"06" жовтня 2023 р. Справа № 363/5563/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Свєтушкіної Д.А. за участі секретаря Крикун Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву представника позивача адвоката Кириченка Романа Юрійовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особи, на стороні позивача: приватний нотаріус Семенюк Тетяна Василівна, третя особи, на стороні відповідача Державний реєстратор Виконавчого комітету Бориспільської міської ради Іванцок Евеліна Яківна про скасування права власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області від представника позивача адвоката Кириченка Р.Ю. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особи, на стороні позивача: приватний нотаріус Семенюк Тетяна Василівна, третя особи, на стороні відповідача Державний реєстратор Виконавчого комітету Бориспільської міської ради Іванцок Евеліна Яківна про скасування права власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, в якій позивач просить скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області Іванцок Евеліни Янівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний №62686259 від 30.12.2021; витребувати у ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 ) земельну ділянку, кадастровий номер :35:102:0201, площа (га) 0,1651, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; вирішити питання про розподіл судових витрат; витребувати у державного реєстратора Виконавчого комітету Бориспільської міської ради Іванцок Евеліни Янівни Договір купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 7949, виданий 03.08.2006, видавник: Приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Голуб Л.А.; державний акт на право власності на земельну ділянку (копія примірника втраченого), серія та номер: серія ЯЖ №405450, виданий 05.03.2009, видавник: управління земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області.

Разом з позовною заявою від представника позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник позивача просить вжити заходів для забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які реєстраційні дії на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,1650 гектара (одна тисяча шістсот п`ятдесят кв.м.), в межах згідно з планом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :35:102:0201 та має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 грудня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки ділянку. Підписавши Договір, відповідач підтвердив, що отримав грошові кошти від позивача у сумі зазначеній в пункті 3.1. Договору та що відповідач не має претензій майнового та фінансового характеру до позивача. Земельна ділянка була продана відповідачем позивачу у день нотаріального посвідчення договору, тобто з 29 грудня 2011 року. Після підписання Договору та розрахунку відповідач не мав право вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки. В подальшому стало відомо, що відповідач 28 грудня 2021 року звернувся до державного реєстратора Виконавчого комітету Бориспільської міської ради Іванцок Евеліни Янівни із документами для реєстрації за собою земельної ділянки. Відповідач звернувся управління земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області для отримання Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ N$40545 для отримання копії із підстав нібито втрати акту. Хоча вищенаведений акт було передано позивачу під час підписання Договору. Також зазначив, що у разі задоволенні позовної заяви, позивач не зможе виконати рішення суду, у зв`язку із реалізацією земельної ділянки іншій особі.

Враховуючи норму ч.1 ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п.1, 2, 3 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви; одночасно з пред`явленням позову; після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 та 2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується окрім іншого накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти інші дії.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

За таких обставин, враховуючи обставини справи, оскільки після продажу спірної земельної ділянки позивачу, відповідач зареєстрував право власності на спірну земельну ділянку за собою та те, що земельна ділянка, на яку позивач просить накласти арешт є предметом цього позову, а також враховуючи, що вказаний заявником вид забезпечення позову необхідний для подальшого уникнення можливості відчуження вищевказаної земельної ділянки, та вчинення інших реєстраційних дій, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане спірне майно та заборони будь-яким особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нього, який є співмірним із заявленими позовними вимогами та незастосування цього заходу може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

В контексті оцінки балансу інтересів сторін у питанні забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та заборони будь-яким особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо цього майна, зазначені обставини дають суду підстави дійти висновку про перевагу інтересів саме позивача, адже саме його інтереси у разі невжиття відповідних заходів та задоволення позову потерпатимуть більше, оскільки їх відновлення буде більш ускладненим ніж відновлення інтересів відповідачів, у разі вжиття таких заходів та відмови у задоволенні позову.

Суд вважає, що застосування заявлених позивачем заходів забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його прав та інтересів. Невжиття таких заходів забезпечення позову може призвести до обмеження прав позивача на ефективний судовий захист його прав. При цьому, накладення арешту на спірне майно до вирішення спору по суті, не призведе до обмеження прав, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

При цьому, обраний позивачем вид забезпечення позову, не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки обмежується лише можливість розпорядитися цим спірним майном та вчиняти щодо нього будь-які реєстраційні дії. Будь-які права інших осіб, що не є учасниками судового процесу, не порушуються у зв`язку із вжиттям такого заходу.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення суд зазначає наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладені арешт та заборона може завдати збитків відповідачам, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбаченихст.154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149, 150-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача адвоката Кириченка Романа Юрійовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, на стороні позивача: приватний нотаріус Семенюк Тетяна Василівна, третя особа, на стороні відповідача Державний реєстратор Виконавчого комітету Бориспільської міської ради Іванцок Евеліна Яківна про скасування права власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння - задовольнити.

Накласти арешт та заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які реєстраційні дії з земельною ділянкою площею 0,1650 гектара (одна тисяча шістсот п`ятдесят кв.м.), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :35:102:0201 та має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Позивач: ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Третя особа, на стороні позивача: приватний нотаріус Семенюк Тетяна Василівна, адреса: АДРЕСА_4 .

Третя особа, на стороні відповідача: Державний реєстратор Виконавчого комітету Бориспільської міської ради Іванцок Евеліна Яківна, адреса: 08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 72.

Суддя Д.А. Свєтушкіна