СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4023/23

пр. № 2/759/2258/23

25 вересня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Донець Г.В.

представника позивача Вербового Р.П.

представника відповідача ОСОБА_7.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), треті особи: приватний нотаріус Буржинська Дарина Василівна ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) про визнання довіреності недійсною,

,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Вербовий Р. П. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання довіреності від 28.08.2014р. посвідчену приватним нотаріусом КМНО Буржинською Д.В. та зареєстрованою у реєстрі за № 1315- недійсною та стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 28.08.2014р. приватним нотаріусом КМНО Буржинською Д.В. посвідчено довіреність, яку зареєстровано у реєстрі за № 1315, за якою ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_3 представляти його інтереси з питань дарування ОСОБА_4 належного йому нерухомого майна. Позивачеві вдалося отримати текст оскаржуваної довіреності лише 16.01.2023р. під час ознайомлення з матеріалами цивільної справи № 752/17054/18. У період з 26.08.2014р. до 20.08.2015р. позивач перебував у Київському СІЗО № 13 під вартою, а тому не міг вчиняти юридично значимі дії щодо власного майна. При вчиненні нотаріальної дії, нотаріус Буржинська Д.В. повинна була б зазначити, що 28.08.2018р., провела нотаріальну дію у приміщенні (камері № 340) Київського СІЗО № 13 по АДРЕСА_4 , оскільки починаючи з 26.08.2018р. позивач протягом одного року, а саме до 20.08.2015р. утримувався у Київському СІЗО. Станом на 28.08.2014р. позивач не мав доступу до паспорту або інших документів у зв`язку із перебуванням під вартою. Отже, нотаріус Буржинська Д.В. не виконала вимоги закону при оформленні доручення на ім`я ОСОБА_3 . Позивач ніколи не мав наміру і не має його зараз, щодо дарування квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_4 . Вказує, що відповідач у порушення вимог законодавства і порядку отримання довіреності, без відома та бажання позивача, з використанням нотаріуса, яка погодилась на проведення нотаріальної дії не маючи на те повноважень та без участі і волі позивача, створили недостовірну і нікчемну довіреність від 28.08.2014р., яку зареєстровано у реєстрі за № 1315, якою ніби уповноважили ОСОБА_3 подарувати належну позивачеві нерухомість ОСОБА_4 . Просить задовольнити позов.

ІІ. Процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.03.2023 р. провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Третям особам пояснення щодо позову.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити позов з підстав викладених у позові.

Представник відповідача заперечувала проти задоволенння позову та просила відмовити. Надала відзив на позовну заяву в якому вказала, що дійсно позивач у період з 26.08.2014р. по 20.08.2015р. перебував під вартою, оскільки на той момент був підозрюваний в рамках кримінального провадження № 0004510. 28.08.2014р. приватним нотаріусом Буржинською Д.В. посвідчена довіреність, якою позивач уповноважив відповідача укласти договір дарування на користь ОСОБА_4 належної йому нерухомості.

Відповідно до витягу журналу обліку нотаріальних дій, який наданий нотаріусом Буржинською Д.В. на виконання ухвали Голосіївського районного суду м.Києва від 13.11.2019р. у справі № 752/17054/18, вказана довіреність посвідчена у приміщенні слідчого відділу прокуратури м.Києва за адресою: м.Київ, вул.Горького, 114. У журналі містяться підписи позивача. Така ж інформація міститься і в самій довіреності.

28.08.2014р. відповідач, діючи на підставі оскаржуваної довіреності, укладає договір дарування квартири АДРЕСА_5 .02.08.2018р. ОСОБА_4 та позивач, який діяв в інтересах та від імені свого малолітнього сина ОСОБА_6 , укладають договір дарування квратири, відповідно до умов якого дитина стає власником нерухомості. Тобто договір дарування підписаний позивачем особисто. На сьогодні квартира перебуває у власності сина позивача. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами жодної підстави, передбаченої нормами ЦК, які б свідчили про недійсність оскаржуваної довіреності. Просить відмовити у позові.

Треті особи у судове засідання не з`явилися про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

28.08.2014р. приватним нотаріусом КМНО Буржинською Д.В. посвідчено довіреність, яку зареєстровано у реєстрі за № 1315, за якою ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_3 представляти його інтереси пов`язані з даруванням ОСОБА_4 належного йому: житлового будинку (та/або) з надвірними спорудами АДРЕСА_6 ; та земельної ділянки, площею 0,0986 га, що розташована на АДРЕСА_6 , кадастровий номер 800000000:82:143:0036; та квартири, загальною площею 58,3 кв.м, що знаходитсья за адресою: АДРЕСА_7 ; та нежилих приміщень з № 1 по № 4 (групи приміщень 554) (в літ. А) загальною площею 25,60 кв.м, що хнаходиться за адресою: АДРЕСА_8 /а.с.6/.

З даної довіреності вбачається, що на прохання довірителя та у зв`язку з виробничою необхідністю ця довіреність посвідчена за місцем перебування довірителя у приміщенні слідчого відділу прокуратури м. Києва, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Горького (Антоновича), № 114.

З листа начальника ДУ «Київського слідчого ізолятору» від 14.12.2018р. № 08/29426 вбачається, що згідно журналу обліку осіб, що проходять на територію слідчого ізолятора - нотаріус Буржинська Д.В. 28.08.2014 на територію слідчого ізолятора для проведення нотаріальних дій з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проходила; згідно матеріалів особової справи 28.08.2014 ОСОБА_2 побачень не мав; 28.08.2014 утримувався в камері № 340; 08.12.2014р. звільнений із слідчого ізолятора згідно ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 24.10.2014р. під заставу у сумі 365 400,00 грн. Вибув за місцем проживання/а.с.8/.

Відповідно до листа начальника відділу прокуратури м. Києва від 07.12.2018р. № 17/3-32-18 надати інформацію щодо проведення нотаріальних дій, надання дозволів на проведення таких дій з підозрюваним ОСОБА_2 та присутності нотаріуса Буржинського Д.В. 28.08.2014р. у приміщенні прокуратури м. Києва за адресою: м.Київ, вул. Антоновича, 114, не представляється можливим, у зв`язку з відсутністю відповідного обліку /а.с.9/

Відповідно до витягу журналу обліку нотаріальних дій вбачається, що приватним нотаріусом було здійснено виїзд до слідчого відділу прокуратури м.Києва за адресою: м.Київ, вул.Горького, 114 для посвідчення довіреності на розпорядження нерухомим майном/а.с.44-49/.

02.08.2018р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , який діє як законний представник від імені свого малолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3. укладеного договір дарування/а.с.42/.

Відповідно до вказаного договору дарувальник передає у власність обдаровуваного, а обдароруваний приймає як дарунок квартиру під АДРЕСА_5 .

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Загальні підстави недійсності правочину визначені статтею 215 ЦК України.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.1-3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 ЦК України довіреність особи, яка тримається в установі виконання покарань чи слідчому ізоляторі, може бути посвідчена начальником установи виконання покарань чи слідчого ізолятора. Довіреності, посвідчені зазначеними посадовими особами, прирівнюються до нотаріально посвідчених.

Суд не приймає посилання представника позивача на те, що нотаріус Буржинська Д.В. не мала повноважень на проведення нотаріальних дій з позивачем в період його перебування під вартою у слідчому ізоляторі, оскільки у відповідності до ст. 245 ЦК України довіреність особи, яка тримається в установі виконання покарань чи слідчому ізоляторі, може бути посвідчена начальником установи виконання покарань чи слідчого ізолятора. Тобто це є правом, а не обов`язком осіб, а тому посилання представника позивача є безпідставним.

Також, представник позивача зазначає, що у період з 26.08.2014р. до 20.08.2015р. позивач перебував у Київському СІЗО № 13 під вартою, а тому не міг вчиняти юридично значимі дії щодо власного майна.

Згідно пунктів 2 та 3 Глави 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (зі змінами) передбачено, що нотаріальні дії вчиняються у приміщенні державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса. В окремих випадках, коли фізична особа не може з`явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваного правочину, такі нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями, але в межах нотаріального округу.. Якщо нотаріальна дія вчинюється поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса, у посвідчувальному написі та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій зазначається місце вчинення нотаріальної дії (удома, у лікарні, за місцезнаходженням юридичної особи тощо) із зазначенням адреси, а також причин, з яких нотаріальна дія була вчинена поза вказаними приміщеннями.

Судом встановлено, у дослідженій довіреності, на прохання довірителя та у зв`язку з виробничою необхідністю довіреність посвідчена за місцем перебування довірителя ( ОСОБА_2 ) у приміщенні слідчого відділу прокуратури м. Києва, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Горького (Антоновича), № 114, що також підтверджується витягом журналу обліку нотаріальних дій. Тобто посилання, що нотаріус Буржинська Д.В. повинна була б зазначити, що 28.08.2014р., провела нотаріальну дії у приміщенні Київського СІЗО № 13 є безпідставними.

Крім того, у позовній заяві зазначено, що позивач не мав доступуп до паспорту або інших документів у зв`язку із перебуванням під вартою, однак належних та допустимих доказів на підтвердження вказаному не надає.

Слід зазначити, що у приміщенні слідчого відділу прокуратури м. Києва, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Горького (Антоновича), № 114, також було посвідчено довіреність на представництво інтересів (ВТТ № 198460), та засвідчено справжність підпису на заяві за місцем вимоги про згоду на тимчасову поїздку малолітнього сина ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за кордон до Єгипту на період з 20.09.2014р. по 11.11.2014р. з метою відпочинку у супроводі його матері ОСОБА_4 (ВТТ № 198461.), що підтверджується витягом журналу обліку нотаріальних дій.

Крім того, відповідно до вказаного витягу особа позивача - ОСОБА_2 встановлена на підставі паспорту НОМЕР_1 , виданого Печерським РУ ГУ МВС України в м.Києві 02.04.2000р., 1972 р.н., податковий номер НОМЕР_2 . Вказані дані збігаються із з даними, що засвідчені у договорі від 02.08.2018р. при посвідчені договору дарування квартири.

Судом встановлено, що довіреність від імені ОСОБА_2 видана з додержанням вимог чинного законодавства України, яка виражала волю довірителя, та особисто ним прочитана і власноручно підписана, була посвідчена приватним нотаріусом КМНО Буржинською Д.В., 28.08.2014 року та зареєстрована в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за реєстровим № 1315 на спеціальному бланку нотаріальних документів серії ВТТ № 198459.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позиція позивача не підтверджується фактичними обставинами чи належними доказами.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 6,16, 203, 215, 237, 245 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Буржинська Дарина Василівна, ОСОБА_4 про визнання довіреності недійсною - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Петренко