Справа № 177/421/23
Провадження № 2/177/248/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 червня 2023 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися 27.02.2023 до суду з указаним позовом та просять визначити їм додатковий строк тривалістю два місяці, який буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини, за заповітом, після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельна ділянка площею 8,7295 га з кадастровим номером :01:021:0003, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Златоустівської (Новопільської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. ОСОБА_6 за життя склала заповіт, яким заповіла вищевказану земельну ділянку позивачам: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Після звернення до Першої криворізької державної нотаріальної контори, позивачам відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що ними пропущено установлений шестимісячний строк для прийняття спадщини, при цьому, вони не були зареєстровані з померлою на момент відкриття спадщини. Позивачі зазначають, що не знали про наявність заповіту, який вони знайшли у квартирі померлої, де, окрім неї, ніхто не проживав. Донька померлої ОСОБА_5 , хоча і була зареєстрована за однією адресою із ОСОБА_6 , однак фактично проживала за іншою адресою, а через початок воєнних дій в Україні, взагалі виїхала з міста. Оскільки позивачі вважають, що їх необізнаність про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини, вони вимушені звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх спадкових прав.

Ухвалою суду від 03.03.2023 відкрито загальне позовне провадження в справі з призначенням підготовчого засідання, задоволено клопотання про витребування доказів, а саме, копія спадкової справи № 68/2022.

До участі в справі в якості співвідповідача, згідно з ухвалою суду від 30.03.2023, залучено ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

Ухвалою суду від 17.05.2023 закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті.

Позивачі та їх представник, ОСОБА_7 , правом на участь у судовому засіданні не скористалися, від представника надійшла заява про розгляд справи за її та позивачів відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, просила задовольнити позов у повному обсязі з підстав, зазначених у ньому.

Відповідач ОСОБА_5 надала заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала.

Відповідач ГУ ДПС у Дніпропетровській області участь представника у судовому засіданні не забезпечив, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань з процесуальних питань не надходило. Відзиву не подано.

Суд, встановивши відсутність підстав для відкладення судового засідання, визначених ст. 223 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність заперечень позивачів, у силу ч. 2 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після реєстрації шлюбу 25.08.1976 з ОСОБА_6 , змінила прізвище на « ОСОБА_9 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.31).

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_8 є матір`ю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.23).

ОСОБА_10 у зв`язку з укладенням шлюбу неодноразово змінювала прізвище, а саме, 26.07.1986 « ОСОБА_11 », та 18.10.1990 на « ОСОБА_12 » (а.с.24, 25, 26).

Згідно зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_6 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.7).

На підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП №087476, виданого за розпорядженням голови Криворізької районної державної адміністрації від 12.11.2003 № 1036-р, ОСОБА_6 за життя належала земельна ділянка площею 8,7295 га, розташована на території Златоустівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, із цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.28).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.27).

За життя ОСОБА_6 06.05.2019 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В., зареєстрований у реєстрі за № 503, яким належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,7295 га, розташована на території Златоустівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, заповіла ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.29).

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Таким чином, строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , почав відлік відповідно з дати її смерті та закінчився 19.05.2022.

На момент відкриття спадщини, відповідно до матеріалів спадкової справи № 68/2022, на день смерті ОСОБА_6 за адресою її реєстрації: АДРЕСА_1 , разом із нею була зареєстрована ОСОБА_5 (а.с.72).

Як встановлено в судовому засіданні, фактично ОСОБА_5 проживала за іншою адресою та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері не зверталася.

З матеріалів спадкової справи № 68/2022 слідує, що до Першої криворізької державної нотаріальної контори 17.02.2022 звернувся представник ГУ ДПС у Дніпропетровській області із вимогою до спадкоємців ОСОБА_6 , на підставі чого державним нотаріусом заведена вказана спадкова справа, номер у Спадковому реєстрі № 69159305 (а.с.64, 65-66, 70).

Звернувшись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадини в порядку спадкування за заповітом, позивачі отримали постанови від 02.02.2023 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ними пропущено установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду (а.с.32-39).

Інші особи із заявою про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріуса не зверталися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за захистом своїх прав за правилами позовного провадження в рамках вирішення цивільно-правового спору.

За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

Як визначено ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Строк для прийняття спадщини є преклюзивним і з його спливом право на прийняття спадщини припиняється. Додатковий строк для прийняття спадщини може бути встановлено судом у виняткових випадках у разі доведення позивачем тієї обставини, що у нього були непереборні обставини, за яких він був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є обов`язком спадкоємця, який має намір прийняти спадщину. Невиконання обов`язку або незнання про нього не звільняє позивача від відповідного обов`язку і не надає йому жодних переваг.

При цьому до уваги суду повинні братися переважно письмові докази - довідки медичних установ про стан здоров`я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості про обставини, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори у встановлені строки.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини, а саме: тривала хвороба спадкоємця; перебування спадкоємця тривалий час за межами України; відбування покарання в місцях позбавлення волі; необізнаність спадкоємця про наявність заповіту (Постанова Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17); велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємця на строковій службі у складі Збройних Сил України (Постанова Верховного суду України від 26.06.2019 у справі №565/1145/17); тощо.

Разом з цим, у п. 2 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 зазначено, що судами не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як: юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини; необізнаність особи про наявність спадкового майна; похилий вік; непрацездатність; встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю); невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину; відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини; несприятливі погодні умови; перебування у депресії у зв`язку зі смертю спадкодавця (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.01.2021 у справі № 752/11156/18-ц.

Позивачі, як на підставу поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини посилаються на необізнаність ними про наявність заповіту.

У судовому засіданні представник позивача пояснила, а відповідач ОСОБА_5 підтвердила, що заповіт зберігався за адресою проживання ОСОБА_6 . Відповідач ОСОБА_5 хоча і була зареєстрована з матір`ю, ОСОБА_6 , але фактично проживала за іншою адресою, а через введення в Україні воєнного стану виїхала за межі міста. Лише повернувшись до м. Кривого Рогу, ОСОБА_5 знайшла в квартирі померлої заповіт та повідомила позивачів про це, після чого вони звернулися до нотаріальної контори.

Матеріали дослідженої у судовому засіданні копії спадкової справи № 68/2022 щодо майна померлої ОСОБА_6 не містять відомостей про сповіщення нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори спадкоємців за заповітом про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 та наявність відповідного заповіту.

При цьому, суд враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 26.10.2022 у справі № 522/17925/16 (провадження № 61-1122св22), де зазначено, що незнання спадкоємцем про існування заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Проте, ця обставина є поважною в разі, якщо особа знала про смерть спадкодавця, але їй не було відомо про заповіт, складений на її ім`я, оскільки у випадку, якщо особа не знала про смерть спадкодавця, то навіть її обізнаність про наявність заповіту не вплинула б на реалізацію нею спадкових прав, зокрема права на подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк.

Судом встановлено, що позивачі вчасно дізналися про смерть ОСОБА_6 , однак не були обізнані про існування заповіту, а тому не звернулися у визначений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

З урахуванням викладеного вище, враховуючи, що тривалість пропуску строку для прийняття спадщини становила менш ніж рік, а також встановлені фактичні обставини справи, на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 із визначенням їм додаткового строку тривалістю в два місяці, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , який слід обчислювати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Надання спадкоємцям додаткового строку для прийняття спадщини, за відсутності спадкового спору стосовно прийняття спадкового майна, є підставою для оформлення за спадкоємцем спадкових прав у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 4-5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 ), додатковий строк тривалістю в два місяці для подання кожним з них заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Додатковий строк тривалістю в два місяці обчислювати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: