Справа № 685/298/21
Провадження № 2/685/3/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2023 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Таранської Т.О.,

представника позивача адвоката Мілашевського М.Г.,

представника відповідача адвоката Богуша І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна 2001» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

11 березня 2021 року адвокат Латюк П.Я., діючи в інтересах позивачки ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що позивачка є власником земельної ділянки площею 3,7103 га з кадастровим номером :02:004:0101, яка розташована на території Михнівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області. Згідно даних договору оренди цієї земельної ділянки від 04 лютого 2014 року, зареєстрованого 04 серпня 2014 року реєстраційною службою Теофіпольського райуправління юстиції за № 6552626, позивачка здала цю земельну ділянку ТОВ «Україна 2001» в оренду на 10 років.

Представником заявлена вимога зобов`язати ТОВ «Україна 2001» усунути перешкоди у користуванні належною позивачці вищезазначеною земельною ділянкою та повернути її позивачці.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 не підписувала спірного договору оренди та не передавала земельної ділянки в оренду відповідачу, у зв`язку з чим, за відсутності такого невід`ємного елементу письмової угоди, як підпис його учасника, договір оренди є неукладений, що наділяє власника ділянки вимагати її повернення, так як відповідач безпідставно користується земельною ділянкою.

В ході судового розгляду представники позивачки вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві.

Сама позивачка також підтримала свої позовні вимоги, зазначила, що договір не підписувала.

Від представника відповідача ТОВ «Україна 2001» надійшов письмовий відзив на позов, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Свої заперечення мотивує тим, що у 2014 році між сторонами по справі було укладено договір оренди, відповідачем було здійснено державну реєстрацію іншого речового права оренди. З часу укладення та державної реєстрації договору оренди ТОВ «Україна 2001» сумлінно виконує умови договору, а позивачка своєчасно і в повному обсязі, а також без заперечень отримує орендну плату, відповідач також своєчасно та в повному обсязі сплачував усі передбачені законодавством податки та плажежі за ОСОБА_1 .

Зазначив, що ОСОБА_1 особисто надала всі необхідні для укладення договору документи копії паспорту, картки платника податку, державний акт на право власності на землю, наявність у ТОВ «Україна 2001» копій цих документів, які є особистими та не передбачають доступу до них сторонніх осіб, свідчить про добровільність укладення договору з її сторони.

В ході судового розгляду представник відповідача ОСОБА_2 позовних вимог не визнав з підстав, зазначених у письмовому відзиві. Додатково пояснив, що спірна земельна ділянка складається з двох земельних паїв, успадкованих позивачкою після смерті бабусі, і позивачкою були надані документи щодо об`єднання цих ділянок в одну. Впродовж усього строку дії відповідач виконував свої зобов`язання за договором по виплаті орендної плати, а також і щорічних подарунків до свят. Лише в 2017 році ОСОБА_1 звернулася до начальника відділку в с. Михнівка щодо повернення їй ділянки.

Заслухавши доводи учасників судового розгляду, пояснення свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Позивачка ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки площею 3,7103 га з кадастровим номером :02:004:0101, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населеного пункту на території Михнівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області (в даний час Теофіпольської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області), що підтверджується Державним актом на право власності на землю серії ЯК № 960185 від 22 червня 2010 року.

Відповідно до договору оренди землі від 07 лютого 2014 року ОСОБА_1 передала ТОВ «Україна 2001» вищезазначену земельну ділянку в оренду, договір укладено на 10 років. Право оренди зареєстровано 04 серпня 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Теофіпольського районного управління юстиції Хмельницької області Шуляком Д.В. за номером запису про інше речове право 6552626.

Згідно висновку експерта Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 17 січня 2023 року № 3268/3269/22-26 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи по матеріалам цивільної справи № 685/298/21, провадження № 2/685/9/22, підпис від імені ОСОБА_1 в графі «Орендодавець» в розділі «Підписи сторін» у договорі оренди землі укладеному 07 лютого 2014 року між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю «Україна 2001», зареєстрованому 04 серпня 2014 року реєстраційною службою Теофіпольського районного управління юстиції Хмельницької області за записом № 6552626 (у двох примірниках) виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою (а.с. 158-163).

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до законодавчого визначення, правочином є, перш за все, вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 18 цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Разом з тим, в ході судового розгляду встановлено наступне.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 надала копію спірного договору, виготовлену з наявного у неї одного з примірників. У відповідача, який є орендарем за спірним договором, є в наявності копії особистих документів ОСОБА_1 , необхідних для укладення договору оренди землі, зокрема, її паспорту, довідки про присвоєння РНОКПП, державного акту про право власності на вищезазначену земельну ділянку, а також відомості щодо об`єднання двох земельних ділянок, одна з яких була успадкована позивачкою.

Зазначені документи були продемонстровані представником відповідача у судовому засіданні, позивачкою у судовому засіданні було підтверджено їх відповідність оригіналам.

Свідок ОСОБА_3 , 1978 року народження, пояснила, що тривалий час працювала бухгалтером відділку в с. Михнівка ТОВ «Україна 2001», в тому числі і у 2014 році. Зазначила, що в той час укладення договорів оренди землі здійснювалося у конторі відділку, вона та інші працівники контори здійснювала оформлення договорів оренди, хоча в даний час такі договори укладаються виключно в центральній конторі. Перед укладенням договору оренди землі ОСОБА_1 особисто принесла до них в контору усі необхідні документи, яких у повній мірі ще не було, так як здійснювалося переоформлення спадщини. Був складений договір оренди землі, ОСОБА_1 забрала з собою усі примірники, щоб обговорити з чоловіком. Наступного дня вона принесла до контори уже підписані договори, один з примірників їй віддали. В подальшому ТОВ «Україна 2001» стало користуватися цією земельною ділянкою та виплачувати ОСОБА_1 орендну плату, а так як земельна ділянка ОСОБА_1 включала 2 паї, тому по документах по сплаті орендної плати вона зазначалася двічі.

Такі ж покази надала свідок ОСОБА_4 , 1963 року народження, яка також працювала бухгалтером відділку в с. Михнівка.

Позивачка ОСОБА_1 заперечила факт передачі копії документів ТОВ «Україна 2001», проте не змогла пояснити, яким чином копії її особистих документів, в тому числі і ті, які стосуються об`єднання земельних ділянок в одну, опинилися у ТОВ «Україна 2001».

Частиною другою статті 11 ЦК України передбачені, в якості підстав для виникнення цивільних прав і обов`язків, інші юридичні факти, не визначаючи їх конкретного переліку.

Одним з таких юридичних фактів, визначених статтею 237 ЦК України, є представництво, тобто правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Цивільним законодавством не передбачено обов`язкової форми довіреності, лише для представництва, яке грунтується на договорі, згідно ст. 244 ЦК України. Проте, навіть і у такому випадку, згідно ст. 218 ЦК України, недодержання письмової форми не має наслідком недійсності такої довіреності.

В ході судового розгляду є об`єктивні докази, що спірний договір оренди землі від 07 лютого 2014 року підписувала не орендодавець. Однак усі обставини щодо укладення даного договору, таких як наявність в орендаря документів щодо права власності орендодавця на земельну ділянку, паспорта, коду РНОКПП, отримання орендодавцем усіх примірників договору для ознайомлення ще до їх підписання, повернення уже підписаних, факт наявності одного з примірників договору у себе, свідчить про те, що підписання спірного договору оренди іншою особою, ймовірно чоловіком, відбулося від її імені.

Статтею 241 ЦК України передбачено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Тобто, у ОСОБА_1 була можливість, в разі незгоди з підписанням іншою особою, яка діяла як її представник, з укладенням спірного договору оренди, не вчиняти дій, які б могли бути розціненими як його схвалення.

Відповідачем надані розрахункові відомості про отримання ОСОБА_1 певної продукції (зерно, цукор тощо) в рахунок орендної плати, нарівні з іншими орендодавцями, починаючи з 2014 року. Сама позивачка визнала, що вона отримувала орендну плату за всі роки.

Отриманням від ТОВ «Україна 2001» орендної плати в 2014, 2015 та 2016 роках свідчать про схвалення ОСОБА_1 вчинення представником правочину від її імені укладення договору оренди землі, особа самого представника в даному випадку не має значення.

Лише в 2017 році ОСОБА_1 стала приймати міри щодо припинення спірного договору, звернувшись 13 лютого 2017 року до суду з вимогою до ТОВ «Україна 2001» про визнання спірного договору оренди недійсним (справа № 685/261/17), однак лише не погоджуючись з певних пунктів, предметом спору не було непідписання нею, як орендодавцем, цього договору.

Позивачка у судовому засіданні не змогла надати пояснень щодо причин, чому нею впродовж трьох років з 2014 по 2017 роки не приймалися міри щодо припиненян оренди та повернення собі права на користування своєю земельною ділянкою.

Таким чином, в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт підписання 07 лютого 2014 року договору оренди землі не особисто орендодавцем ОСОБА_1 , а представником від її імені, наступне схвалення нею укладеного представником договору оренди, яке полягало у отриманні впродовж наступних трьох років орендної плати та відсутності з її сторони будь-яких дій, спрямованих на припинення цього договору оренди, тому цивільні права та обов`язки позивачки за спірним договором оренди створені з моменту вчинення правочину 07 лютого 2014 року.

Суд також враховує наступну обставину. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України одними з загальних засад цивільного законодавства є добросовісність, розумність та справедливість. На цих же засадах має грунтуватися зобов`язання між сторонами правочину, відповідно до ч. 3 ст. 509 ЦК України.

ОСОБА_1 , як сторона потенційного договору оренди, надала іншій стороні необхідні документи для укладення договору, отримала усі його примірники для ознайомлення дома, особисто повернула належні орендарю два примірники з проставленими підписами орендодавця, отримувала орендну плату. Тому її позиція, після спливу 7-ми років дії договору до дня звернення до суду з цим позовом, що договір нею не був підписаний, не може розцінюватися як добросовісність та справедливість у правовідносинах між сторонами договору.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 15, 16, 202, 203, 204, 205, 207, 215, 237, 241, 509, 627, 638 ЦК України, ст.ст. 6, 14, 18 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна 2001» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :02:004:0101 та її поверненні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.П. Самойлович