Справа № 932/1400/23
Провадження № 2/932/391/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Овчиннікової О.С.,

при секретарі Орищиній І.А.,

за участю представника позивача адвоката Демченко В.І.,

за участю представника відповідача Ковтуна Д.В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа: Третя Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася з позовом 08.02.2023 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська до Дніпровської міської ради, третя особа: Третя Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, в якому просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входить : житловий будинок Б-1 ( загальна площа 68,2 кв.м., з яких житлова площа 37,6 кв.м.), вбиральня літ.В, літня кухня літ.Г, сарай літ.Д, вхід у погріб Е, навіс Ж, мощення І, огорожа №1 3,4, водопровід - № 6. На обгрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка лишила заповіт , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу 24.12.2020 року за реєстровим № 2201 на користь позивачки ОСОБА_1 . Спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України, у померлої немає. Особи, які б були зареєстровані разом із спадкодавцем на час її смерті за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні. 14.12.2021 року позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак постановою від 30.12.2022 року державний нотаріус Третьої державної нотаріальної контори Крупська Л.В. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з огляду на відсутність оригіналу документу , що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно, а саме, свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок , видане виконавчим комітетом Бабушкінської районної ради народних депутатів м.Дніпропетровська 03.06.1994 року. Тому просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на будинок АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, на їхньому задоволенні наполягала. Пояснила, що вжиті заходи щодо встановлення місця знаходження оригіналу свідоцтва про право особистої власності на будинок ОСОБА_2 результатів не дали, тому єдиний спосіб захисту порушеного права спадкоємиці ОСОБА_1 тільки визнання права власності в порядку спадкування за заповітом в судовому порядку.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 залишив вирішення цивільної справи на розсуд суду.

Представник третьої особи, належним чином повідомлений , в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань не надав.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог з огляду на таке:

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 1337 складений Соборним районним у місті Дніпрі ВРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Дніпро) від 02.07.2021 року, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіла все належне їй на праві власності майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , який був посвідчений 24 грудня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Прийдак Ю.М. за реєстровим № 2201.

Після смерті ОСОБА_2 . 01.07.2021 року спадкоємиця ОСОБА_1 14.12.2021 року впродовж передбаченого законом шестимісячного строку звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом.

З відповіді Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 14/5-20091 від 24.12.2021 року, станом на день смерті ОСОБА_2 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , інших зареєстрованих осіб за вказаною адресою не встановлено.

З постанови державного нотаріуса Третьої дніпровської державної нотаріальної контори від 17.01.2022 року судом встановлено, що ОСОБА_5 , 1940 р.н., яка є двоюрідною сестрою померлої ОСОБА_2 , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на частку житлового будинку , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 в зв`язку з наявністю спадкоємця за заповітом, яка прийняла спадщину. ОСОБА_5 не входить до кола спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України, які мають право на обов`язкову долю. Доказів звернення ОСОБА_5 до суду з позовом про визнання заповіту недійсним матеріали справи не містять.

З копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 03.06.1994 року, виданого виконавчим комітетом Бабушкінської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Бабушкінської районної Ради народних депутатів № 356 від 22.04.1994 року з інвентаризаційної справи на будинок АДРЕСА_1 судом встановлено, що зазначений житловий будинок належить ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на праві особистої власності, яке зареєстроване в Дніпропетровському бюро.

Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.09.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори Поветкиною Н.Н. за реєстровим № 4-5571, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 спадкоємицею частини житлового будинку АДРЕСА_1 є його дружина - ОСОБА_2 , який розташований на земельній ділянці площею 515 кв.м, що належить спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право особистої власності , виданого райвиконкомом Бабушкінського району м.Дніпропетровська. На зазначеній земельній ділянці розташовані: житловий шлакоблочний будинок , обложений цеглою Б-1, житловою площею 37,6 кв.м, та наступні будівлі: вбиральня В дерев`яна, літня кухня Г шлакоблочна, сарай Д шлакоблочний, вхід в погріб Е цегляний, огорожа № 1, 3-5, водоколонка № 2, мощення 1.

З вищенаведеного судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником цілого житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 03.06.1994 року, виданого виконавчим комітетом Бабушкінської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Бабушкінської районної Ради народних депутатів № 356 від 22.04.1994 року та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.09.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори Поветкиною Н.Н. за реєстровим № 4-5571.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 319339092 від 30.12.2022 року, відомості щодо права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 відсутні.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності е непорушним. .

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасовою проживання в них.

Відповідно до ст. 380 ЦК України, житловим будинком є будівля капітальною типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, керуючись положеннями діючого законодавства України, суд дійшов висновку, що в розрізі даного спору, позивачка ОСОБА_1 має достатні правові підстави на визнання за нею права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, оскільки дане нерухоме майно є складовою спадкової маси, що на момент смерті належало ОСОБА_2 на праві власності, а тому встановивши факт належності спадкодавцю на праві власності спірної нерухомості, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на вказаний будинок, при цьому судом ураховано, що визнання за позивачем права власності є таким, що не порушує прав та законних інтересів третіх осіб.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12,13, 141, 263, 265, 274, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа: Третя Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входить : житловий будинок Б-1 ( загальна площа 68,2 кв.м., з яких житлова площа 37,6 кв.м.), вбиральня літ.В, літня кухня літ.Г, сарай літ.Д, вхід у погріб Е, навіс Ж, мощення І, огорожа №1 3,4, водопровід - № 6.

Апеляційна скарга позивачем подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 23 жовтня 2023 року.

Суддя О.С. Овчиннікова