення

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені по аліментам.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач ухиляється від сплати аліментів призначених рішенням суду, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість по сплаті аліментів.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню ) за прострочення сплати аліментів за період з 26 квітня 2011 року по 27 березня 2023 року у розмірі 89466 (вісімдесяти дев`яти тисяч чотирьохсот шістдесяти шести) грн. 51 коп.

14 серпня 2023 року адвокат Побережна О.Д. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000 гривень.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 07 серпня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 26 квітня 2011 року по 27 березня 2023 року у розмірі 89466 (вісімдесяти дев`яти тисяч чотирьохсот шістдесяти шести) грн. 51 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривень 60 копійок.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 15 серпня 2023 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - витрати на правову допомогу в розмірі 2500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень). В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Апелянт ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Побережна О.Д. не погоджуючись з додатковим рішенням просить додаткове рішення скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Посилається на те, що додаткове рішення суду є незаконним та необґрунтованим з підстав, що ОСОБА_2 будь-яких клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до суду першої інстанції не подавав. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Мотивувальна частина

Межі розгляду справи

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу подано на додаткове рішення щодо вирішення питання про стягнення витрат на правову допомогу.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

За змістом частини першої статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Згідно з частинами другою, четвертою, п`ятою, шостою статті 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої, частиною четвертою статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зокрема неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення повістки (а.с.93), в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, а представник позивача ОСОБА_3 в поданій апеляційній скарзі просила здійснювати розгляд справи у її та позивача відсутність.

Таким чином, колегія суддів вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності учасників справи відповідно до вимог ст. 372 ЦПК України, оскільки їх неявка в судове засідання апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами ч.2-3 вказаної статті заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з частиною 1 та 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною другою статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

Тобто у ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі №925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані до заяви документи на предмет належності, допустимості й достовірності відображеної у них інформації.

Відповідно до статей 1, 26, 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша та третя статті 81 ЦПК України).

Суд першої інстанції ухвалюючи додаткове рішення, прийшов до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню позивачу, слід зменшити до 2500 грн.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в суді першої інстанції позивача ОСОБА_1 представляла адвокат Побережна О.Д. на підставі ордеру №1061161 від 28 квітня 2023 року (а.с.26).

13 березня 2023 року між адвокатом Побережною О.Д. та клієнтом ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги №1-2 (а.с.23-25).

Разом з позовною заявою позивачка надала акт прийому-передачі наданих їй послуг від 28 квітня 2023 року та розрахунок суми послуг за надану правову допомогу та витрат, які клієнт поніс у зв`язку із розглядом справи, відповідно до якого адвокатом Побережною О.Д. надано ОСОБА_1 правову допомогу наступного змісту: консультація, оформлення договору про надання правової допомоги у кількості 1 год. - 500 грн; підготовка запитів, зібрання документів у кількості 2 год. 1 000 грн; складання та оформлення позовної заяви з додатками у кількості 5 год. 2 500 грн, у загальній сумі 4 000 грн. (27, 28).

Відповідно до квитанції №2 від 28 квітня 2023 року адвокат Побережна О.Д. отримала від ОСОБА_1 гонорар в розмірі 4000 грн. (а.с.29).

04 липня 2023 року на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвокат Побережна О.Д. спрямувала до суду: акт прийому-передачі наданих послуг від 29 червня 2023 року та розрахунок витрат, які клієнт поніс у зв`язку з розглядом справи, відповідно до якого ОСОБА_1 надано правову допомогу наступного змісту: подання клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у кількості 30 хв. 250 грн., участь в судовому засіданні у кількості 1 год. 30 хв. 750 грн., у загальній сумі 1000 грн. (а.с.48, 49).

Відповідно до квитанції №8 від 29 червня 2023 року адвокат Побережна О.Д. отримала від ОСОБА_1 гонорар в розмірі 1000 грн. (а.с.50).

Виходячи з викладеного, позивач довела обставини надання їй послуг професійної правничої допомоги та обґрунтувала заявлений остаточно до стягнення розмір цих послуг, що складає 5000 грн.

Заява про стягнення правничої допомоги подана у визначені процесуальним законом строки і документи на підтвердження цих виплат стосуються послуг, наданих у цій справі.

Велика Палата неодноразово зазначала, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції жодних заяв чи клопотань від відповідача про зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу не надходило.

Колегія суддів зазначає, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465 заі 18); від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382 цс 19); від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26 цс 21); від 07 липня 2021 року у справа № 910/12876/19 (провадження № 12-94 гс 20).

Таким чином, частково задовольняючи вимоги заяви позивача ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу та стягуючи витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 грн, суд першої інстанції не врахував викладених вище висновків Верховного Суду, а тому сума, яку стягнув суд першої інстанції, має бути змінена.

На підставі викладеного, надавши повну та всебічну оцінку обґрунтованості доводів апелянта, дотримуючись норм процесуального права, враховуючи, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заперечує проти заявленого розміру витрат, а відповідач у справі проти заяви представника позивача не заперечував, клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не подавав, у суду не було підстав зменшувати розмір заявлених витрат і тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність збільшення розміру стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, що надавалася у суді першої інстанції з 2500 грн. до 5000 грн., що є належним чином обґрунтованим, не суперечить принципу розподілу судових витрат.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частин першої та четвертої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та зміну оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Побережна Олена Дмитрівна задовольнити.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 15 серпня 2023 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 5 000 (п`ять тисяч) гривень судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий Н.К. Височанська

Судді: І.Н. Лисак

О.О. Одинак