Справа № 353/679/23
Провадження № 2/353/240/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мотрук Л.І.,

з участю секретаря судового засідання Круховської С.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася в суд з позовом до відповідача, ОСОБА_2 , про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що в АДРЕСА_1 станом на 01.07.1990 року проживали її батьки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вона, її брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та баба ОСОБА_5 , 1909 року народження. Батькові на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вищезазначеній адресі. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати ОСОБА_4 . Баба ОСОБА_5 померла ще ІНФОРМАЦІЯ_6 . Після смерті батька відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно, яке він ще за життя заповів їй та її брату ОСОБА_2 . Мати мала право на обов`язкову частку майна при заповіті, але вона не зверталася із заявою до нотаріальної контори на її оформлення, та своє майно заповіла її дочці. Вона прийняла спадщину після смерті батька, оскільки на день його смерті проживала і була зареєстрована за вказаною адресою разом з батьком. Остання звернулася доприватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане нерухоме майно, яке належало спадкодавцю ОСОБА_3 , однак їй було відмовлено у зв`язку з тим, що не підтверджено факту приналежності спадкодавцю - батькові ОСОБА_3 правовстановлюючого документу про право власності на дане будинковолодіння. У зв`язку з вищевказаним, просила суд визнати за нею, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Позивач, ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності.

Відповідач, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився. 22.09.2023 року від нього надійшла заява, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив розглядати справу у його відсутності (а.с. 100).

27.06.2023 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видане Петрилівською сільською радою від 08.03.2004 року, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності у частці 1/1 належало ОСОБА_3 , що підтверджується копією даного свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3011458 (а.с. 11).

Відповідно до копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, від 25.05.2023 року, реєстраційний номер 4996154, реєстровий номер 32/1, по АДРЕСА_1 складається з житлового будинку, 76,6 кв.м., східців, 3,6 кв.м., літньої кухні, 28,4 кв.м., сарая, 37,5 кв.м., сарая, 23,5 кв.м., шопи 14,6 кв.м., погреба 11,2 кв.м., шопи 10,0 кв.м., сарая, 9,2 кв.м., комори 9,2 кв.м., шопи 14,3 кв.м., колодязя, 10,0 м/п. (а.с. 4-6).

Батько позивача, ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 21).

18.06.1959 року ОСОБА_3 одружився з ОСОБА_6 та після реєстрації шлюбу чоловікові та дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_1 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 31.07.1959 року (а.с. 24).

Позивач, ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с. 22).Остання 28.02.1991 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_9 та їй присвоєно шлюбне прізвище « ОСОБА_10 », що встановлено з копії повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 16.06.2023 року (а.с. 25).

Відповідач, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 (а.с. 23).

З виписки із погосподарської книги № 1 Петрилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року, виданої Петрилівським старостинським округом №18 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 19.06.2023 року № 210, вбачається, що житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який побудований до 05.08.1992 року, числиться як колгоспний двір і в ньому були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 , 1933 року народження - голова двору; ОСОБА_4 , 1935 року народження - дружина; ОСОБА_8 , 1969 року народження - дочка; ОСОБА_2 , 1972 року народження - син; ОСОБА_5 , 1909 року народження - мати. За вказаним житловим будинком закріплена земельна ділянка площею 0,25 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та передана в користування ОСОБА_3 (а.с. 13).

Баба позивача, ОСОБА_5 ,померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 22.06.1993 року, серії НОМЕР_7 (а.с. 16).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 від 16.09.2010 року (а.с. 17).

Спадкодавцем, ОСОБА_3 , 26.04.2010 року було складено та посвідчено секретарем Петрилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області заповіт, який зареєстрований в реєстрі за № 19, згідно із яким домоволодіння, що належить йому заповів ОСОБА_1 , позивачу по справі, а земельний пай, що належить йому заповів ОСОБА_2 , відповідачу по справі, що підтверджується копією даного заповіту (а.с. 14).

Довідкою виданою Петрилівським старостинським округом №18 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 12.06.2023 року № 200 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батько - ОСОБА_3 , який був постійним жителем села Петрилів, Тлумацького району, Івано-Франківської області та був зареєстрованим і проживав за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_3 у спадковому житловому будинку зареєстровані : ОСОБА_1 , 1969 року народження - дочка; ОСОБА_9 , 1959 року народження - зять; ОСОБА_4 , 1935 року народження - дружина. Заповіт від ОСОБА_3 у Петрилівській сільській раді посвідчувався, не змінювався і не відмінявся та зареєстрований в реєстрі за №19 від 26.04.2010 року (а.с. 12).

Мати позивача, ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 23.08.2016 року, серії НОМЕР_9 (а.с. 18).

З копії заповіту від 26.04.2010 року, посвідченого секретарем Петрилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, який зареєстрований в реєстрі за № 20, встановлено, що ОСОБА_4 земельний пай та ощадні книжки № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 та № НОМЕР_12 заповіла своїй внучці ОСОБА_11 , а ощадні книжки № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 та № НОМЕР_15 заповіла в рівних частках своїм внукам ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.с. 15).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

На підставі п., 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; та ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17 (провадження № 61-15965св19) зазначено, що «справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах».

Згідно постанови Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 442/1904/20(провадження № 61-7816св21) зазначено, що «під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Визначальним при розгляді заяви про встановлення певних фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки, має значення наявність чи відсутність спору між спадкоємцями. Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість. Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року в справі № 640/10329/16».

У постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 760/5425/17 (провадження № 61-18392св19) вказано, що «справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає встановленим фактом приналежності ОСОБА_3 правовстановлюючих документів, а саме: Свідоцтва про право власності на спадкове майно та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.03.2004 року, які були помилково видані на прізвище « ОСОБА_1 » замість правильного « ОСОБА_1 ».

В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 та для оформлення свого спадкового права звернулася до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане нерухоме майно. Проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з тим,що не підтверджено факту приналежності ОСОБА_3 . Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 180/02-31 від 13.06.2023 року (а.с. 20).

Відповідно до копії спадкової справи № 145/2023 заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_3 .Остання прийняла спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини. Особи, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України відсутні. Інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає (а.с. 47-57).

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 316-319, 392, 1216 - 1222, 1268-1269 ЦК України, керуючись ст. 82, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_16 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_17 .

Повний текст судового рішення складено 02 жовтня 2023 року.

ГоловуючийЛ. І. МОТРУК