Справа № 204/2955/21
Провадження № 2/175/668/21
РІШЕННЯ

Іменем України

26 вересня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Бойка О.М.

при секретарі Бабко-Мала В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа: Комунальне підприємство «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова», про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа: Комунальне підприємство «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова», про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

В квітні 2023 року позивач, через свого представника адвоката Скибу Віталія Володимировича, звернувся до суду із позовною заявою про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями, позовна заява ОСОБА_1 була розподілена до провадження судді Новік Л.М.

Згідно розпорядження керівника апарату суду №36/23 від 24 березня 2023 року був призначений повторний авто розподіл судових справ та цивільна справа за позовом ОСОБА_1 була прийнята до провадження судді Бойко О.М.

В позовних вимогах, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокаластру у Дніпропетровській області №1616-УБД від 21.12.2020 року щодо відмови ОСОБА_1 в затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1 га для індивідуального садівництва, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:013:0241;

Зобов`язати головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області затвердити ОСОБА_1 проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1 га для індивідуального садівництва, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:013:0241;

???Витребувати у Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (49006, м. Дніпро, вул.. Філософська, 39-а) належним чином завірені копії: топографо-геодезичні і картографічні матеріали з відображенням встановлених (затверджених) меж в натурі (на місцевості), здійснені на основі технічної документації із землеустрою, з визначенням місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 4,0 га, розташованої в Дніпровському районі Дніпропетровської області, наданої в користування Обласній клінічній лікарні ім. І.І. Мечникова згідно державного акта на право користування землею Б №009254 від 1992 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право користування землею за №47-з; технічну документацію із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки площею 4,0 га, розташованою в Дніпровському районі Дніпропетровської області, наданою в користування Обласній клінічній лікарні ім. І.І. Мечникова згідно державного акта на право користування землею Б №009254 від 1992 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право користування землею за №47-з; проєкт відведення земельної ділянки площею 4,0 га, розташованою в Дніпровському районі Дніпропетровської області. наданою в користування Обласній клінічній лікарні ім. І.І. Мечникова згідно державного акта на право користування землею Б №009254 від 1992 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право користування землею за N? 47-з; інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо постійного користування земельною ділянкою площею 4,0 га, розташованою в Дніпровському районі Дніпропетровської області, наданою в користування Обласній клінічній лікарні ім. І.І. Мечникова згідно державного акта на право користування землею Б №009254 від 1992 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право користування землею за №47-з; витяг або іншу інформацію з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 4,0 га, розташованою в Дніпровському районі Дніпропетровської області, наданою в користування Обласній клінічній лікарні ім. І.І. Мечникова згідно державного акта на право користування землею Б №009254 від 1992 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право користування землею за №47-з.

Позивач та його представник ОСОБА_2 згідно матеріалів позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити, надали відповідну заяву.

Представник відповідача та представник третьої особи до суду також не з`явились, відзив до справи не надали.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позови, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що в травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з письмовою заявою щодо затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність площею 0,10 га, кадастровий номер :01:013:0241, для індивідуального садівництва, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради, Дніпровського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації.

Листом №31-4-0.332-156/60-19 від 07.06.2019 р. Відповідачем розглянуто та відмовлено в задоволенні заяви, додатки повернуті на тій підставі, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.04.2019 р. по справі №175/312/17 нібито встановлено юридичний факт, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:013:0241 знаходиться в межах населеного пункту с. Дороге Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, та відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України сільська рада передає таку земельну ділянку у власність або в користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Також, зазначається, що земельна ділянка 0,2 га, на яку претендує позивач, вже є частиною земельної ділянки 4,0 га, яка належить лікарні ОСОБА_3 .

Позивач неодноразово оскаржували відмови відповідача в затвердженні проектів землеустрою вищевказаних земельних ділянок у власність, посилаючись на те, що позивачем дотримано вимоги земельного законодавства для відведення земельної ділянки у власність. Зазначає, що відповідач безпідставно відмовляє позивачу у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, оскільки земельна ділянка на яку претендує позивач не є та не була у користуванні лікарні ОСОБА_3 .

З такою відмовою Відповідача Позивач не погодився та подав до Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративний позов. По справі №160/6007/19 Дніпропетровським окружним адміністративним судом 12.09.2019 р. винесено рішення, яким позовні вимоги задоволено частково, а саме визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у вирішенні заяви ОСОБА_1 від 23.05.2019 №31-425/0/93-19 про затвердження розробленої документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва площею 0,10 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.05.2019 вх. №31-425/0/93-19 про затвердження розробленої документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та прийняти рішення за результатами розгляду такої заяви у встановленому порядку з урахуванням висновків суду у цій справі.

На час подання цього позову, рішення суду від 12.09.2019 р. по справі №160/6007/19 Відповідачем виконано частково, тільки в частині дотримання форми - винесено наказ.

Надалі наказом №4-4911/15-19-сг від 18.12.2019 р. на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 р. по справі 160/6007/19 відмовлено ОСОБА_1 в затвердженні розробленої документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва площею 0,10 га (кадастровий номер :01:013:0241), за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації.

Підставою відмови є те, що зазначена земельна ділянка площею 0,10 га є частиною земельної ділянки площею 4.0 га, яка знаходиться в постійному користуванні КЗ Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова.

Вказане рішення спонукало Позивача до повторного оскарження в адміністративному порядку відмови Відповідача в затвердженні документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

В квітні 2020 року Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом.

В своєму позові зазначав, що наказ Відповідача від 18.12.2019 р. №4-4911/15-19-сг винесено з порушенням норм законів України: ст. 30 Закону України «Про землеустрій»; Ст. 118 3К України.

09.09.2020 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом по справі №160/4562/20 позов розглянуто в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) та винесено рішення, яким відмовлено в позові в повному обсязі.

Суд відмовляючи в позові зазначив наступні підстави: відповідно до постанови Дніпровського апеляційного суду від 23.04.2019 р. по справі № 2-175/312/17-ц, ст.116 3К України, земельна ділянка, на яку претендує Позивач знаходиться в постійному користуванні Третьої особи.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, які встановлені в рішенні суду у цивільній справі, що набрало законної сили не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено Законом.

Позивач не погодився з такими висновками суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив про допущені порушення норм матеріального та процесуального права, також просив суд дослідити всі письмові докази, які наявні в матеріалах справи та витребувати додаткові докази.

Третім апеляційним адміністративним судом апеляцію також розглянуто в порядку письмового провадження та 22.12.2020 р. винесено постанову, якою: відмовлено в задоволенні клопотання Позивача у витребуванні від Відповідача належним чином завірених копій документів із землеустрою на земельну ділянку, яка знаходиться в користуванні Лікарні.

Апеляційну скаргу Позивача залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач не погодився з рішеннями судів обох інстанцій та подав касаційну скаргу. Ухвалою Верховного Суду від 01.02.2021 р. по справі №160/4562/20 відмовлено в відкритті касаційного провадження на тій підставі, що ця справа є незначної складності, оскільки вона розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження.

В грудні 2020 року Позивач втретє звернувся до Відповідача щодо вирішення питання затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність площею 0,10 га, кадастровий номер :01:013:0241 для індивідуального садівництва, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради, Дніпровського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації.

В кінці грудня 2020 року Позивач отримав від Відповідача копію наказу №1616-УБД від 21.12.2020 р. про відмову йому у затвердженні проекту на тій підставі, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.08.2020 р. по справі №160/4562/20 в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено, вирішення даного питання можливо після розгляду цієї справи в апеляційному порядку.

Представник позивачів не погодився з такими діями Державних кадастрових реєстраторів відділу у Дніпровському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області та подав до Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративний позов.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 року по справі №160/3679/21 провадження у справі закрито на тій підставі, що суд вбачає по справі спір про право.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, законами установлено вичерпний перелік підстав, за яких державна реєстрація земельних ділянок може бути скасована. Також відсутні будь-які підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки, на яку претендує скаржник.

Такі дії відповідача перешкоджають позивачам у вирішенні їх питання, створюють їм нові перешкоди.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (надалі Закон № 280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України, статтями 26, 33, 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 59 Закону № 280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

За приписами частини десятої вказаної статті акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України (далі по тексту ЗК України) та Законом України «Про землеустрій».

За змістом частин першої - третьої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Окрім того, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що земельна ділянка, на яку претендує позивач: кадастровий номер :01:013:0241 входять до складу земельної ділянки площею 4,0 га, на яку був виданий державний акт на право користування землею серія Б № року, реєстраційний номер №473, відповідно земельні ділянки знаходяться в постійному користуванні КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І. І. Мечникова», земельна ділянка площею 4,0 га, знаходиться на території Новоолександрівської сільської ради.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року у справі № 175/312/17 визнано незаконним та скасовано державний акт Б №009254 на право постійного користування земельною ділянкою площею 4,0 га, наданого Дніпропетровською районною радою під індивідуальну забудову Обласній лікарні ім. І.І.Мечникова, який зареєстровано 18 травня 1992 року в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 473. Скасовано реєстрацію від 18 травня 1992 року в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 473 державного акту Б №009254 на право постійного користування земельною ділянкою площею 4,0 га, наданого Дніпропетровською районною радою під індивідуальну забудову Обласній лікарні ім. І.І. Мечникова. Зобов`язано Управління Держгеокадастру у Дніпровському районі Дніпропетровської області внести зміни до державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, щодо припинення постійного користування земельною ділянкою площею 4 га Комунальним закладом «Обласна клінічна лікарня імені І. І. Мечникова».

У період часу набрання законної сили вказаним судовим рішенням, яким скасовано державний акт Б №009254 на право постійного користування земельною ділянкою площею 4,0 га, наданого Дніпропетровською районною радою під індивідуальну забудову Обласній лікарні ім. І.І.Мечникова, який зареєстровано 18 травня 1992 року в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 473, позивач у даній справі: ОСОБА_1 , отримав дозвіл Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населеного пункту на території Новолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та виготовили проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.04.2019 року у справі № 175/312/17 рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року скасовано.

Вказане судове рішення не оскаржено та набрало законної сили.

Виконавчим комітетом Дніпропетровської районної ради трудящих під індивідуальну забудову було видано Обласній лікарні ім. І.І.Мечникова державний акт серії Б № 009254 на право постійного користування земельною ділянкою площею 4,0 га, який зареєстровано 18 травня 1992 року в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 473.

Окрім того, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року встановлено, що земельна ділянка, на яку претендує позивач на території Новоолександрівської сільської ради кадастрові номери: :01:013:0241, входить до складу земельної ділянки площею 0,4 га, на яку КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І.Мечникова» виданий державний акт на право користування землею серія Б №009254 від 1992 року».

Тобто, спірна земельна ділянка знаходяться на праві постійного користування КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І.Мечникова», а право власності на спірну земельну ділянку позивач не набув.

Земельна ділянка, площею 4,0 га не оформлялася, розробка проекту відведення земельної ділянки, перенесення меж у натуру (на місцевість) і виготовлення документів, що посвідчують право володіння або право користування землею не проводилася, дані про земельну ділянку не внесені до державного земельного кадастру.

Таким чином юридично-правового статусу дана земельна ділянка не набула. Даним рішенням було задекларовано наміри в майбутньому передати фізичним особам - співробітникам обласної клінічної лікарні імені І.І.Мечникова земельні ділянки відповідно до норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Для фізичних осіб-співробітників обласної клінічної лікарні імені І.І.Мечникова це рішення, як нормативно-правовий акт несе реальні правові наслідки. Для одержання земельної ділянки під індивідуальне будівництво фізична особа-співробітник обласної клінічної лікарні іменем ОСОБА_3 , яка заінтересована у передачі їй у власність або у користування земельної ділянки, відповідно ст. 17, 19 ЗК України, подає до сільської ради клопотання від свого імені про виділення ділянки під індивідуальне будівництво, а рада народних депутатів розглядає клопотання і у місячний строк у разі згоди передати громадянину земельну ділянку у власність чи у користування, приймає рішення з цього питання та замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською Радою народних депутатів, з районними землевпорядним, природоохоронним і санітарними органами, органом архітектури і подається для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність чи у користування.

В період часу з 1992 року по 2001 рік Новоолександрівська сільська рада народних депутатів прийняла рішення про виділення 24 земельні ділянки, співробітникам обласної клінічної лікарні іменем ОСОБА_3 під індивідуальну забудову площею по 0,10 га (загальною площею 2,4 га).

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення.

В ході судового розгляду позивач не надав належних доказів в обґрунтування позовних вимог, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у зв`язку із недоведеністю та безпідставністю.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову суд залишає судові витрати за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 16 ЦК України, ст.ст. 13, 81, 141, 258 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позовних вимогах ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа: Комунальне підприємство «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова», про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бойко О.М.