Справа № 740/5175/23
Провадження № 4-с/740/14/23
УХВАЛА

25 вересня 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участі секретаря судового засідання Дьоміної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ніжині Чернігівської області скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , державний виконавець Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Раздобрєєва Оксана Валентинівна, про визнання неправомірними і скасування розрахунку заборгованості по аліментах та постанови про закриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області зі скаргою, в якій просить: визнати неправомірним та скасувати розрахунок заборгованості по аліментам від 30.06.2023 по виконавчому листу № 2-1417 від 22.09.2009, виданому 05.07.2019, про стягнення з ОСОБА_2 на її користь 1/4 частки всіх видів заробітку боржника, складений державним виконавцем Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Раздобрєєвою О.В. у виконавчому провадженні № 59539844, та зобов`язати провести перерахунок заборгованості ОСОБА_2 по аліментам, а також визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 59539844 від 28.06.2023.

В обґрунтування скарги зазначає, що на виконанні у Ніжинському відділі державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебувало виконавче провадження №59539844 по примусовому виконанню виконавчого листа №2-1417/09, виданого 05.07.2019 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів боржника щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03.08.2009, до повноліття дитини.

Постановою державного виконавця Раздобрєєвою О.В. від 28.06.2023 виконавче провадження закінчено у зв`язку з повним виконанням. Копію даної постанови вона не отримувала.

30.06.2023 державним виконавцем їй був виданий розрахунок заборгованості по аліментах згідно ст.71 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 28.06.2023 підлягає скасуванню, а розрахунок заборгованості по аліментах від 30.06.2023 не відповідає вимогам чинного законодавства і повинен бути переробленим.

Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, вважає, що вищезазначений розрахунок і надані попередні розрахунки не відповідають один одному по сумам нарахованих і фактично отриманих аліментів, нарахована сума заборгованості не відповідає дійсності, а тому виконавче провадження не може бути закінченим у зв`язку з повним виконанням, оскільки не врахована низка суттєвих підстав.

За час виконання державний виконавець Раздобреєва О.В. жодного разу не проводила разом з нею звірок щодо фактично отриманих сум в рахунок сплачених боржником ОСОБА_2 аліментів.

Зокрема, суми фактично отриманих нею аліментів не відповідають тим сумам, які фактично отримала, оскільки з них була утримана комісія банку, яка, в свою чергу, при перерахуванні сум аліментів лягає на плечі платника аліментів (п.14Переліку, затвердженого постановою КМУ № 146 від 26.03.1993), а тому повинна враховуватись в заборгованість по наступних періодичних платежах.

Навіть за умови правильності нарахування розміру аліментів державним виконавцем Раздобреєвою О.В., вона повинна була врахувати списання комісії банком і провести з нею взаємозвірку.

Також, під час нарахування суми аліментів на підставі п.4 розділу Х?І Інструкції з організації примусового виконання рішень виконавець використовує інформацію про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості. У своєму розрахунку заборгованості по аліментах від 30.06.2023 державний виконавець неправильно вказала розмір доходу - середню заробітну плату працівника для цієї місцевості, що призвело до неправильного нарахування суми аліментів, яка підлягає стягненню.

Так, за офіційними даними Головного управління статистики у Чернігівській області

середня заробітна плата в м.Ніжині за 2020 рік становила:1 квартал -8677,00 грн; 2 квартал - 9046, 00 грн; 3 квартал - 9376,00 грн; 4 квартал - 10112,00 грн. За 2021 рік: 1 квартал 10295,00- грн; 2 квартал - 11615,00 грн; 3 квартал - 11667,00 грн; 4 квартал - 12862,00 грн.

Днем сплати аліментів є день зарахування боржником коштів на депозитний рахунок відповідного відділу державної виконавчої служби. Сплата аліментів за наступний місяць чинним законодавством не передбачена. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що ОСОБА_2 двічі сплатив аліменти за серпень 2021 року і за листопад 2021 року. Не дивлячись на це, державний виконавець ОСОБА_4 з перевищенням службових повноважень розбила ці платежі на суми на майбутній місяць, а не врахувала їх як платежі за поточний, що призвело до неправильного розрахунку суми аліментів, які підлягають стягненню і, відповідно, сукупної заборгованості.

Таким чином, зазначений розрахунок є таким, що не відповідає вимогам ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржницею наведені розрахунки з урахуванням офіційної інформації про середню заробітну плату в м. Ніжині і Ніжинському районі, фактичною сплатою ОСОБА_2 аліментів та сукупної заборгованості, згідно якого заборгованість ОСОБА_2 по аліментах станом на кінець червня 2023 року становить 11739,30 грн. Таким чином, фактичного виконання виконавчого листа №2-1417, виданого Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області 05.07.2019, на даний час не вбачається, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження є неправомірною і підлягає скасуванню.

17 липня 2023 року вона звернулася із скаргою щодо розрахунку заборгованості по аліментам і на постанову про закриття виконавчого провадження.

07 серпня 2023 року вона отримала відповідь за підписом начальника Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) №69783, якою їй в задоволенні скарги було відмовлено.

Крім цього, скаржник просить поновити строк на звернення зі скаргою.

12 вересня 2023 року від державного виконавця Раздобрєєвої О. надійшов відзив на скаргу, в якому остання заперечує проти задоволення скарги та зазначає, що на виконанні у Ніжинському відділі державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Відділ) перебувало виконавче провадження № 59539844 по виконанню виконавчого листа №2-1417/09 від 05.07.2019, виданого Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку боржника на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно Розділу 10 інструкції з примусового виконання рішень виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника.

15.07.2019 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та направлена разом з розрахунком заборгованості боржнику для виконання, а стягувачу - до відома.

Станом на 01.01.2020 заборгованість зі сплати аліментів відсутня, що встановлено відповідно до заяви стягувача від 15.01.2020 за вх. №6944.

Оскільки до відділу надійшла заява стягувача від 15.01.2020 за вх. №6944 про відсутність претензій до боржника щодо сплати аліментів станом на 01.01.2020 можна зробити висновок, що стягувач не зверталась до суду протягом 10 днів з дня одержання розрахунку заборгованості для його оскарження.

У ході примусового виконання встановлено, що боржник є фізичною особою-підприємцем, від аліментів не відмовляється і сплачував регулярно в розмірі 25% від середньомісячної заробітної плати працівника для даної місцевості згідно розрахунку заборгованості від 05.10.2021, який був зроблений головним державним виконавцем Ніжинського ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Північ но-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Яковенко T.M.

Оскільки заборгованість по аліментах нараховується щомісячно згідно статистичних даних, які містяться на сайті https:www.chernigivstat.gov.ua|statdani dohod D112/htm за попердній квартал відповід ного року (оновлення статистичних даних формується протягом певного періоду після закінчення попереднього кварталу), то і сума, аліментів, яка сплачується боржником, відповідає тому кварталу, в якому було зроблено розрахунок.

Розрахунок заборгованості обчислюється на підставі відомостей, отриманих з інформації про середньомісячну заробітну плату штатних працівників у Ніжинському районі станом на дату щомісячного розрахунку, спираючись на попередній розрахунок, зроблений іншим державним виконавцем за попередній період, якщо аліменти сплачуються боржником щомісячно і заборгованості немає. Середньомісячна заробі тна плата за 4 квартал 2021 року становила 12862 грн.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 28.06.2023 аліменти нараховані по 24.02.2022, оскільки до Відділу надійшло рішення №740/1366/22 від 15.02.2023, видане Ніжинським міськрайооним судом Чернігівської області, про звільнення ОСОБА_2 від сплати заборгованості по аліментах на користь ОСОБА_1 , що утворилась з 25.02.2022 і до набрання цим рішенням законної сили, тобто до 30.05.2023 і призначення сплачувати аліменти ОСОБА_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн, починаючи з 09 червня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до розрахунку заборгованості боржником аліменти сплачувались що місячно в розмірі 25% від середньомісячної заробітної плати по Ніжинському району. 28.06.2023 боржником було сплачено залишок заборгованості зі сплати аліментів на момент повноліття дитини. 28.06.2023 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно матеріалів виконавчого провадження стягувач ОСОБА_1 часто зверталася до відділу з заявами про отримання довідок про отримані нею аліменти, отримувала розрахунки заборгованості, про що зроблена відмітка про отримання таких розрахунків на копії розрахунків від 20.09.2022 та від 02.03.2023. На дату закінчення виконавчого провадження - 28.06.2023 до Відділу не надходила інформація про оскарження розрахунків заборгованості по виконавчому провадженню №59539844 у судовому порядку.

Крім того, відповідно до п.14 переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 146 від 26 лютого 1993 року, доставка стягувачу грошових переказів утриманих аліментів провадиться за рахунок платника аліментів. Комісія, списана банком, не є платою за доставку грошових переказів стягувачу. Аліменти сплачувались боржником на депозитний рахунок Ніжинського відділу державної виконавчої служби, а вже потім за розпорядженням державного виконавця перераховувались на рахунок стягувача в банківській установі, який вказаний у заяві про відкриття виконавчого провадження. У державного виконавця відсутня інформація про сплату за доставку коштів за вказаними реквізитами стягувача. Плата за обслуговування банківського рахунку покладається на власника рахунку і не стягується з платника аліментів.

Розгляд скарги просить провести за її відсутності та відмовити у задоволенні скарги.

Представник скаржника адвокат Середа Д.А. надіслав заяву про підтримку скарги та просить справу розглянути за їхньої відсутності.

Боржник ОСОБА_2 надіслав на адресу суду клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з проходженням ним військової служби.

Дослідивши докази, суд, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання.

Згідно частин 1,2 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Визначений законодавством принцип обов`язковості виконання судових рішень, ухвалених судами іменем України, реалізовується органами державної виконавчої служби згідно з нормами Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ст. 449 ЦПК України).

Згідно ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до статті 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення (суду) на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

У відповідності до ст.18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Судом встановлено, що на виконанні у Ніжинському ВДВС перебувало виконавче провадження №59539844 з примусового виконання виконавчого листа №2-1417/09 від 05.07.2019, виданого Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку боржника на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15.07.2019 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

13 серпня 2019 року головним державним виконавцем Яковенко Т.М. було видано довідку про розмір заборгованості по аліментам по виконавчому листу №2-1417/09 від 22.09.2009 за період з липня 2019 по грудень 2019 у сумі 1533,12 грн.

В матеріалах виконавчого провадження наявні заяви ОСОБА_1 від 16.08.2019, 14.01.2020 про відсутність претензій по сплаті аліментів станом на 01.08.2019 та станом на 01.01.2020.

05.10.2021 головним державним виконавцем Яковенко Т.М. було видано довідку про розмір заборгованості по аліментам по виконавчому листу №2-1417/09 від 22.09.2009 за період з січня 2020 по жовтень 2021 року у сумі 2 739,32 грн.

20.09.2022 державним виконавцем Раздобрєєвою О.В. було видано довідку про розмір заборгованості по аліментам по виконавчому листу №2-1417/09 від 22.09.2009 за період з липня 2019 по вересень 2022 року у сумі 41 625,68 грн.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 лютого 2023 року ОСОБА_2 звільнено від сплати заборгованості з аліментів на користь ОСОБА_1 що утворилася з 25 лютого 2022 року і до набрання цим рішенням законної сили. Припинено з дня набрання цим рішенням законної сили стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . Рішення набрало законної сили 30.05.2023.

02.03.2023 державним виконавцем Раздобрєєвою О.В. було видано довідку про розмір заборгованості по аліментам по виконавчому листу №2-1417/09 від 22.09.2009 за період з січня 2020 по лютий 2023 року у сумі 57 878,88 грн.

27.06.2023 державним виконавцем Раздобрєєвою О.В. було видано довідку про розмір заборгованості по аліментам по виконавчому листу №2-1417/09 від 22.09.2009 за період з січня 2020 по 24 лютого 2022 року у сумі 1929,13 грн.

28.06.2023 державним виконавцем Раздобрєєвою О.В. було видано довідку про відсутність заборгованості по аліментам по виконавчому листу №2-1417/09 від 22.09.2009 за період з січня 2020 по червень 2023 року.

Згідно з постановою державного виконавця від 28.06.2023 про закінчення виконавчого провадження ВП №59539844 встановлено, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1417/09, виданого 05.07.2019, закінчено у зв`язку з повним фактичним його виконанням.

19.07.2023 ОСОБА_1 , будучи незгодною з розрахунком заборгованості по аліментах, звернулася зі скаргою до начальника Ніжинського ВДВС про скасування постанови про закриття виконавчого провадження та здійснення перерахунку щодо заборгованості по аліментах.

ОСОБА_1 відмовлено у задоволення скарги.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_1 не згодна з розрахунком заборгованості по аліментах від 30.06.2023, який проведений державним виконавцем, так як не проведено звірку з нею щодо фактично отриманих нею сум в рахунок сплачених боржником аліментів. Виконавець рахувала виключно суму коштів, які надходили на рахунок виконавчої служби, не врахувавши, що з них були утрмані комісія банку. Крім того, виконавцем невірно вказаний розмір доходу - середню заробітну плату працівника для цієї місцевості, що призвело до неправильного нарахування суми аліментів, яка підлягає стягненню, тобто не вчинила належних дій при виконанні виконавчого листа.

У своїй постанові виконавець посилається на п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Тобто, зі змісту вказаної постанови підставою закриття виконавчого провадження є фактичне повне виконання рішення. До матеріалів виконавчого провадження №59539844 з боку боржника було надано платіжне доручення від 28.06.2023 №12934 про сплату залишку заборгованості зі сплати аліментів, у зв`язку з чим державний виконавець виніс спірну постанову.

Пунктом 9 Розділу ХVІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5, визначено, що виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що суму аліментів стягнено в повному обсязі.

Відповідно до частини третьої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

У статті 195 СК України врегульовано порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), та вказано, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року деталізовано статтю 195 Сімейного кодексу України (далі - СК України), відповідно до якої заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Тобто, в умовах правозастосування положень статті 195 СК України має місце ситуація, за якої стягнення аліментів з одного із батьків здійснюється виключно, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Зазначене обумовлено тим, що відповідно до положень Податкового кодексу України та консультацій ДФС (наприклад, лист від 11 листопада 2015 року №10480/99-99-17-02-02-14) для фізичних осіб - підприємців, про яких йшлося вище, не передбачено визначення чистого доходу, з якого можна виокремити аліменти у певній частці, що підтверджується і існуючою судовою практикою Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду від 5 серпня 2020 року у цивільній справі № 464/6206/18 зазначено, що задовольняючи скаргу та визнаючи неправомірним розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, суди виходили з того, що, здійснюючи розрахунок заборгованості зі сплати аліментів боржником, як фізичною особою - підприємцем, виходячи з усіх його доходів, державний виконавець не дотрималася вимог Закону України «Про виконавче провадження» та норм СК України, оскільки заборгованість зі сплати аліментів для фізичної особи - підприємця, який перебуває на спрощеній системі оподаткування, проводиться, виходячи із середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості, і винятки з цього правила закон не містить.

Аналогічні висновки містяться в ухвалах ВС від 1 квітня 2019 року у справі № 708/326/18 (провадження № 61-42802ск18), від 28 січня 2021 року у справі № 489/5101/18 (провадження № 61-19514ск20).

У пункті 4 розділу 16 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року, визначено, що розрахунок заборгованості обчислюється на підставі відомостей, отриманих із заяв та (або) розписок стягувача, інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Таким чином, визначаючи розмір заборгованості зі сплати аліментів, державний виконавець повинен діяти у відповідності до вимог частини другої статті 195 СК України, яка має вищу юридичну силу над актом органу виконавчої влади.

Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11 червня 2021 року у справі № 0603/2-751/11 (провадження № 61-1552св21), від 06 жовтня 2021 року в справі № 2-617/11 (провадження № 61-8293св21) та від 18 січня 2022 року у справі № 523/16627/20 (провадження № 61-16091св21).

Відповідно до частин другої, третьої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Частина 8 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду визначений статтею 71 Закону України «Про виконавчепровадження».

Так, відповідно до частини 3 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця та повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини 8 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

На підтвердження заборгованості боржника ОСОБА_2 по сплаті аліментів скаржником ОСОБА_1 надано розрахунки заборгованості за період з 14.01.2020 по 01.02.2022 на суму 267,10 грн, та розрахунок з січня 2020 по лютий 2022 на суму 15545,70 грн.

Достовірність зазначених розрахунків учасниками справи не оспорені.

Суду не надано жодних доказів погашення зазначеної заборгованості боржником.

У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17.

Судом встановлено, що державним виконавцем Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Раздобрєєвою О.В. при проведенні розрахунку заборгованості у даному виконавчому провадженні не враховано фактично отримані стягувачем суми. Державний виконавець не здійснював розрахунку фактичного виконання рішення суду та не перевірив даних щодо наявності чи відсутності заборгованості по сплаті аліментів перед закінченням виконавчого провадження.

Крім того, попередній розрахунок заборгованості, проведений державним виконавцем Яковенко Т.М. від 05.10.2021 на загальну суму 2739,32 грн, ніким зі сторін виконавчого провадження не оскаржувався.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Згідно ст.452 ЦПК України з Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Суми) на користь ОСОБА_1 належить стягнути 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп. на відшкодування витрат на правничу допомогу.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.247, 260- 261, 450-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати неправомірним та скасувати розрахунок заборгованості по аліментам від 30.06.2023 по виконавчому листу № 2-1417 від 22.09.2009, виданого 05.07.2019 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/4 частки всіх видів заробітку боржника, складений державним виконавцем Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Раздобрєєвою О.В. у виконавчому провадженні № 59539844 та зобов`язати державного виконавця Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Раздобрєєву О.В. провести перерахунок заборгованості ОСОБА_2 по аліментам та видати новий розрахунок.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 59539844 від 28.06.2023, винесену державним виконавцем Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Раздобрєєвою О.В.

Стягнути з Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Суми) на користь ОСОБА_1 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп. на відшкодування витрат на правнич у допомогу.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова