Провадження № 2/357/268/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Мартиненко Є. Є.,

За участі сторін:

позивача ОСОБА_1 ,

представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у судовому засіданні в приміщенні суду м. Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 30 грудня 201 року звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із вказаним позовом, у якому просив суд виключити відомості про ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як батька дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з актового запису про народження № 505 від 04 квітня 2006 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати ОСОБА_7 , яка мала двох дітей позивача та його брата ОСОБА_5 . Брат позивача ОСОБА_5 помер ще до смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після смерті брата заяву про прийняття спадщини ніхто не подавав. Після смерті матері позивач, вважаючи себе єдиним спадкоємцем, подав заяву про прийняття спадщини. Після вирішення питання про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивачу стало відомо, що заяву про прийняття спадщини подав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про якого позивач раніше нічого не знав. Також, позивач дізнався про те, що батьком в актовому записі про народження ОСОБА_6 зазначено його брата ОСОБА_5 . За життя брат не говорив позивачу про те, що у нього є син. Білоцерківським відділ державної реєстрації актів цивільного стану було проведено реєстрацію народження ОСОБА_6 відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України. Підставою запису відомостей про батька була спільна заява (батька ОСОБА_5 та матері ОСОБА_4 , відповідача у справі) про визнання батьківства від 04 квітня 2006 року. Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомив позивача про те, що термін зберігання заяв про встановлення батьківства становить 5 років, тому вказана заява не збереглися. Позивач не є спадкоємцем першої черги, однак після смерті брата спадщина не відкривалася. Спадщина відкрилася після смерті матері і його право, як єдиного спадкоємця, порушується шляхом подачі заяви про прийняття спадщини за правом представлення ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_6 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 грудня 2021 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.

Ухвалою суду від 28 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16 березня 2023 року.

17 лютого 2023 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким остання просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відзив обґрунтовано тим, що в березні 1998 року вона познайомилася з ОСОБА_5 , а з серпня 2000 року вони почали проживати однією сім`єю спочатку за місцем реєстрації ОСОБА_5 , а потім за її адресою. ІНФОРМАЦІЯ_5 у неї з ОСОБА_5 народився син ОСОБА_6 , про що в книзі запису актів громадянського стану про народження ІНФОРМАЦІЯ_6 зроблено відповідний запис № 505, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, де в графі «батько» записаний ОСОБА_5 , а в графі «мати» записана мандрика ОСОБА_8 . ОСОБА_5 визнав свого сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , любив його, турбувався та утримував. Відповідач проживала з ОСОБА_10 ,В як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. У них склалися гарні стосунки з батьками ОСОБА_5 . Бабуся ОСОБА_7 та дідусь ОСОБА_11 визнавали і любили свого онука ОСОБА_9 , проводили з онуком багато часу, святкували разом всі свята. Неодноразово сімейні свята проводилися і за участю позивача, що підтверджується спільними фотографіями. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вона займалася похованням ОСОБА_5 та отримала компенсацію за поховання, що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть № 261 від 29 травня 2019 року, яке вона отримувала особисто. ОСОБА_5 за життя знав та не міг не знати про те, що він записаний батьком ОСОБА_6 . Позивач не надав суду доказів того, що померлий ОСОБА_5 за життя оспорював своє батьківство відносно сина ОСОБА_6 . Позивач не має право на звернення до суду з даним позовом так як з наданих нею доказів вбачається, що ОСОБА_5 за життя знав, що він записаний батьком дитини. Батько дитини ОСОБА_5 власноручно написав заяву в органах реєстрації актів цивільного стану про визнання сина, утримував його добровільно, а також сплачував кошти на утримання сина за рішенням суду до своєї смерті. Згідно з рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з ОСОБА_5 стягувалися аліменти на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно. ОСОБА_5 не заперечував обставини справи, позов визнав у повному обсязі. ОСОБА_5 отримував пенсію та повідомив органи Пенсійного фонду України про те, що в нього на утриманні перебуває неповнолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьківство ОСОБА_5 відносно сина ОСОБА_9 підтверджується інформацією Білоцерківської загальноосвітньої шкоди І ІІІ ступенів № 7 імені генерал-полковника Геннадія Воробйова від 08 лютого 2022 року № 11, де в особовій справі ОСОБА_6 значиться: мати ОСОБА_4 , батько ОСОБА_5 . Відповідач перебуває на обліку у відділі обслуговування громадян № 3 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Київській області та отримую пенсію в разі втрати годувальника на дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією довідки від 04 лютого 2022 року № 1000-0206-8/16091. Доводи позовної заяви щодо необізнаності позивача про те, що ОСОБА_6 є сином ОСОБА_5 не мають парового значення, так як відповдіно до ч.3 ст. 137 Сімейного кодексу України, право у спадкоємців на звернення з позовом про оспорювання батьківства може виникнути лише при доведеності того, що померлий батько не знав, що записаний батьком дитини. Такі обставини позивач не довів. Після смерті ОСОБА_5 , його мати віддала відповідачу ключі від квартири АДРЕСА_1 , надала дозвіл зробити ремонт в квартирі та здавати її в оренду, а кошти використовувати для утримання внука ОСОБА_9 . ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після її смерті позивач змінив замки в квартирі за вказаною адресою, де відповідачем було зроблено ремонт, та повідомив, що син відповідача не має права на спадщину. В розумінні ч.3 ст. 137 Сімейного кодексу України позивач не має право оспорювати батьківство дитини ОСОБА_6 , оскільки норма закону чітко визначає, що оспорити батьківство можуть спадкоємці особи, що записана батьком дитини: дружина, батьки та діти, до яких позивач не належить. Позивач не подавав заяви про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_5 , які сам і зазначив у позовній заяві. Позивач подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері, а тому не має право оспорювати батьківство сина відповідача за ч.3 ст. 137 Сімейного кодексу України.

Через неявку сторін в підготовче засідання, останнє судом відкладено з 16 березня 2022 року на 10 травня 2022 року.

За клопотанням позивача ОСОБА_1 від 05 травня 2022 року підготовче засідання у справі, призначене на 10 травня 2022 року, відкладене на 24 червня 2022 року.

24 червня 2022 року від представника позивача адвоката Коннової Н.І. на адресу суду надійшла відповідь на відзив та ряд клопотань про витребування доказів.

Відповідь на відзив обґрунтована тим, що ОСОБА_5 постійно проживав за місцем своєї реєстрації, ні з ким не спів мешкав, підтримував добрі сусідські відносини з ОСОБА_4 , оскільки вони проживали у сусідніх квартирах. ОСОБА_12 часто була вдома в квартирі покійного ОСОБА_5 на сімейних святах, але вони не проживали однією сім`єю. ОСОБА_5 не був присутнім в судовому засіданні про стягнення з нього аліментів, не подавав будь-яких заяв і не визнавав позовні вимоги про стягнення аліментів. Лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_5 не підтверджує факту поховання ОСОБА_4 ОСОБА_5 , а свідчить про факт отримання нею лікарського свідоцтва.

24 червня 2022 року на адресу суду надійшло клопотання від відповідача ОСОБА_4 про залучення до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача службу у справах дітей Білоцерківської міської ради.

Ухвалою суду від 24 червня 2022 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано докази та задоволено клопотання відповідача та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача службу у справах дітей Білоцерківської міської ради. Підготовче засідання у справі відкладено на 18 серпня 2022 року.

28 червня 2022 на адресу суду надійшло клопотання від відповідача про виклик свідків та надійшло заперечення у справі.

Заперечення обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 , отримав копію рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2008 року, яке набрало чинності 05 січня 2009 року і точно знав про те, що він записаний батьком дитини. Рішення суду ОСОБА_5 не оскаржував та більше 10 років сплачувала кошти на утримання дитини, що підтверджується довідко відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Київської області від 02 травня 2022 року. Сусіди, які проживають у під`їзді можуть підтвердити те, що ОСОБА_5 визнавав сина з моменту його народження, та приймав участь у вихованні сина до своєї смерті. На копіях фотографій, доданих до відзиву, сімейні свята проводилися не в сусідній квартирі, а в помешканні бабусі , в квартирі АДРЕСА_2 . На світлинах зображені бабуся, дідусь, ОСОБА_5 , із сином, ОСОБА_1 зі своєю донькою і онучкою, що спростовує твердження позивача про те, що він не знав про існування у ОСОБА_5 , сина і бабуся ніколи не розповідала про те, що у неї є онук. Фотографії зроблені як до, так і після 2009 року, тобто тоді, коли відповідач вже не проживала однією сім`єю з ОСОБА_5 ,. на світлинах знаходиться вся родина і видно, як з кожним роком дорослішає син, що підтверджує той факт, що батько постійно спілкувався з дитиною і всі родичі знали та визнавали дитину за члена сім`ї. Відповідачка не тільки поховала ОСОБА_5 , але і отримала дві пенсії, які передала бабусі на пам`ятник та отримала оригінал свідоцтва про смерть ОСОБА_5 . Позивач на момент смерті матері не міг вважати себе єдиним спадкоємцем, оскільки покійна матір перед смертю залишила у відповідачки ключі від квартири по АДРЕСА_3 для ремонту та здачі в оренду. 09 жовтня 2020 року відповідач, з дозволу матері позивача заселила у дану квартиру квартирантів, про що не заперечував і позивач. Після смерті матері, позивач став наполягати на тому, щоб відповідач погодилася на вступ у спадщину тільки на однокімнатну квартиру, погрожуючи при цьому виселити квартирантів.

За клопотанням представника позивача адвоката Коннової Н.І. від 18 серпня 2022 року підготовче засідання у справі відкладено на 31 серпня 2022 року.

01 серпня 2022 року на адресу суду надійшов лист від представника третьої особи - служби у справах дітей Білоцерківської міської рад про проведення розгляду справи без представника служби у справах дітей, з проханням ухвалити рішення, яке б відповідало найкращим інтересам дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , неповнолітнього сина відповідачки по справі, а саме: відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька.

Ухвалою суду від 31 серпня 202 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Коннової Н.І. та повторно витребувано докази у справі. Відкладено підготовче засідання у справі на 26 вересня 2022 року.

26 вересня 2022 року на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача адвоката Коннової Н.І. про проведення судово-почеркознавчої експертизи, на вирішення якої остання просила поставити питання: Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 в актовому записі про народження № 505 від 04.04.2006 на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , чи іншої особою?

Ухвалою суду від 26 вересня 2022 року клопотання представника позивача задоволено та призначено у даній справі судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

08 листопада 2022 року судовими експертами КНДІСЕ направлено на адресу суду клопотання про надання додаткових матеріалів

26 грудня 2022 року представником позивача адвокатом Конновою Н.І. заявлено клопотання про уточнення запитань експерту та надання додаткових зразків підписую

Ухвалою суду від 26 грудня 2022 року задоволено клопотання експертів про надання додаткових матеріалів та уточнено запитання експерту.

30 січня 2023 року судовими експертами КНДІСЕ направлено на адресу суду клопотання про уточнено питання ухвали суду.

Ухвалою суду від 20 лютого 2023 року задоволено клопотання судових експертів та уточнено запитання в ухвалу суду про призначення експертизи.

28 березня 2023 року експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз підготовлено клопотання про уточнення питання ухвали суду, зокрема, уточнення того, які з наданих документів є достовірними зразками та можуть використовуватися експертами для проведення експертизи.

26 квітня 2023 року на адресу суду надійшло клопотання від позивача ОСОБА_1 , про перенесення підготовчого засідання у справі з 26 квітня 2023 року на іншу дату через перебування на лікарняному. Підготовче засідання відкладено на 11 травня 2023 року.

В підготовчому судовому засіданні 11 травня 2023 року позивач та його представник адвокат Базюченко А.О. клопотали перед судом про вилучення з проведення експертного дослідження та про повернення стороні позивача наступних документів: 1) Акт прийому-передачі № 48429 від 13.04.2004; 2) Вигляд виробу; 3) Акт прийому-передачі № 48431 від 12.06.2008; 4) Комерційна пропозиція № 48431 від 12.06.2008. Інші письмові документи, на яких містяться зразки підпису, просили залишити при справі для використання їх під час проведення експертизи.

Відповідач в підготовчому судовому засіданні 11 травня 2023 року не заперечувала проти вилучення вказаних стороною позивача документів та проведення експертизи по інших документах, що містяться в матеріалах справи.

Ухвалою суду від 11 травня 2023 року клопотання експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертизи задоволено. Виключено із переліку документів, надісланих для проведення експертизи наступних документів: 1) Акт прийому-передачі № 48429 від 13.04.2004; 2) Вигляд виробу; 3) Акт прийому-передачі № 48431 від 12.06.2008; 4) Комерційна пропозиція № 48431 від 12.06.2008. Інші документи, на яких містяться зразки підписів ОСОБА_5 залишити в матеріалах справи.

Для вирішення експертам направлено матеріали цивільної справи з оригіналами наступних документів: 1) Заява про призначення житлової субсидії від 13.11.2015 на 1 аркуші; 2) Заява про призначення пенсії від 12 квітня 2010 року на 1 аркуші; 3) Пам`ятка пенсіонеру від 12 квітня 2010 року на 1 аркуші; 4) Заява про призначення житлової субсидії від 17.05.2017 на 1 аркуші; 5) Накладна № 83/44 від 16 жовтня 2009 року на 1 аркуші; 6) Накладна від 2 вересня 2002 року на 1 аркуші; 6) Видаткова накладна № 53 від 16 січня 2007 року на 1 аркуші; 7) Акт наданих послуг № 31 від 30.09.2008 на 1 аркуші; 8) Накладна від 16 серпня 2003 року на 1 аркуші; 9) Накладна від 9 серпня 2001 року на 1 аркуші; 10) Акт приймання-передачі майна за договором № 25 від 04.04.2006 на 1 аркуші.

12 червня 2023 року на адресу суду з Київського НДІСЕ надійшов висновок експерта з матеріалами цивільної справи.

Ухвалою суду від 14 червня 2023 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 12 липня 2023 року.

11 липня 2023 року на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача адвоката Базюченко А.О. про відкладення розгляду справи, призначеного 12 липня 2023 року через перебування останнього в іншому судовому засіданні.

07 серпня 2023 року слідчим Білоцерківського районного управління поліції на виконання ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду про тимчасовий доступ до речей та документів від 12 липня 2023 року вилучено з матеріалів справи оригінали документів, на яких містяться вільні зразки підписів померлого ОСОБА_5 (т.2, а.с.38-40).

Підготовче засідання у справі відкладено на 22 серпня 2023 року.

22 серпня 2023 року на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача адвоката Базюченко А.О. про виклик в судове засідання для допиту експертів, Київського НДІСЕ для роз`яснення висновку експерта.

Позивач вказане клопотання підтримав.

Відповідач заперечила проти задоволення вказаного клопотання.

Судом протокольно відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про виклик та допит експерта у зв`язку з тим, що у висновку експертизи надано категоричний висновок щодо виконання підписів , вчинених від імені ОСОБА_6 саме ОСОБА_6 .

В підготовчому засіданні відповідач клопотала перед судом про закриття підготовчого провадження.

Позивач та його представник заперечували проти закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що ними в майбутньому мають подаватися додаткові докази до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 22 серпня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляду у справі по суті на 08 вересня 2023 року.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд їх задоволити з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив. Позивач додатково пояснив суду про те, що його померлий брат ОСОБА_5 , взяв шефство над сином відповідача ОСОБА_4 , по сусідські прив`язався до цих людей, годував сина ОСОБА_4 , водив його до дитячого садочка та школи і до своїх батьків, так як ОСОБА_4 зловживала спиртними напоями, не годувала свого сина. За життя ОСОБА_5 не визнавав сина ОСОБА_4 за свого сина, які син ОСОБА_4 не визнавав ОСОБА_5 за свого батька. Представник відповідача додатково пояснив про те, що проведена у справі почеркознавча експертиза є необґрунтованою, у зв`язку з чим суд мав призначити у справі повторну почеркознавчу експертизу.

Відповідач в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог та просила суд в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченні. Додатково пояснила суду, що вона перебувала з померлим ОСОБА_5 у фактичних шлюбних відносинах, у яких народився син ОСОБА_9 . За життя ОСОБА_5 визнавав свого сина, допомагав їй у його вихованні, готував їжу, відводив до дитячого садочка та школи, забирав звідки до своїх батьків, які визнавали та любили онука. ОСОБА_5 на протязі десяти років сплачував аліменти на утримання свого сина як в добровільній формі так і в примусовому порядку. Батьки ОСОБА_5 , та його брата ОСОБА_13 ,В часто запрошували в гості її з сином, любили його як свого онука.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися судом своєчасно. Представник служби у справах дітей у своєму листі до суду від 01 серпня 2022 року клопотав про проведення розгляду справи без представника служби у справах дітей, з проханням ухвалити рішення, яке б відповідало найкращим інтересам дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , неповнолітнього сина відповідачки по справі, а саме: відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 показала суду, що вона була знайома з померлим ОСОБА_15 . Останній працював у ТОВ «Галант» охоронником, а вона працювала в іншому підприємстві, яке знаходилося поруч з ТОВ «Галант». ОСОБА_9 часто з нею розмовляв та у своїх розмовах говорив про те, що у нього є син, якого він водить до дитячого садочка та до своєї матері, бабусі сина. Він часто відвідує батьківські збори. Його мама, бабуся сина, вишиває останньому сорочки-вишиванки. Його син проживає з мамою ОСОБА_16 , яка живе в одному під`їзді житлового будинку, поверхом вище, але свідок особисто не знайома з ОСОБА_16 . ОСОБА_9 говорив, що у нього з ОСОБА_16 неофіційний шлюб. Коли мама сина на роботі, то останній часто приходить їсти до батька.

Допитана в якості свідка ОСОБА_17 показала суду, що вона познайомилася з ОСОБА_15 у дитячому садку, так як їх діти у трирічному віці почали відвідувати молодшу групу даного садочка. Її було обрано головою батьківського комітету. І у неї спочатку виникла суперечка з ОСОБА_15 , так як останній не хотів здавати кошти на подарунок до нового року, бо його син всім забезпечений, він його водить на прогулянки до парку, зоопарку, театру, але наступного дня ОСОБА_18 здав грошові кошти на подарунок для дитини. ОСОБА_9 постійно заводив свого сина до дитячого садочка та забирав його звідти додому. Їх діти відвідували вказаний заклад до 5 класу та разом товаришували. Син ОСОБА_19 говорив про те, що його дідусь склав для нього велосипед. ОСОБА_20 розповідав про те, що бабуся вишивала для нього вишиванку, запрошує його в гості, дає подарунки.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_21 показав суду, що він знайомий з ОСОБА_22 та її колишнім цивільним чоловіком ОСОБА_15 . Коли ОСОБА_16 була вагітна, ОСОБА_9 говорив, що він батько майбутньої дитини. Коли у них народився хлопчик, то він приймав участь у святкуванні його дня народження. ОСОБА_9 водив сина до дитячого садочка та забирав його звідти. Він на прохання ОСОБА_16 підготував позовну заяву про стягнення аліментів з ОСОБА_9 на її користь на утримання дитини і з ОСОБА_9 ходив на судове засідання у даній справі, але, але справу відклали на іншу дату і він більше до суду не ходив. ОСОБА_9 знав, що у провадженні суду перебуває справа про стягнення з нього аліментів. Потім ОСОБА_16 повідомила йому про те, що судом було ухвалено заочне рішення у цій справі.

Допитана в якості свідка ОСОБА_23 показала суду, що ОСОБА_5 вона знає з дитинства, так як вони проживали в одному під`їзді житлового будинку. ОСОБА_9 часто водив дитину в садочок і дуже гордився тим, що у нього є син. Дід з бабою часто гуляли з дитиною. Після дитячого садочка ОСОБА_9 приводив сина до квартири своїх батьків. ОСОБА_9 сплачував аліменти на утримання свого сина, але його цивільна дружина ОСОБА_16 говорила про те недостатню кількість сплачених аліментів. ОСОБА_9 говорив їй про те, що сплачує аліменти за виконавчим листом. Лише ОСОБА_9 купував на базарі для сина взуття так як говорив, що він краще за матір розбирається у шкірі. Після смерті ОСОБА_9 , його син частко відвідував бабусю. Всі свята вони відмічали в разом.

Допитана в якості свідка ОСОБА_24 показала суду, що вона є тіткою ОСОБА_25 , а ОСОБА_18 був цивільним чоловіком ОСОБА_16 та батьком їх спільного сина ОСОБА_9 . ОСОБА_18 у відсутності матері, готував їжу для сина, водив його до дитячого садочка та школи. Бабуся та дідусь визнавали за внука сина ОСОБА_19 та ОСОБА_26 .

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне:

05 травня 2021 року приватним нотаріусом Дудник І.В. заведена спадкова справа № 12/2021 після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1,а.с.5,42).

Із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса 05 травня 2021 року звернувся ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1,а.с.44).

Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану 07 грудня 2021 року повідомив адвоката Заворотній А.А. про те, що спільна заява батьків про реєстрацію народження дитини зберігається 5 років (т,1а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 (т,1а.с.7). Копію лікарського свідоцтва про смерть останнього, отримала ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.1,а.с.41).

ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 (т.1,а.с.34).

ОСОБА_6 , народився ІНФОРМАЦІЯ_5 . В свідоцтві про народження останнього, в графі «батько» зазначений ОСОБА_5 , в графі «мати» - ОСОБА_4 (т.1,а.с.36).

Відомості про батька дитини записано відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України (т.1,а.с.37).

ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 (т.1,а.с.38).

ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований з 06 березня 20998 року по 03 червня 2019 року за адресою: АДРЕСА_5 (т.1,а.с39).

Білоцерківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 7 імені генерал-полковника Геннадія Воробйова 08 лютого 2022 року видано довідку про те, що особова справа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформлена відповдіно до закону. В особовій справі ОСОБА_6 дані про дитину записано з свідоцтва про народження НОМЕР_1 , де мати зазначена ОСОБА_4 , батько ОСОБА_5 (т.1,а.с.45).

Відділом обслуговування громадян № 3 Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду в Київській області 04 лютого 2022 року видано довідку про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , дійсно перебуває на обліку в даній установі та отримує пенсію по втраті годувальника на дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1,а.с.46).

Відповідачем до відзиву долучено фотографії спільного відпочинку (т.1,а.с.47-59), на деяких з яких стоять дати, а саме 30.01.2011, 01.01.2011 (а.с.52), 27.02.2010, 25.12.2010 (т.1, а.с.53), 19.12.2009, 15.09.2009 (т.1,а.с.54), 13.01.2009, 11.07.2009 (т.1,а.с.55), 12.09.2008, 12.08.2008 (т.1,а.с.56), 13.12.2007, 15.08.2007 (т.1,а.с.57), 27.07.2007, 15.08.2007 (т.1,а.с.58), 01.12.2006, 05.11.2006 (т.1,а.с.59). Як пояснила відповідач в судовому засіданні, на фотографіях зображена вона з сином, ОСОБА_15 та його батьками. На деяких фотографіях присутній позивач ОСОБА_27 . Позивач в судовому засіданні не заперечував проти присутності дитини відповідача на спільних фотографіях, проте пояснив суду, що цю дитину його померлий брат ОСОБА_9 не визнавав за сина, а приводив до квартири своїх батьків для того щоб нагодувати, так як у своєї матері дитина голодувала.

Також, відповідачем долучено копію заяви до відділу Державної виконавчої служби у місті Біла Церква щодо надання їй розрахунку зі сплати аліментів на дитину ОСОБА_6 з моменту рішення суду і до смерті батька, ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (т.1,а.с.67) та заяву до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2022 року про видачу їй виконавчого листа у справі № 2-8355/08 (т.1,а.с.68);

Згідно відповіді з відділу Державної виконавчої служби у місті Біла Церква від 02 травня 2022 року про те, що на примусовому виконані у відділі з 30.04.2015 по 29.012020 перебувало ВП № 47419488 з примусового виконання виконавчого листа № 2-8355 виданого 24.12.2008 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання малолітнього сирну ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 по 1/4 частині щомісячно, з усіх видів його заробітку, до досягнення повноліття, починаючи з 26.11.2008. ВП № 47419488 завершено на підстав п.3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження (у зв`язку зі смертю боржника). Згідно інформації що міститься в АСВП встановлено, що а Аліменти ОСОБА_5 станом на 31.12.2018 було сплачено в повному обсязі, і претензій ОСОБА_4 до ОСОБА_5 не мала, що підтверджується її заявою від 26.12.2018. Крім того, в 2019 році при примусовому виконані ВП № 47419488 на користь ОСОБА_4 , відділом державної виконавчої служби в місті Біла Церва було перераховано аліменти на загальну суму 2567 грн. 24 коп. (1283,62 грн., 675,52 грн., та 608,10 грн. (т.1.,а.с.77).

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2008 року стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання малолітнього сирну ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 по 1/4 частині щомісячно, з усіх видів його заробітку, до досягнення повноліття, починаючи з 26.11.2008 (т.1,а.с.87).

Відповідачем долучено довідки Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області за результатами розгляду її звернень (т.1,а.с.123-128).

Згідно з копією виконавчого провадження, боржником у якому зазначено ОСОБА_5 , а стягувачом ОСОБА_4 зазначено що виконавче провадження відкрите 30.04.2015, а завершене 29.01.2020 (т.1,а.с.171-186). 29.04.2015 ОСОБА_28 звернулася із заявою до відділу ДВС про прийняття виконавчого листа № 2-8355 від 24.11.2008, долучила копію вказаного виконавчого листа, 30.04.2015 відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом. В матеріалах виконавчого провадження містяться довідки про те, що ОСОБА_4 отримувала аліменти від ОСОБА_5 у травні 2015 року в сумі 600,00 грн., у червні 2015 року в сумі 500,00 грн., у липні 2015 року в сумі 750,00 грн., у серпні 2015 року в сумі 500,00 грн., у вересні 2015 року в сумі 500,00 грн., у жовтні 2015 року в сумі 500,00 грн,, у листопаді 2015 року в сумі 500,00 грн., згідно виконавчого листа № 2-8355, виданого Білоцерківським міськрайонним судом 24.012.2008 про стягнення аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно і до повноліття дитини (т.1,а.с.177), довідка № 508 від 20 липня 2017 року про те, що ОСОБА_4 отримувала аліменти від ОСОБА_5 у січні 2016 року в сумі 500,00 грн., у лютому 2016 року в сумі 1 300,00 грн., у березні 2016 року в сумі 500,00 грн.. у квітні 2016 року в сумі 750,00 грн., у травні 2016 року в сумі 680,00 грн., у червні 2016 року в сумі 600,00 грн., у липні 2016 року в сумі 750,00 грн., у серпні 2016 року в сумі 3 350,00 грн., у вересні 2016 року в сумі 620,00 грн., у жовтні 2016 року в сумі 300,00 грн., у листопаді 2016 року в сумі 400,00 грн., у грудні 2016 року в сумі 395,00 грн., згідно виконавчого листа № 2-8355, виданого Білоцерківським міськрайонним судом 24.012.2008 про стягнення аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно і до повноліття дитини (т.1,а.с.178). Постановою державного виконавця Білоцерківського міського відділу ДВС від 29 грудня 2018 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_5 по виконавчому листу № 2-8355 від 24 грудня 2008 року про стягнення з ОСОБА_29 ,В на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1.,а.с.179). 26.11.2018 ОСОБА_4 зверталася із заявами до Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби в, яких повідомляла про сплату ОСОБА_5 аліментів за період з січня 2017 року по грудень 2018 року, зокрема про отримання в 2017 році аліментів в сумі 6 035,00 грн, в 2018 році в сумі 5 400,00 грн., претензій по сплаті аліментів на 31 грудня 2018 року не має (т.1,а.с.180-181). Згідно довідки Білоцерківського міського відділу ДВС, ОСОБА_30 отримала аліменти від ОСОБА_5 в січні 2017 року в сумі 900,00 грн., в лютому 2017 року в сумі 400,00 грн., в березні 2017 року в сумі 600,00 грн., в квітні 2017 року в сумі 450,00 грн., в травні 2017 року в сумі 400,00 грн., в червні 2017 року в сумі 400,00 грн., в липні 2017 року в сумі 500,00 грн., в серпні 2017 року в сумі 400,00 грн., в вересні 2017 року в сумі 400,00 грн,, в жовтні 2017 року в сумі 400,00 грн., в листопаді 2017 року в сумі 785,00 грн., в грудні 2017 року в сумі 400,00 грн. за виконавчим листом № 2-8355 від 24.12.2008; в січні 2018 року в сумі 400,00 грн., в лютому 2018 року в сумі 400,00 грн., в березні 2018 року в сумі 400,00 грн., в квітні 2018 року в сумі 400,00 грн., в травні 2018 рок у в сумі 400,00 грн., в червні 2018 року в сумі 400,00 грн., в липні 2018 року в сумі 450,00грн., в серпні 2018 року в сумі 400,00 грн., в вересні 2018 року в сумі 950,00 грн., в жовтні 2018 року в сумі 400,00 грн,, в листопаді 2018 року в сумі 400,00 грн., в грудні 2018 року в сумі 400,00 грн. за виконавчим листом № 2-8355 від 24.12.2008 (т.1,а.с.182). Згідно звірки між Пенсійним фондом України та Білоцерківським міським відділом ДВС відраховування за постановою від 29.12.2018 ВП № 47418488 припинено у зв`язку зі смертю відповідача. Аліменти на дитину утримано по 31.05.2019. Борг- 0,00 грн. (т.1.,а.с.183).29.01.2020 державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 47419488 по виконавчому листу № 2-8355 від 24.12.2008 у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_5 (т.1.,а.с.184).

Відповідно до висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи № 28298/28299/22-32 від 07 червня 2023 року підписи в кількості 3 (трьох) штук від імені ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , в актовому записі про народження № 505 від 04.04.2006 на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме в рядку 17, перший підпис зліва; в рядку 18, в рядку 20, виконані ОСОБА_5 (т.1,а.с.8-14).

21 серпня 2023 року представником позивача - адвокатом Базюченко А.О. на адресу суду направлено копію виписного епікризу військово-медичного клінічного центру центрального регіону про те, що ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні у військово-медичному центрі Центрального регіону України з 03 по 13.04.2006 (т.2,а.с.43).

В підготовчому засіданні 21 серпня 2023 року представником позивача заявлено клопотання про виклик в судове засіданні експертів КНДІСЕ для роз`яснення та доповнення висновку експертизи. В задоволенні вказаного клопотання судом протокольно відмолено в підготовчому засіданні 21 серпня 2023 року у зв`язку з тим, що висновок експертизи містить чітку вказівку на те, що підписи в оспорюваному актовому записі про народження дитини виконані померлим ОСОБА_5 , а судові експерти в своєму допиті не можуть вийти за межі виконаної ними експертизи та надати інший висновок в процесі їх допиту, а можуть його виключно роз`яснити та доповнити, при чому виключно в судовому, а не у підготовчому засіданні.

05 жовтня 2023 року представником позивача надано до суду рецензію ТОВ «Експертно-дослідна служба України» кандидата юридичних наук Бондар М.Є на висновок експертів № 28298/28298/22-32 від 07.06.2023 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи у цивільній справі 357/15647/21, складений судовими експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Дзюбою О.Є., ОСОБА_31 , відповідно до якої судова почеркознавча експертиза за матеріалами цивільної справи № 357/15647/21, за результатами якої складено висновок експертів № 28298/28298/22-32 від 07.06.2023, проведена неповно та необ`єктивна, з недотриманням певних положень методики почеркознавчої експертизи, а зроблені в результаті дослідження категорично позитивні висновки щодо справжності досліджуваних підписів від імені ОСОБА_5 в актовому записі про народження № 505 від 04.04.2006 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є необґрунтованими. Одночасно з даною рецензією представником позивача подано до суду клопотання про призначення у справі повторної почеркознавчої експертизи.

05 жовтня 2023 року на адресу суду надійшли клопотання від представника позивача адвоката Базюченко А.О. про зупинення розгляду цивільної справи до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі. До вказаного клопотання додано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000166 від 19.04.2023 за заявою ОСОБА_1 про вчинення невстановленими особами складу злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України. Відповідно до даного витягу у вказаному кримінальному провадженні здійснюється досудове розслідування Білоцерківським районним управлінням поліції. Даних щодо повідомлення про підозру у вказаному кримінальному проваджені чи результату досудового розслідування, вказаний витяг з ЄРДР не містить.

Перед початком судового розгляду судом протокольно відмовлено в задоволенні клопотання про призначення експертизи у зв`язку з тим, що висновок експерта не суперечить матеріалам справи та є обґрунтованим. Рецензія на висновок експерта не підміняє собою іншого висновку експерта та складена у порушення п.п.1-3 Порядку проведення рецензування судових експертиз, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 03.02.2020 № 335/5.

Також, протокольно відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення провадження у цивільній справі до вирішення кримінальної справи, так як згідно даних з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань та пояснення представника позивача в судовому засіданні, кримінальне провадження перебуває на досудовому розслідуванні, жодній особі у провадженні підозра не оголошувалася та кримінальне провадження на розгляд до суду з обвинувальним актом не направлялося.

При вирішенні справи суд виходить з наступного:

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтею 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Ніяких моральних та правових обмежень будь-які діти не знають. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку.

Згідно зі статтею 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Згідно зі статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду (частина друга статті 125 СК України).

Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 137 СК України визначено порядок оспорювання батьківства після смерті особи, як записана батьком дитини.

Зокрема частинами другою-третьою вказаної статті встановлено, що якщо той, хто записаний батьком дитини, помер після пред`явлення ним позову про виключення свого імені як батька з актового запису про народження дитини, позовну заяву можуть підтримати в суді його спадкоємці; якщо через поважні причини особа не знала про те, що буде записана батьком дитини, і померла, оспорити батьківство можуть її спадкоємці: дружина, батьки та діти.

Судами установлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 народився за 13 років до смерті ОСОБА_5 .

Позивач стверджував, що ОСОБА_5 за життя не міг знати, що був записаний батьком ОСОБА_6 , оскільки до органів РАЦС у 2006 році він не приходив і не подавав заяву про визнання батьківства. Крім того, не знав про існування рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання.

Суд вважає, що позивачем не доведено факту незнання його братом ОСОБА_5 про народження дитини ОСОБА_6 , що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Оспорення батьківства після смерті того, хто записаний батьком, можливе у разі: подання ним письмового заперечення свого батьківства до народження дитини; пред`явлення ним за життя позову до суду про виключення запису про нього як батька дитини; відсутності у нього, з поважних причин, інформації про запис батьком дитини.

Як роз`яснено судом у пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», статтею 137 СК України передбачено можливість оспорювання батьківства й після смерті особи, записаної батьком дитини. Якщо така особа померла до народження дитини, оспорити батьківство мають право спадкоємці цієї особи за умови подання нею за життя заяви нотаріусу про невизнання свого батьківства. У разі настання смерті особи після оспорення нею свого батьківства в суді її спадкоємці можуть підтримати позовну заяву відповідно до положень статті 37 ЦПК України про процесуальне правонаступництво в цивільних справах. Коли ж померла особа не знала про те, що її записано батьком дитини, оспорити батьківство вправі її спадкоємці першої черги за законом, названі у статті 1261 ЦК України дружина, батьки й діти.

У зазначених випадках батьківство оспорюється шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про померлу особу як батька з актового запису про народження дитини. Для цих вимог позовну давність не встановлено.

Посилання позивача на те, що померлий ОСОБА_5 не знав про те, що записаний батьком ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки такі твердження спростовуються наявними у матеріалах справи документами.

Зокрема, долученими відповідачем фотознімками підтверджується факт обізнаності померлого ОСОБА_5 про народження ОСОБА_6 та участь у його вихованні.

Обставини того, що ОСОБА_5 за життя знав про існування дитини та визнавав факт його народження та існування підтверджуються також допитаними в судовому засіданні свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 .

Крім того, наявні у матеріалах справи наявне заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2008 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухвалене за 10 років до смерті ОСОБА_5 , яке останнім не оскаржувалося та відповідно до матеріалів виконавчого провадження, відкритого на виконання вказаного рішення суду виконувалося ОСОБА_5 до дня його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) як добровільно так і в примусовому порядку, що свідчить про відсутність заборгованості з аліментів на день смерті ОСОБА_5 та в свою чергу підтверджує те, що ОСОБА_5 знав про існування свого сина ОСОБА_5 та його утримував до смерті.

Після смерті ОСОБА_5 , відповідач, як мати його сина ОСОБА_6 , оформила на останнього пенсію по втраті годувальника.

В Білоцерківській загальноосвітній шкоді І-ІІІ ступенів, де навчався ОСОБА_6 міститься його особова справа, у якій вказано відомості про батька ОСОБА_5 .

Крім цього, суд наголошує на тому, що після смерті ОСОБА_5 , позивач не звертався із заявою про прийняття спадщини, про що останнім зазначено у своїй позовній заяві.

Правова позиція Верховного Суду у подібних правовідносинах викладена у поставні Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 542/1042/17, провадження № 61-10718св21

Позивач, будучи братом померлого ОСОБА_5 , звернувся до суду із позовом в порядку ч.3 ст.137 ЦПК України, але відповідно до змісту вказаної статті із відповідним позовом до суду мають право звертатися лише дружина, батьки та діти (спадкоємці першої черги), до складу яких, позивач, як спадкоємець другої черги, не відноситься.

Позивач звернувся до суду з позовом про виключення відомостей про батька з актового запису дитини, а вказаний позов відповідно до практики Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № справі № 755/14176/18 (провадження № 61-5683св21) може бути задоволеним з урахуванням якнайкращих інтересів дитини, лише з одночасним поданням іншою особою заяви про своє батьківство щодо дитини.

Позивач звертаючись до суду з даним позовом вважав, що підпис померлого ОСОБА_5 в актовому записі про народження ОСОБА_6 № 505 від 04.042.2006 є підробленим. За клопотанням позивача у справі проведено судово-почеркознавчу експертизу експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, за результатами якої 07 червня 2023 року складено висновок про те, що підписи в кількості 3 (трьох) штук від імені ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , в актовому записі про народження № 505 від 04.04.2006 на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме в рядку 17, перший підпис зліва; в рядку 18, в рядку 20, виконані ОСОБА_5 .

Даних про те, що висновок експерта є необґрунтованим або викликає сумнів у його правильності матеріали справи не містять.

Відповідно п.1 розділу ІІ «Порядку проведення рецензування висновків судових експертів та висновків експертних досліджень», затвердженого наказом МЮУ від 25 травня 2015 року № 755/5 рецензування висновків експертів проводиться співробітниками НДУСЕ, які мають кваліфікацію судового експерта з тієї експертної спеціальності, за якою складено поданий на рецензування висновок, та не менше ніж трирічний стаж експертної роботи.

Рецензування висновку експертів Київського науково-дослідженого інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, виконаного в межах вказаної цивільної справи, було проведеної кандидатом юридичних наук, експертом вищого класу ОСОБА_32 , однак матеріали справи не містять даних про те, що вона є співробітником НДУСЕ та має кваліфікацію судового експерта з тієї експертної спеціальності, за якою складено поданий на рецензування висновок, та не менше ніж трирічний стаж експертної роботи.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст . 78 ЦПК України суд не має право брати до уваги вказану рецензію, як доказ, оскільки вона отримана з порушенням встановленого законом порядку, та є недопустимим доказом.

Правова позиція у подібних за змістом правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року № 677/204/17.

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог та не спростовано доводів відповідача про те, що померлий ОСОБА_5 знав та піклувався про свого сина ОСОБА_6 , тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Судовий збір, відповдіно до частини першої статті 141 ЦПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що судом прийнято рішення про відмовлену в задоволенні позовних вимог, судові витрати у справі, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька відмовити.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_6 . РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_7 . РНОКПП: РНОКПП: НОМЕР_3 .

Третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області, місце знаходження: 09117, Київська область, місто біла Церква, вулиця Павла Скоропадського, будинок 8.

Повний текст рішення суду складено 11 жовтня 2023 року.

Суддя М. М. Бебешко