Провадження № 2/127/3248/23
УХВАЛА

09 жовтня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Шаміної Ю.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.09.2023 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої судом вирішено провести у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

27.09.2023 відповідачем ОСОБА_2 подано до суду заяву (вх. №77702) згідно якої просив здійснити перехід розгляду справи у загальне провадження з викликом сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Водночас відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Відповідно до статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Водночас, положеннями частини 1 статті 274 ЦПК України визначено категорії справ, що підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, серед яких і малозначні справи.

Згідно ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2684,00 гривень. Тобто, на час звернення до суду з даним позовом, сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб становлять 268400,00 грн (2684,00 грн ? 100).

Крім того, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч. 3 ст. 274 ЦПК України).

В той же час, частиною 7 статті 277 ЦПК України передбачено, що частини друга - шоста статті 277 ЦПК України не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Як слідує із змісту позовної заяви, предметом даного позову є стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини. Ціна даного позову становить 123061,72 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, враховуючи, що справа не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, тому дана справа відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, оскільки є малозначною.

Водночас, відповідач, подаючи заяву у якій просив здійснити перехід розгляду справи у загальне провадження з викликом сторін, не навів жодного обґрунтування необхідності розгляду справи в загальному позовному провадженні.

Поряд з цим, суд зазначає, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження жодним чином не обмежує учасників справи у здійсненні ними усіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

З урахуванням вищевикладеного, взявши до уваги категорію та складність спору, обсяг та характер поданих доказів у справі, зокрема предмет та підстави позову, врахувавши положення ч. 7 ст. 277 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження. Необґрунтовані жодним чином заперечення відповідача не можуть слугувати підставою для переходу розгляду справи у загальне позовне провадження.

Крім того, щодо розгляду справи у судовому засіданні слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 279 ЦПК України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Як вказувалося вище дана позовна заява містить у собі вимогу майнового характеру про стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, вбачається, що дана справа за своїм предметом доказуванням та характером спірних правовідносин, в розумінні положень закону, не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін.

Разом з тим, слід зауважити, що у своїй заяві відповідач не наводить відповідних обставин, мотивів, а також норм закону, за яких можливо встановити, що дана справа підлягає розгляду у судовому засіданні з викликом сторін. Заява не містить посилань на доводи, якими сторона відповідача обґрунтовує свої вимоги щодо розгляду наведеного спору в судовому засіданні.

Разом з тим, суд звертає увагу, що спрощене провадження, як і загальне позовне провадження спрямовані на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження не є провадженням, в якому розглядаються безспірні вимоги. Отже, відповідач не позбавлений можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, не позбавлений можливості надавати суду свої докази на спростування вимог позивача у строки, визначені судом або законом, заявляти відповідні клопотання та в повній мірі користуватися правами, передбаченими ЦПК України.

Таким чином, враховуючи викладені норми чинного процесуального законодавства, відсутність у клопотанні відповідача обґрунтованих підстав для переходу до розгляду справи як в порядку загального позовного провадження, так і в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб, суд дійшов висновку про залишення заяви відповідача без задоволення.

Керуючись ст.ст. 19, 274, 275, 277, 279, 258-261 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_2 про розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в загальному провадження (з викликом сторін) залишити без задоволення.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна