Справа № 597/1684/23
Провадження №2-о/597/99/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2023 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Торської І.В.

за участю секретаря Фаринник Г.В.

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Заліщики цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила винести обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 строком на шість місяців, у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав, з покладенням на нього наступних обов`язків:

-заборонити ОСОБА_3 перебувати у місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 що за адресою: АДРЕСА_2 Товстенської селищної територіальної громади Чортківського району Тернопільської області;

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона і заінтересована особа ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №18.

Вони проживають за адресою: АДРЕСА_2 у будинку, 76/100 частин якого належить заявниці. Інші 24/100 частин вказаного будинковолодіння належить матері заявниці ОСОБА_4 .

Заінтересована особа ОСОБА_3 зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Під час спільного проживання в одному будинковолодінні ОСОБА_3 вчиняє відносно ОСОБА_1 домашнє насильство, тобто дії психологічного насильства, що вчиняються в межах місця проживання між подружжям.

Так, 02.11.2018 року близько 10 години ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_1 , а саме: висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.

Також, 01.05.2021 року близько 16 години 40 хвилин ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_1 , а саме: висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.

Крім цього, 04.09.2023 року ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_1 , а саме: висловлювався на адресу останньої з погрозами та образами.

05.09.2023 року ОСОБА_3 порушив винесений 04.09.2023 року відносно нього терміновий заборонний припис.

Вищевказані факти підтверджуються постановами Заліщицького районного суду Тернопільської області №597/727/19 від 22.05.2019 року, №597/1125/21 від 03.08.2021 року, №597/1631/23 від 06.09.2023 року.

За таких обставин, ОСОБА_1 , вважає обґрунтованим ризик можливого вчинення ОСОБА_3 в майбутньому домашнього насильства щодо неї, а тому, вона як жертва домашнього насильства потребує захисту з боку держави шляхом видачі судом обмежувального припису на строк 6 місяців із визначенням заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків.

Ухвалою судді від 19 вересня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису. Постановлено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги, викладені у заяві підтримала, просили їх задовольнити. Заявниця пояснила, що її чоловік ОСОБА_3 продовжує вчиняти домашнє насильство, щодо неї погрожує та ображає її.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив щодо встановлення обмежувального припису. В той же час, повідомив суду, що у нього є будинок в с.Солоне Чортківського району Тернопільської області, який йому заповіла його тітка ще у 2013 році.

Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_1 зазначила, що вона і заінтересована особа ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №18.

Вони проживають за адресою: АДРЕСА_2 у будинку, 76/100 частин якого належить заявниці. Інші 24/100 частин вказаного будинковолодіння належить матері заявниці ОСОБА_4 .

Заінтересована особа ОСОБА_3 зареєстрований в АДРЕСА_1

Під час спільного проживання в одному будинковолодінні ОСОБА_3 вчиняє відносно ОСОБА_1 домашнє насильство, тобто дії психологічного насильства, що вчиняються в межах місця проживання між подружжям.

Так, 02.11.2018 року близько 10 години ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_1 , а саме: висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.

Також, 01.05.2021 року близько 16 години 40 хвилин ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_1 , а саме: висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.

Крім цього, 04.09.2023 року ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_1 , а саме: висловлювався на адресу останньої погрози та образи.

05.09.2023 року ОСОБА_3 порушив винесений 04.09.2023 року відносно нього терміновий заборонний припис.

Вищевказані факти підтверджуються постановами Заліщицького районного суду Тернопільської області №597/727/19 від 22.05.2019 року, №597/1125/21 від 03.08.2021 року, №597/1631/23 від 06.09.2023 року.

Відтак, до виниклих правовідносин підлягають застосуванню наступні норми процесуального та матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно п. 3 ч.1 ст.350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч.1 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Верховним Судом у постанові № 753/4405/20 від 12 квітня 2022 року зазначено, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Стаття 26 зазначеного Закону визначає, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису.

Верховний Суд у постанові № 299/3692/19 від 30 червня 2021 року вказав, що враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Згідно із ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п.9 ч.1 ст.1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

У постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 369/7782/19 зроблено висновок, що відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 обґрунтовувала підстави для видачі судом обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 нормами статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відтак, суд оцінивши доводи заяви, проаналізувавши надані документи, встановив, що ОСОБА_3 , який заявниці приходиться чоловіком, неодноразово за місцем проживання ОСОБА_1 вчиняв щодо неї домашнє насильство психологічного характеру, що вбачається із вищенаведених постанов Заліщицького районного суду Тернопільської області №597/727/19 від 22.05.2019 року, №597/1125/21 від 03.08.2021 року, №597/1631/23 від 06.09.2023 року. Дії ОСОБА_3 полягали у образах ОСОБА_1 нецензурними словами, погрозах фізичною розправою.

Всі ці дії в сукупності, а також обставини, на які посилається заявниця, а саме не виконання ОСОБА_3 термінового заборонного припису від 04.09.2023 року вказують на те, що заінтересована особа продовжує вчиняти домашнє насильство щодо ОСОБА_1 , що викликало у постраждалої особи побоювання за свою безпеку та стало причиною її звернення до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

Отож, ОСОБА_1 як жертва домашнього насильства, з урахуванням та оцінкою наявних ризиків потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оскільки ігнорування ОСОБА_3 застосованих судом заходів впливу до нього, порушення вимог термінового заборонного припису, дають підстави вважати вірогідним продовження чи повторне вчинення кривдником щодо неї психологічного насильства.

Зазначене підтверджується фактичними обставинами справи, які встановлено судом в ході заслуховування пояснень заявниці та під час дослідження письмових доказів.

Тривалість протиправної поведінки ОСОБА_3 щодо ОСОБА_1 є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

З огляду на вказані обставини, суд доходить до висновку про необхідність видачі обмежувального припису, а тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково. Слід видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_3 на строк 6 (шість) місяці, яким встановити наступний захід тимчасового обмеження прав кривдника:

-заборонити ОСОБА_3 перебувати у місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 ;

-заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 що за адресою: АДРЕСА_2 ;

Водночас, при прийнятті такого рішення суд звертає увагу на те, що життя та здоров`я, недоторканність і безпека заявниці, як найвища соціальна цінність переважають над правом заінтересованої особи на її житло, а тому допускається його обмеження, оскільки втручання держави у це право через механізм обмежувального припису є виправданим, якщо суд встановив підстави для застосування цього обмежувального припису (постанова Верховного Суду у справі № 531/352/22 від 22 лютого 2023 року).

Заява у частині встановлення заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 шляхом заборони заінтересованій особі: ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 та в будь який спосіб спілкуватися з нею, вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, до задоволення не підлягає, оскільки докази на обґрунтування таких обставин в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 350-6, 352-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , на строк 6 (шість) місяців, яким встановити наступний захід тимчасового обмеження прав кривдника:

-заборонити ОСОБА_3 перебувати у місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 Товстенської селищної територіальної громади Чортківського району Тернопільської області.

У задоволенні інших вимог заяви - відмовити.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Повідомити про встановлення обмежувального припису відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також Товстенську селищну раду Чортківського району Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20.09.2023 року.

Суддя Ірина ТОРСЬКА