У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2023 Справа №607/1596/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді В.М. Братасюка

секретаря судового засідання М.О.Мокрій

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження , -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 16.03.2021року стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактичне місцеперебування військова частина НОМЕР_1 окрема гірсько-штурмова бригада НОМЕР_2 АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жетеля АДРЕСА_3 ) 243 201, 60 гривень шкоди, заподіяної майну, та 10000 гривень моральної шкоди, 3602,01 гривень сплаченого судового збору та 4000 гривень витрат на правничу допомогу.

29.05.2023року ОСОБА_1 подано заяву про заміну сторони виконавчого провадження, зазначивши, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, він як його син успадкував права на стягнення у виконавчому провадженні з виконання зазначеного рішення.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, заявлено клопотання про розгляд справи без його участі.

06.06.2023року ОСОБА_2 надіслано лист, у якому зазначено, що він є військовим і перебуває в зоні бойових дій.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, хоча про день та час розгляду заяви були повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду заяви.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до переконання, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

16.03.2021року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення по справі 607/1596/21, стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактичне місцеперебування військова частина НОМЕР_1 окрема гірсько-штурмова бригада НОМЕР_2 АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жетеля АДРЕСА_3 ) 243 201, 60 гривень шкоди, заподіяної майну, та 10000 гривень моральної шкоди, 3602,01 гривень сплаченого судового збору та 4000 гривень витрат на правничу допомогу.

На підставі зазначеного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області було видано виконавчий лист, який в даний час знаходиться на виконанні у Шумському відділі ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м.Івано-Франківськ)

Відповідно до свідоцтва про смерть від 01.03.2022року Серія НОМЕР_3 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з договором про поділ спадщини від 05 березня 2023 року (зареєстрованого в реєстрі №347), спадкоємцем за законом є його син ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 , код: НОМЕР_4 ) в частині спадкування права на стягнення у вказаному виконавчому провадженні за № 65421568.

Згідно ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір відступлення права вимоги укладається в такій самій формі, що і договір, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦКУ).

За договором відступлення права вимоги можуть бути відступлені права вимоги за будь-якими договорами (купівля-продаж, поставка, позика, позичка, кредит тощо) будь-яким кредитором, зокрема, у договорі купівлі-продажу:

кредитором продавцем товару (за вимогами щодо оплати поставленого товару);

кредитором покупцем товару (за вимогами щодо поставки товару в рахунок перерахованої передоплати).

Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений тільки в тому випадку, коли таку заборону встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 ЦКУ), при цьому згода боржника на заміну кредитора не потрібна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦКУ).

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, що викладені в постанові від 28.04.2018року у справі № 61-1104св18, також аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК).

Крім того, під час розгляду питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, суди мають керуватися, зокрема положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

В ст.9 Конституції України йдеться про те, що міжнародні договори, ратифіковані Верховною радою України, є частиною національного законодавства України. Отже, норми Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і все, що з неї витікає, є частиною законодавства України і має застосовуватися нарівні із законами, прийнятними урядом. Це, зокрема, продиктовано пп. «b» п. 3 ст. 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, учасником якої є Україна, та відповідно до якого поряд із нормами міжнародного договору обов`язково треба використовувати подальшу практику застосування договору, який встановлює угоду учасників щодо його тлумачення.

Так, у рішенні від 29 червня 2004 року у справі «Півень проти України» Європейський суд з прав людини тлумачить частину 1 статті 6 Конвенції, сформульовану так: « Кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків (...), має право на справедливий (...) розгляд упродовж розумного строку (...і судом, встановленим законом », а саме, зазначає, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які, у країні яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін. У рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі «ТЕРЕМ ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» Суд робить висновок, що триваюче невиконання значної частини боргу за рішенням суду, винесеним на користь заявника, складає порушення п.1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадженнящодо примусового виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду згідно виконавчого листа №607/1596/21 підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 512, 514 Цивільного кодексу України, ст. 442, Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.1, 8, 11, 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження- задовольнити.

Замінити сторону, а саме стягувача ОСОБА_3 , у виконавчому проваджені відкритому на підставі виконавчого листа №607/1596/21, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 16.03.2021року у справі №607/1596/21 на його правонаступника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 , код: НОМЕР_4 ).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15-денний строк з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк