ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

06 жовтня 2023 року

м. Харків

справа № 615/585/23

провадження № 22-ц/818/1799/23

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В., Яцини В.Б.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Товариство з обмежиною відповідальністю «АНСУ»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмежиною відповідальністю «АНСУ» про встановлення факту виконання та стягнення грошових коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області від 03 липня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2023 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив встановити факт виконання зобов`язання та стягнути грошові кошти.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 03 липня 2023 року справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «АНСУ» про встановлення факту виконання та стягнення грошових коштів передано на розгляд до Печерського районного суду міста Києва.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до Коломацького районного суд Харківської області, оскільки він розташований ближче.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що позивач є споживачем кредитних послуг, наданих йому ТОВ «АНСУ». Вважає, що новим кредитором ТОВ «АНСУ» порушуються його права, як споживача банківських послуг. Посилається на ч. 5 ст. 28 ЦПК України.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до Валківського районного суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ», в якому просив встановити факт виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором та стягнути грошові кошти.

31 березня 2023 року ухвалою Валківського районного суду Харківської області у відкритті провадження відмовлено. На дану ухвалу представником позивача ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу.

Після розгляду апеляційної скарги 13 червня 2023 року Харківським апеляційним судом ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 31 березня 2023 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до Валківського районного суду Харківської області.

21 червня 2023 ухвалою Валківського районного суду Харківської області задоволено самовідвід судді Токмакової А. П., справу передано до канцелярії Валківського районного суду Харківської області для передачі іншому судді, визначеному в порядку ст. 33 ЦПК України.

Оскільки утворити новий склад суду не виявилось можливим на підставі розпорядження в. о. голови Валківського районного суду Харківської області Токмакової А. П. від 22 червня 2023 року про передачу цивільної справи з одного суду до іншого до Нововодолазького районного суду Харківської області надійшла позовна заява з додатками ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АНСУ» про встановлення факту виконання та стягнення грошових коштів.

Постановляючи ухвалу про передачу на розгляд до Печерського районного суду міста Києва, суд першої інстанції виходив з того, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Проте, погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Відповідно до пункту 17 статті 1 цього Закону, послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до роз`яснень, які містяться у ч.2 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Із змісту рішення Київського районного суду м. Харкова від 21.12.2011 року вбачається, що ОСОБА_1 отримав кредит на споживчі цілі, а саме для придбання автомобілю. Кредитні кошти для придбання автомобіля були перераховані у безготівковій формі.

Як на підставу вказаних вимог, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 посилався на те, що ним у виконавчому провадженні №45519517 було виконано всі зобов`язання, сплачено борг у сумі 90367,85 грн, однак більше, ніж встановлено додатковою угодою. Просив встановити факт погашення суми боргу відповідно до п.1 Додаткової угоди до Договору відступлення прав вимоги від 16.07.2013 року та договору в цілому та стягнути з відповідача надлишково сплачену суму грошових коштів у розмірі 20502,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про захист своїх прав, як сторони за договором кредиту, тобто споживача фінансових послуг.

Підсудність справ за вибором позивача визначається положеннями ст. 28 ЦПК України, відповідно до ч. 5 якої позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що ОСОБА_1 , як позивач звернувся до суду із позовом про захист прав споживачів, а тому позовна заява відповідно до положень частини п`ятої статті 28 ЦПК України підлягає розгляду в Валківському районному суді Харківської області, так як вказана позивачем адреса його проживання (перебування) територіально відноситься до Валківського району Харківської області.

Між тим, оскільки на підставі розпорядження в. о. голови Валківського районного суду Харківської області Токмакової А. П. від 22 червня 2023 року справу передано до Нововодолазького районного суду Харківської області та якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права передавати справу до іншого суду з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Проте, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вказаних обставин та положень закону не врахував, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про передачу справи за територіальною підсудністю до іншого суду для розгляду.

Враховуючи наведене, доводи, викладені в апеляційній скарзі, що ухвала суду першої інстанції про передачу справи до іншого суду є безпідставною та перешкоджає подальшому провадженню у справі, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 369, 374, 379, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області від 03 липня 2023 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді В.Б. Яцина

О.В. Маміна

Повний текст судового рішення виготовлено 06 жовтня 2023 року.