Справа № 404/3208/22
Номер провадження 2/404/776/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Мохонько В.В.,

за участі секретаря - Галушко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 однією сім`єю з січня 2016 року до часу відкриття спадщини та на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнання за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на 5/8 часток квартири АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позову зазначено, що в 1984 році помер батько позивача, після смерті якого починаючи з 1987 року мати почала проживати з ОСОБА_4 та в грудні 1987 року уклала шлюб. В 2004 році отримано свідоцтво про право власності на квартиру в рівних частках в АДРЕСА_1 .

Починаючи з 2015 року ОСОБА_1 почала допомагати своїй матері та вітчиму по господарству через їх похилий вік та поганий стан здоров`я.

Вказує, що спочатку допомога обмежувалась закупівлею ОСОБА_5 та ОСОБА_4 продуктів харчування, ліків, прибирань. Однак, враховуючи той факт що мати - ОСОБА_5 досить часто хворіла, не могла самостійно пересуватися. Вітчим - ОСОБА_4 також хворів, а тому йому також дуже тяжко було пересувався самостійно. Враховуючи вказані факти після декількох місяців надання допомоги, ОСОБА_1 починаючи з січня 2016 року почала спільно з ними проживати за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки мати та вітчим самостійно не могли себе обслуговувати.

Після смерті матері ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 продовжила проживати із ОСОБА_4 , якого вважала його своїм батьком, оскільки він завжди був поруч. Тому, продовжили вести спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Позивач постійно оплачувала комунальні платежі, прибирала будинок, купувала продукти харчування та їжу для себе та для вітчима, допомагала в оформленні необхідних померлому документів, турбувалася про ОСОБА_4 , неодноразово ходила з ним в лікарню, супроводжувала його по необхідним справам.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина на 5/8 часток квартири АДРЕСА_2 . Право власності на вказану частку квартири належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.03.2004 року (1/2 частки квартири) та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.02.2021 року (1/8 частки квартири).

Позивач, вважаючи себе спадкоємцем четвертої черги, звернулася до Кропивницької міської нотаріальної контори № 2 із заявою для оформлення спадщини. Однак, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2510/02-31 від 23.12.2021 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 5/8 часток квартири АДРЕСА_2 та повідомлено, що для здійснення спадкування за четвертою чергою спадкоємців за законом ОСОБА_1 необхідно в судовому порядку встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За вказаного позивач змушена звернутись до суду із позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.07.2022 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, які представником позивача усунуто.

Згідно ухвали судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.07.2022 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження, призначено підготовче засідання.

Відповідно до ухвал Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.10.2022 року позов в частині вимог до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно залишено без розгляду, залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 та витребувано у Кропивницькій міській державній нотаріальній конторі № 2 Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) належним чином завірені копії спадкових справ та інформацію: хто та коли звертався із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , кому видавалось свідоцтво про право на спадщину, чи є в наявності заповіт.

15.11.2022 року на виконання вимог ухвали суду Кропивницька міська державна нотаріальна конторі № 2 Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) через канцелярію суду надала витребувані документи.

08.12.2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просили задовольнити, після оголошеної перерви через канцелярію суду подали заяву щодо розгляду справи у їх відсутності, вимоги просили задовольнити.

Відповідач, його представник в судове засідання не з`явились, повідомлялись судом про час та місце розгляду справи, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористались.

В судове засідання третя особа не з`явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, правом подачі письмових пояснень також не скористався.

Допитана в судовому засіданні свідок, зі сторони позивача, ОСОБА_6 підтвердила факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 однією сім`єю з січня 2016 року до часу відкриття спадщини та на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Судом з`ясовано, що 11.12.1987 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено шлюб, про що зроблено відповідний запис № 2980 Центральним відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області.

26.03.2004 року Кіровоградською міською радою видано свідоцтво про право власності на житло ОСОБА_5 та члену її сім`ї ОСОБА_4 в рівних частках на житлову квартиру в АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , про що 07.07.2017 року зроблено відповідний актовий запис N1763 Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області та видано свідоцтво серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири по АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого 10.02.2021 року державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2, донька ОСОБА_5 - ОСОБА_1 успадкувала 1/4 частку у спадщині, син померлої ОСОБА_5 - ОСОБА_2 успадкував 1/4 частку у спадщині, чоловік ОСОБА_5 - ОСОБА_4 успадкував 1/4 частку у спадщині та онук ОСОБА_3 за правом представлення після смерті свого батька ОСОБА_7 успадкував також 1/4 частку у спадщині. Спадщина, на яку в указаних частках видано свідоцтво про право на спадщину за законом складається з 1/2 частки квартири під номером АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_8 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/8 частку квартири АДРЕСА_2 кожному.

Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , про що 31.05.2021 року зроблено відповідний актовий запис № 1908 Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з 5/8 часток квартири АДРЕСА_2 . Право власності на вказану частку квартири належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.03.2004 року (1/2 частки квартири) та на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.02.2021 року (1/8 частки квартири).

23.12.2021 року ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Сибірцевої О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 .

Постановою державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Сибірцевої О.В. від 23.12.2021 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 5/8 часток квартири під номером АДРЕСА_2 , оскільки не надано для оформлення спадщини рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 (глава 10 розділу II) регламентує порядок видачі свідоцтва про право на спадщину та передбачає надання необхідних для цього документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти (ст. 68 ЗУ «Про нотаріат», пп. 4.14 п. 4 глави. 10 розділу II Порядку).

Факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили (пп. 4.4. п. 4 глави 10 розділу II Порядку).

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Нормами ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України до спадкоємців за законом четвертої черги віднесено осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

З наданих до суду доказів вбачається, що позивач та ОСОБА_4 (вітчим) спільно проживали за адресою АДРЕСА_1 були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Вказані обставини також підтверджені в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_6 .

Встановлення факту спільного проживання однією сім`єю має юридичне значення для визначення спадкоємців за законом, які можуть претендувати на спадщину після смерті ОСОБА_4 .

За таких обставин, враховуючи доведеність юридичного факту, що має значення, а саме, факту постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 однією сім`єю з січня 2016 року до часу відкриття спадщини та на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Правилами ст. 392 ЦК України передбачена можливість власника майна пред`явити позов про визнання його права власності якщо його право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вже зазначалась, постановою державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Сибірцевої О.В. від 23.12.2021 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 5/8 часток квартири під номером АДРЕСА_2 , оскільки не надано для оформлення спадщини рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, за відсутності відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, суд вважає, що вимоги про визнання права власності за позивачем задоволенні не можуть бути.

В зв`язку з вищезазначеним, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 992,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265, 268 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 однією сім`єю з січня 2016 року до часу відкриття спадщини та на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992,40 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 ,місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст судового рішення складено 04.10.2023 року

Суддя

Кіровського районного суду

м. Кіровограда В.В. Мохонько