Справа №: 398/3356/15-ц
провадження №: 2/398/28/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"24" жовтня 2023 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді Нероди Л.М.,

за участі секретаря Міщенко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

У липні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк» звернулося до Олександрійського міськранного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач у позовних вимогах вказує, що згідно кредитного договору № KGALGA01580045 від 21.08.2008 року ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 26 570 євро 88 євроцентів зі сплатою відсотків у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.08.2028 року. ОСОБА_1 не сплачувала щомісячні платежі на погашення кредиту та виникла заборгованість перед банком, тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору №KGALGA01580045 від 21.08.2008 року у розмірі 90490 євро 20 євроцентів, що становить еквівалент 2104802 грн. 13 коп., а також судовий збір у розмірі 3 654 грн. 00 коп.

17.11.2016 року позивачем уточнено позовні вимоги, просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору № KGALGA01580045 від 21.08.2008 року у розмірі 60331 євро 66 євроцентів, що становить еквівалент 1 701 060 грн. 02 коп., а також судовий збір у розмірі 3 654 грн. 00 коп.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про проведення розгляду справи за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про проведення розгляду справи за її відсутності. Надала письмові заперечення по суті позовних вимог, які зводяться до того, що оскільки предметом позову є стягнення боргу, то при вирішенні справи суттєвою обставиною, яка с необхідною для правильного вирішення справи по суті, є встановлення розміру заборгованості.

Зазначає, що судом, за клопотанням відповідача, було призначено судову фінансово-економічну експертизу, згідно висновку якої, експерт не зміг надати відповіді на всі поставлені питання у зв`язку з тим, що позивач не надав експерту усіх необхідних документів для проведення експертного дослідження.

Вавжає, що неподання позивачем всіх доказів позбавляє суд можливості встановити розмір заборгованості та період нарахування штрафних санкцій.

Тому, позивачем не доведено належними та допустимими доказами існування заборгованості в заявленому розмірі, а тому суд не має підстав для їх задоволення.

Додатковою підставою для відмови у задоволенні позову представник позивача вважає те, що посилання позивача у позові на умови кредитного договору безпідставні, оскільки вони вже не регулюють правовідносини сторін, у зв`язку з тим, що у справі № 1118/3274/12 за рішенням суду, що набрало законної сили 19 червня 2014 року, за кредитним договором № KGALGA01580045, укладеним 21 серпня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , з останньої вже стягнуто 41934,01 евро боргу, що включає в себе суму кредиту повністю достроково, проценти, комісію та штрафні санкції. Тому, з моменту пред`явлення вимоги про дострокове погашення всієї суми заборгованості, кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами та застосування штрафних санкцій за умовами договору, оскільки дія кредитного договору припинилася.

Також представник позивача у разі відхилення судом позиції відповідача при наданні власної оцінки обставинам справи при винесенні судового рішення по справі, просив суд застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 18.04.2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість станом на 17.11.2016 року за кредитним договором №KGALGA01580045 від 21.08.2008 року у розмірі 60 331 євро 66 євро центів, що становить еквівалент 1 701 060 грн. 02 коп.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ві 19.09.2019 року, заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.04.2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 було скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.02.2021 року задоволено клопотання представника відповідача та призначено у справі судову фінансово-економічну експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

20.07.2021 року до суду надійшло повідомлення експерта про неможливість проведення судової експертизи, в звязку з недостатністю наданих документів для проведення дослідження та складання висновку та несплатою вартості економічного дослідження.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.07.2022 року поновлено провадження у справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.08.2022 року задоволено клопотання представника відповідача та призначено у справі судову фінансово-економічну експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.05.2023 року, в зв`язку з отриманням висновку експертизи, поновлено провадження у справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено, що 21 серпня 2008 року укладено кредитний договір №KGALGA01580045 між публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» і ОСОБА_1 .

Предмет даного договору - надання кредиту у розмір 26570 євро 88 євроцентів та визначення річної відсоткової ставки 15.

Погашення заборгованості здійснюється щомісячно з 20 по 25 число кожного місяця та щомісячний платіж становить 360 євро 24 евроцентів згідно Графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії.

Згідно п.8.1.2. у разі порушення термінів оплати, передбачених п.8.1.1 на 120 календарних днів, сторони дійшли згоди вважати строком повернення кредиту (залишку заборгованості по кредиту), відсотків, винагороди, пені (в повному обсязі ),- в останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів.

Згідно рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 19.06.2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 41 934 євро 01 євроцент, що становить за офіційним курсом Національного Банку України 445 758 грн. 52 коп.

ОЦІНКА СУДУ

Позивач надав розрахунок заборгованості, який оспорюється відповідачем, у зв`язку з чим, по справі ухвалою суду було призначено судову фінансово-економічну експертизу.

Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України надано висновок експерта від 24.04.2023 р. № 6824/21-71/13676/13677/23-71, згідно якого експерт не зміг надати відповіді на всі поставлені питання у зв`язку з тим, що позивач не надав експерту усіх необхідних документів для проведення експертного дослідження.

Разом з тим, експертизою підтверджено правильність розрахунку заборгованості за кредитом, відсотками та комісією на загальну суму 51615,24 євро станом на 17.11.2016 року, тобто, на момент уточнення позовних вимог. Підтвердити документально розрахунок заборгованості за пенею не виявилося можливим.

Також експертизою встановлено, що відповідно до заяви про уточнення позовних вимог від 17.11.2016 року, позивачем із суми заборгованості за кредитним договором станом на 17.11.2016 року, яка складала 102265,67 євро було вираховано суму заборгованості 41943,01 євро, яка була стягнута рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 19.06.2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем продовжувалося нарахування заборгованості за договором № KGALGA01580045 вже після вирішення цієї справи по суті 19.06.2014 року.

Суд дійшов висновку, що пред`явивши позовну вимогу у вересні 2011 року до відповідача про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, позивач, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов`язання.

Позовні вимоги банку рішенням суду були задоволені повністю. Остаточне рішення по справі винесено Апеляційним судом Кіровоградської області 19.06.2014 р., на підставі якого видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження.

Тому, з моменту пред`явлення вимоги про дострокове погашення всієї суми заборгованості, кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами та застосування штрафних санкцій за умовами договору, оскільки дія кредитного договору була припинена.

Тому, у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

НОРМИ ПРАВА

Згідно ч. 1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно достатті 6 цього Кодексусторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України).

Згідно ч. 1ст. 628 ЦК Українизміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно дост. 631 ЦК Українистроком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно ч. 1ст. 638 ЦК Українидоговір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1ст. 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1ст. 530 ЦК Україниякщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно дост. 1046 ЦК Україниза договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Відповідно дост. 1047 ЦК Українидоговір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 99 Конституції Українивстановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно достатті 192 ЦК Україниіноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Статтею 524 ЦК Українивизначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК Українивстановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 - 82 ЦПК.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

При виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Відповідно до положень абзацу 2 та 3 пункту 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, і не надає права на нарахування, і отримання відсотків за кредитним договором.

Верховний Суд у своїй постанові від 14.02.2018 № 564/2199/15-ц (провадження №61- 2404св18) зазначив, що згідно з ст.611 ЦК України після того, як кредитор направив боржнику вимогу про дострокове погашення кредиту, він змінив терміни повернення кредиту, які були передбачені кредитним договором. Водночас, сам кредитний договір припинив свою дію з дати направлення вимоги про дострокове погашення кредиту. Оскільки кредитний договір припинив свою дію, то у кредитора відсутні підстави для стягнення відсотків після дати направлення вимоги про дострокове повернення кредиту.

Пунктом 91 Постанови Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12 (провадження №14-10цс18) передбачено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження 14- 154цс18), наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконав, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, а кредитор в цьому випадку має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та пені. Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 19 вересня 2018 року справа № 643/16336/16-ц (провадження № 61-12848св18), від 12 вересня 2018 року справа № 473/825/16-ц (провадження № 61-3240св18), 12 вересня 2018 року справа № 186/1974/14- ц, (провадження №61-24172св18).

Як вбачається зі змісту Постанови Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 500/4127/16-ц (провадження №61-22142св18), правильним є висновок про те, що основне зобов`язання за кредитним договором виконано у зв`язку з повним виконанням судового рішення про дострокове стягнення з боржників всієї суми заборгованості за цим договором, отже, таке зобов`язання припинилось на підставі ст. 559 ЦК України, внаслідок чого припинилось право застави (іпотеки). Пред`явивши позов про стягнення заборгованості, банк змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому нарахування процентів та неустойки після пред`явлення такого позову не відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 141,256,257, 261,263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 24 жовтня 2023 року.

Учасники:

позивач ПАТ КБ «Приватбанк», , адреса місцезнаходження: 49094 м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА