03.10.2023 227/2217/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Корнєєвої В.В.

при секретарі Круговій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , поданою в його інтересах представником заявника ОСОБА_2 , боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», про видачу дубліката виконавчого листа, -

ВСТАНОВИВ:

До Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 , подана в його інтересах представником заявника ОСОБА_2 , боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», про видачу дубліката виконавчого листа. В обґрунтування заяви зазначено, що 30.10.2020 р. Добропільським міськрайонним судом Донецької області видано виконавчий лист про стягнення з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі в сумі 97120,44 грн., який було пред`явлено до виконання та перебував у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Заявник звернувся до відділу з заявою про повернення виконавчого документа, але з постановою про повернення виконавчого документу йому не було повернуто виконавчий лист. Як вбачається з постанови про повернення виконавчого документу виконавцем в п.6 зазначено, що у зв`язку з бойовими діями на території Донецької області та відсутністю доступу до приміщень адміністративної будівлі відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області СМУМЮ в м. Краматорську, де перебувало виконавче провадження в паперовому вигляді, а також у зв`язку з ворожим влучанням в приміщення виконавчої служби, де останнє зазнало пошкоджень, повернути оригінал виконавчого документа не виявляється можливим. Заявник просить суд видати дублікат виконавчого листа по справі № 227/2217/20, в зв`язку з його втратою.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином. Представник заявника в заяві просила розглянути справу без його участі та участі заявника. Від інших учасників жодних заяв або доказів поважності неявки до суду не надходило.

У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.Відповідно до ч. 1 ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до п.п. 17.4 п. 17 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28.09.2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з листопада 2019 року по березень 2020 року в розмірі 97120 гривень 44 копійки задоволено: стягнуто з ТОВ «Краснолиманське»( ) на користь позивача заборгованість із виплати заробітної плати за період з листопада 2019 року по березень 2020 року в загальному розмірі 97120, 44 грн., зобов`язано відповідача при виплаті ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі за період з листопада 2019 року по березень 2020 року в розмірі 97120,44 грн. утримати з цієї суми податки та інші обов`язкові платежі, вирішено питання щодо судових витрат.(а.с. 75,76).

30.10.2020 року представник позивача ОСОБА_3 отримала виконавчий лист та копію рішення суду (а.с.82).

Окрім того, ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26.11.2020 року заяву позивача ОСОБА_1 , подану адвокатом Оніпко Н.О. про виправлення описки в судовому рішенні та виконавчому листі задоволено:виключено з мотивувальної частини рішення наступне:«Вказана сума заборгованості, яка залишається несплаченою, і підлягає стягненню з відповідача (сума без утримання передбачених законом податків та зборів).Норма ст. 67 Конституції України покладає обов`язок на кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.Як зазначено в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Тобто, при виплаті позивачу заборгованості по заробітній платі в розмірі 97120,44 грн., відповідач зобов`язаний утримати з цієї суми податки та інші обов`язкові платежі», а також виключено з резолютивної частини рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28.09.2020 року наступний абзац:"Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» при виплати ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі за період з листопада 2019 року по березень 2020 року в розмірі 97120,44 грн. утримати з цієї суми податки та інші обов`язкові платежі", а також внесено зміни до виконавчого листа, виданого 30.10.2020 року на виконання рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28.09.2020 року, а саме: виключено з нього абзац резолютивної частини рішення суду наступного змісту:«Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» при виплати ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі за період з листопада 2019 року по березень 2020 року в розмірі 97120,44 грн. утримати з цієї суми податки та інші обов`язкові платежі» (а.с. 94).

Стягувач зазначає, що звертався до виконавчої служби щодо проведення примусового стягнення за рішенням суду, але коли він звернувся до відділу виконавчої служби з заявою про повернення виконавчого документа, разом із постановою про повернення виконавчого документу виконавчий лист йому повернуто не було .

З копії супровідного листа та копії постанови про повернення виконавчого документу стягувачу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області СМУМЮ в м. Краматорську від 21.08.2023 року вбачається, що у зв`язку з бойовими діями на території Донецької області та відсутністю доступу до приміщень адміністративної будівлі відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області СМУМЮ в м. Краматорську, де перебувало виконавче провадження в паперовому вигляді, а також у зв`язку з ворожим влучанням в приміщення виконавчої служби, де останнє зазнало пошкоджень, повернути оригінал виконавчого документа не виявляється можливим.Таким чином, з наведеного вбачається, що виконавчий лист було втрачено не з вини заявника, а вже при безпосередньому виконанні рішення суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.Відповідно до статті 129-1Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пункт 1 статті 6 Конвенції, серед іншого, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України», по. 15729/07, від 05.07.2012).

У рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, заява №18357/91, п.40 зазначається, що ... право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справі «Іванов проти України», заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

Також, у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі «Продан проти Молдови» суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішення залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

У рішенні по справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява про видачу дубліката виконавчого листа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 258-261, 446, пп.17.4 п. 17 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником заявника ОСОБА_2 , боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», про видачу дубліката виконавчого листа - задовольнити.

Видати стягувачу ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа по цивільній справі № 227/2217/20 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське»( ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , заборгованість із виплати заробітної плати за період з листопада 2019 року по березень 2020 року в загальному розмірі 97120, 44 грн. (дев`яносто сім тисяч сто двадцять гривень 44 копійки).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Суддя В.В.Корнєєва

03.10.2023