провадження 2/389/308/23
Р І Ш Е Н Н Я

заочне

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Українського В.В.

за участю секретаря судового засідання Гой І.С.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Знам`янка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати недостовірною та такою, що порочить честь та ділову репутацію позивача інформацію, розміщену та поширену відповідачем в мережі Інтернет в соціальній мережі «Facebook» в загальнодоступній групі Знам`янка-підслухано у форматі допису з наступним текстом: «Будьте обережними та пильними. Магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться на АДРЕСА_1 . Я здав пральну машину щоб відремонтувати, в підсумку замість ремонту витягли які їм потрібно запчастини. Ще й нахамили сказавши, що вони їх не чіпали. Хоча пральна машина стояла у них місяць. Тоді я її забрав і здав іншому майстру (який доречі відремонтував за 2 дні), при розборі пральної машини майстер вказав, що ті витягли запчастини які були їм вигідні. Друзі не здавайте в ремонт техніку, бо вони шахраї. Будьте пильними». Просить зобов`язати відповідача протягом 3-х календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати зазначену інформацію у спосіб, яким вона була поширена, а саме - шляхом розміщення допису в соціальний мережі «Facebook» в загальнодоступній групі Знам`янка-підслухано від власного імені із спростуванням зазначеної інформації. Стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 33500 грн і судові витрати на сплату судового збору в розмірі 3757,60 грн (1073,60 грн за вимогу немайнового характеру, 2684 грн за вимогу про відшкодування моральної шкоди) та витрат на правову допомогу в розмірі 10000 грн.

Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідач 03 січня 2023 року в мережі інтернет на сторінці загальнодоступної групи «Знам`янка - підслухано» в соціальній мережі «facebook» виклав вище вказаний допис під ім`ям « ОСОБА_3 ». Дана інформація на думку позивача є недостовірною та такою, що принижує честь, та ділову репутацію, а тому підлягає спростуванню.

Вказав, він здійснює підприємницьку діяльність з 2006 року. Основним видом діяльності є ремонт електронної апаратури побутового призначення, ремонт побутових приладів, домашнього та садового обладнання, а також роздрібна торгівля вказаними товарами. Основним місцем провадження господарської діяльності є магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташований за адресою АДРЕСА_1 . Власне в цей магазин люди звертаються за ремонтом своєї побутової техніки, електронної апаратури та іншого.

Неправомірними діями відповідача принижена честь та ділова репутація позивача, як підприємця, так як він працював завжди добросовісно і користуюся повагою людей. Відповідач принизив позивача перед іншими людьми та поширив недостовірні відомості стосовно нього як підприємця, а саме про те, що він є шахраєм. Поширення відповідачем недостовірної інформації щодо нього шляхом оприлюднення допису в мережі Інтернет через соціальну мережу Facebook в загальнодоступній групі Знам`янка-підслухано та доведення такої інформації до відома невизначеного кола осіб, не може вважатися оціночними судженням, оскільки вона подана у формі висновку, виразно, з власними коментарями про протиправну діяльність позивача, що сприймається, як звинувачення позивача у вчиненні злочину. Ця інформація висловлена не у формі припущення чи можливості, а в імперативній, стверджувальній формі з прямим посиланням на конкретні дії.

Вказана інформація спрямована на формування негативної оцінки про позивача як недобросовісного підприємця, негативного ставлення суспільства до позивача, знецінення його діянь в наданні послуг до злочинної діяльності.

Станом на день подання позову допис із недостовірною інформацією подивилися 670 осіб, та 118 прокоментували даний допис.

Після розміщення допису позивачу довелося пережити неприємні розмови з клієнтами, іншими особами, що зверталися до нього в магазин. Довелося виправдовуватися, доводити свою невинуватість, позивач відчув зміни у поведінці людей, зміни в характері взаємовідносин на роботі. Вважає, що неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду, яку він оцінив в 33500 гривень.

В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги позову, просить їх задовольнити та розглядати справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, як і не надав заяви про розгляд справи без його участі, відзив на позовну заяву не надав. Згідно ухвали Знам`янського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводиться заочно.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 №322117 та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 зареєстрований 11.01.2006 фізичною особою-підприємцем та здійснюю підприємницьку діяльність з ремонту побутових приладів, домашнього та садового обладнання, роздрібної торгівлі в спеціалізованих магазинах електронною апаратурою побутового призначення для приймання, запису, відтворення звуку й зображення, роздрібною торгівлею побутовими електротоварами в спеціалізованих магазинах, роздрібною торгівлею косметичними товарами та туалетними приналежностями в спеціалізованих магазинах, роздрібною торгівлею іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах. Основним місцем провадження господарської діяльності є магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач під іменем вказаним на аккаунті « ОСОБА_3 » в мережі Інтернет в соціальній мережі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в загальнодоступній групі Знам`янка-підслухано виклав допис з наступним текстом: «Будьте обережними та пильними. Магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться на АДРЕСА_1 . Я здав пральну машину щоб відремонтувати, в підсумку замість ремонту витягли які їм потрібно запчастини. Ще й нахамили сказавши, що вони їх не чіпали. Хоча пральна машина стояла у них місяць. Тоді я її забрав і здав іншому майстру (який доречі відремонтував за 2 дні), при розборі пральної машини майстер вказав, що ті витягли запчастини які були їм вигідні. Друзі не здавайте в ремонт техніку, бо вони шахраї. Будьте пильними».

Предметом позову є саме вказаний допис, який відповідач 03 січня 2023 року оприлюднив в мережі інтернет на сторінці загальнодоступної групи «Знам`янка - підслухано» в соціальній мережі facebook за адресою посилання:

https://www/facebook.com/groups/22604/permalink/228919/?msbextid=dDOYBg).

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ст. 91 ЦК України, юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Таким чином, юридична особа так само як і фізична має право на спростування недостовірної інформації, що передбачено ст. 277 ЦК України та відповідно до ст. 299 ЦК України право на недоторканість ділової репутації.

У відповідності з ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до ст.297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі, гідність та честь фізичної особи є недоторканними, фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі, а на підставі статті 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації та може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків, на що звернуто увагу Верховним Судом України в п. 4 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 року.

Положеннями ст. 277 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

До відомостей, що можуть бути спростовані в передбаченому законом порядку, відноситься інформація, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо).

Пунктом 18 вказаної вище постанови № 1 від 27.02.2009, передбачено, що згідно з положеннями статті 277 ЦК обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Згідно зі ст.34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Згідно зі ст.1 ЗУ «Про інформацію» інформацією є - документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі.

Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Тобто, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які були вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України в п. 15 постанови №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

У пункті 19 Постанови Пленуму ВСУ судам роз`яснено, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ст.12ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Факт розміщення відповідачем інформації в мережі Інтернет підтверджується наданими позивачем доказами. Цю інформацію станом на день подання позову подивилися 670 осіб, та 118 прокоментували допис.

Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позивачем в судовому засіданні доведено факт поширення відповідачем в мережі Інтернет оспорюваної інформації.

При цьому жодних доказів на підтвердження того, що поширена ним інформація є достовірною, відповідачем суду не надано.

Суд також вважає, що поширена інформація про позивача не є суб`єктивною оцінкою дійсних фактів та подій, оскільки вона подана у формі висновку, виразно, з власними коментарями про протиправну діяльність позивача, що у контексті мають обвинувальний нахил і сприймається, як звинувачення позивача у вчиненні злочину. Ця інформація висловлена не у формі припущення чи можливості, а в імперативній, стверджувальній формі без використання гіпербол, алегорій, сатири, іронії, натяків, підтекстів, двоякого змісту тощо, з прямим посиланням на конкретні дії.

Поширена інформація не є оціночним судженням відповідача, оскільки інформація містить конкретні фактичні дані, які можуть бути перевірені на предмет їх достовірності і спростовані в разі встановлення факту їх недостовірності, зокрема, дані про крадіжку запчастин із пральної машини.

За таких обставин суд вважає, що спірна інформація, поширена відповідачем стосовно позивача, містить відомості про події і явища, існування яких не доведено в судовому засіданні, а тому її слід визнати недостовірною.

Крім того, суд вважає встановленим, що поширена відповідачем інформація принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, як спеціаліста з ремонту побутової техніки. Інформація, поширена відповідачем в мережі Інтернет, спрямована на формування негативної соціальної оцінки позивача як фізичної особи-підприємця, негативного ставлення суспільства до позивача, знецінення діянь позивача в наданні послуг з ремонту побутової техніки до злочинної діяльності.

Відповідно до ч.5 ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань.

Так, відповідно до ч.ч.1, 4, 7 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача спростувати поширену ним в мережі Інтернет недостовірну інформацію про позивача у спосіб, яким вона була поширена, а саме - шляхом розміщення допису в соціальний мережі «Facebook» в загальнодоступній групі Знам`янка-підслухано від власного імені із спростуванням зазначеної інформації, задовольнивши тим самим вимоги позивача в цій частині.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача відшкодування завданої моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно з п.4 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 3 даної статті цього ж Кодексу встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, діями відповідача завдано моральної шкоди позивачу, яка полягає у приниженні його честі, гідності, ділової репутації як фізичної особи-підприємця, моральних стражданнях та переживаннях як фізичної особи, пов`язаних з розповсюдженням недостовірної інформації, порушенні душевної рівноваги, у зв`язку з тим, що він був ображений та принижений серед друзів, знайомих, колег та клієнтів, порушенні нормальних життєвих зв`язків, для відновлення яких позивачу необхідно було додавати додаткових зусиль.

Враховуючи конкретні обставини справи, розрахунок компенсації, та виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за необхідне вимоги позивача в цій частині також задовольнити, та стягнути з відповідача на його користь на відшкодування моральної (немайнової) шкоди 33500 гривень. Саме такий розмір морального відшкодування, на думку суду, буде співмірним із заподіяною шкодою.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 8 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем не надано доказів понесених витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 10000 гривень.

Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати на сплату судового збору в розмірі 3757,60 гривень (за дві вимоги про захист честі та стягнення м оральної шкоди) та відмовити в стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 10000 гривень через відсутність доказів понесених витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 259,263,265,273,280-288,353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недостовірною та такою, що порочить честь та ділову репутацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , інформацію розміщену та поширену ОСОБА_2 в мережі Інтернет в соціальний мережі «Facebook» в загальнодоступній групі Знам`янка-підслухано у форматі допису з наступним текстом: «Будьте обережними та пильними. Магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться на АДРЕСА_1 . Я здав пральну машину щоб відремонтувати, в підсумку замість ремонту витягли які їм потрібно запчастини. Ще й нахамили сказавши, що вони їх не чіпали. Хоча пральна машина стояла у них місяць. Тоді я її забрав і здав іншому майстру (який доречі відремонтував за 2 дні), при розборі пральної машини майстер вказав, що ті витягли запчастини які були їм вигідні. Друзі не здавайте в ремонт техніку, бо вони шахраї. Будьте пильними».

Зобов`язати ОСОБА_2 протягом 3-х календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати зазначену інформацію у спосіб, яким вона була поширена, а саме - шляхом розміщення допису в соціальний мережі «Facebook» в загальнодоступній групі Знам`янка-підслухано від власного імені із спростуванням зазначеної інформації.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 33500 (тридцять три тисячі п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3757 (три тисячі сімсот п`ятдесят сім) гривень 60 копійок.

Відмовити в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 10000 гривень витрат на правову допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуто Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 місце знаходження АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Український В.В.