КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/9747/2023 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Олійника В.І.,

секретар судового засідання: Гайдаєнко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Мусійченка Данила Леонідовича, який діє в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсним договору купівлі-продажу предмета лізингу та стягнення сплачених коштів,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу предмета лізингу від 17.03.2021 року та застосувати реституцію й стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 520 000,00 грн. сплачених позивачем коштів за предмет лізингу - автомобіль Mazda CX 5 та 45 748,05 грн. винагороди сплаченої на користь лізингодавця за отримане у лізинг майно та платежі з відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням предмету лізингу .

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 25.11.2019 року він уклав із АТ КБ «ПриватБанк» договір фінансового лізингу № ODH0А!00000181. Згідно з додатком № 1 до договору № ODH0А!00000181 від 25.11.2019 року предметом договору фінансового лізингу є автомобіль Mazda CX 5, 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 .

17.03.2021 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір № б/н купівлі-продажу предмету лізингу. Даний договір укладено з повним розрахунком між сторонами за предмет лізингу відповідно до договору фінансового лізингу № ODH0А!00000181.

Згідно п. 1.2 даного договору, продавець підтверджує, що товар на момент укладення даного договору належить йому на праві власності, товар не новий та був у використання, що у відношенні його на момент укладення договору, не має прав третіх осіб, товар не перебуває у заставі, під арештом, на нього немає яких-небуть інших існуючих зобов`язана та обтяжень.

Відповідно до п. 8.2 зазначеного договору, сторони домовились, що всі можливі претензії за цим договором повинні бути розглянуті будь-якою зі сторін не пізніше 30 днів з моменту отримання претензії.

17.03.2021 року між ОСОБА_1 та довіреною особою АТ КБ «ПриватБанк» Бондар О.Ю. укладено акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, у якому зазначено, що лізингоодержувач повністю сплатив лізингодавцю всі належні до сплати платежі за договором. Предмет лізингу - автомобіль Mazda CX 5, 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 разом із відповідними документами передано у власність лізингоодержувачу.

18.03.2021 року позивач звернувшись до сервісного центру МВС України з метою перереєстрації автомобіля Mazda CX 5, 2018 року випуску, дізнався, що номер двигуна не співпадає з номером двигуна заводу виробника зазначеного автомобіля. Даний двигун перебуває у розшуку в Інтерполі. У зв`язку із чим автомобіль Mazda CX 5, 2018 року випуску був поміщений у позивача на штрафмайданчик, та вилучено свідоцтво про реєстрацію автомобіля.

У той же день слідчими Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області по даному факту було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 358 КК України.

01.04.2021 року на адресу відповідача позивачем направлена претензія про розірвання договору фінансового лізингу від 25.11.2019 року, договору купівлі-продажу предмета лізингу від 17.03.2021 року та повернення коштів сплачених за договором фінансового лізингу від 25.11.2019 року № ODH0А!00000181.

14.04.2021 року відповідачем було надано відповідь про відсутність підстав для задоволення претензії та повернення позивачеві сплачених за спірний автомобіль коштів, оскільки на момент оформлення лізингу претензій з боку сервісного центру до даного автомобіля не було, провини банка немає.

У той же час спірний договір купівлі-продажу предмету лізингу був укладений 17.03.2021 року, до сервісного центру з метою реєстрації даного автомобіля позивач звернувся на наступний день та написав заяву про проведення експертизи відповідно до вимог чинного законодавства.

Посилаючись на п. 15 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, ст.ст. 203, 215, 229, 673, 675, 678, 679, 680, 682, 688 ЦК України просить позов задовольнити, визнати недійсним договір купівлі-продажу предмета лізингу від 17.03.2021 року № б/н - автомобіля Mazda CX 5, 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , застосувати реституцію та стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача кошти в сумі 520 000,0 грн, сплачених за автомобіль Mazda CX 5, 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , 45 748,05 грн винагороди сплаченої на користь лізингодавця за отримане у лізинг майно та платежі з відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних із страхуванням предмета лізингу, судові витрати та витрати на послуги адвоката.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року позов задоволено.

Визнано недійсним Договір № б/н купівлі-продажу предмету лізингу, укладений 17.03.2021 року між Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 .

Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 здійснені лізингові платежі у розмірі 565 738 грн 05 коп.

Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у загальній сумі 6 565 грн 39 коп.

Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 6 000 грн 00 коп. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, адвокат Мусійченко Данил Леонідович, який діє в інтересах АТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що задовольняючи позов суд визнав недійсним договір № б/н купівлі-продажу предмету лізингу від 17.03.2021 року та стягнув з АТ КБ "ПриватБанк" лізингові платежі у розмірі 565 738 грн 05 коп., що не відповідає вимогам ст. 216 ЦК України. Вказував, що застосування реституції можливо лише до конкретного правочину, який є нікчемним або який визнано недійсним, натомість договір купівлі-продажу предмету лізингу від 17.03.2021 року, який визнаний недійсним, не містить будь-яких умов щодо обов`язку оплати лізингових платежів, тому представник апелянта вважає, що суд першої інстанції помилково застосував реституцію до лізингових платежів, які були сплачені зовсім за іншим договором, який недійсним не визнавався.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані також тим, що суд першої інстанції були відсутні підстави для визнання договору № б/н купівлі-продажу предмету лізингу від 17.03.2021 року, оскільки АТ КБ "ПриватБанк" придбав транспортний засіб 26.11.2019 року. Під час оформлення права власності, Сервісний центр РСЦ МВС Дніпропетровська здійснив обов`язкову перевірку номера двигуна авто та встановив його відповідність документам. Без виконання цієї перевірки право власності не було би оформлене за покупцем. Вказав, що АТ КБ "ПриватБанк" в цей же день, одразу, передав авто лізингоодержувачу. В подальшому невідповідність номера двигуна виявлена 18.03.2021 року, що свідчить про заміну двигуна саме в період з 26.11.2019 року по 18.03.2021 року. Тому представник скаржника вважає, що з урахуванням положення ст. 679 ЦК України законодавцем покладено обов`язок доведення обставин на які посилається позивач, а саме заміна двигуна автомобіля на двигун, що знаходить в розшуку в період до 26 листопада 2019 року (момент передачі автомобіля), саме на покупця.

Представник апелянта також вказував, що суд першої інстанції не встановив коли саме була заміна двигуна (до 26.11.2019 року, чи після 26.11.2019 року), натомість позивач клопотання про проведення судової експертизи з метою встановлення цих обставин не заявляв, доказів на підтвердження того, що двигун був замінений до 26.11.2019 року не надав. Водночас згідно матеріалів справи вбачається, що станом на 26.11.2019 року Сервісний центр РСЦ МВС Дніпропетровська під час реєстрації договору купівлі-продажу транспортного засобу здійснив обов`язкову перевірку номера двигуна авто та встановив його відповідність документам.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги стосовно стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу представник апелянта зазначив те, що надані докази представником позивача на підтвердження отримання правничої допомоги та понесення витрат не є достатніми для підтвердження надання витрат правничої допомоги. Оскільки по-перше, згідно обставин справи невідповідність двигуна виявлена 18.03.2021 року, а договір про надання правової допомоги був укладений ще 09.03.2020 року, що свідчить про ймовірність надання правової допомоги по іншій справі. По-друге, згідно акту виконаних робіт згідно договору про надання правової допопомги від підписаного 20.03.2021 року зазначено, що послуги надавались на виконання договору від 09.03.2021 року, а не договору від 09.03.2020 року. По-третє, представник апелянта вказував, що ні зі змісту договору про надання правової допомоги укладеного 09.03.2020 року, ні зі змісту акту виконаних робіт від 20.03.2021 року не можливо встановити по яким саме питанням були надані ОСОБА_1 послуги.

23 червня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача ОСОБА_1 , в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Також просив стягнути з відповідача витрати на надання правової допомоги.

03 липня 2023 року на електронну адресу Київського апеляційного суд надійшли письмові пояснення від представника АТ КБ "ПриватБанк" - адвоката Шевченка А.О..

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що з урахуванням наявності у позивача, який придбав автомобіль в процедурі фінансового лізингу, права на захист «законних очікувань» щодо проведення його державної реєстрації, оформлення та видачі реєстраційних документів на автомобіль, і вільної експлуатації, встановленого факту порушення прав позивача при отриманні в лізинг та оформленні договірних відносин купівлі-продажу автомобіля зі зміненим номерним позначенням кузова, наявні підстави для визнання договору купівлі-продажу предмету лізингу недійсними, адже такий автомобіль в силу наведених вимог чинного законодавства не міг бути предметом спірного договору, що вказує на наявність підстав, передбачених ч. 1 ст. 203 ЦК України.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Вирішуючи питання про розмір коштів, які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача, суд першої інстанції виходив із вартості предмету лізингу в сумі 520 000,00 грн, а також розміру платежів за користування предметом лізингу згідно додатку №2 до договору фінансового лізингу № ODH0А!00000181 від 25.11.2019 року за період з листопада 2019 року по березень 2021 року, що становить 45 748,05 грн.

Однак такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 809-1 ЦК України, у разі визнання договору лізингу недійсним або віднесення до нікчемного лізингоодержувач зобов`язаний негайно повернути лізингодавцю предмет договору лізингу у стані, в якому він був одержаний, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. При цьому лізингові платежі, сплачені на момент визнання договору лізингу недійсним або віднесення до нікчемного, поверненню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з аналізу норм чинного цивільного законодавства, договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу транспортного засобу, про що свідчить зміст договору з урахуванням правил статті 628 ЦК України.

За імперативним положенням статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. У разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (частина перша статті 220 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Отже, оспорюваний договір, підписаний сторонами, є в цілому нікчемним, тобто розглядається з точки зору права як такий, що юридично не мав місця, не створив будь-яких правових наслідків, окрім тих, що пов`язані з його недійсністю. Нікчемний договір є недійсним разом з усіма його умовами та не створює для сторін зобов`язань, що в ньому закріплені.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №468/147/18-ц.

Встановлено, що 25.11.2019 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» укладено договір фінансового лізингу, № ODH0А!00000181, предметом якого є транспортний засіб/автомобіль BMW X5, 2017 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 2 вказаного договору, ОСОБА_1 отримав від АТ КБ «ПриватБанк» у платне користування вказаний автомобіль та зобов`язався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у додатку 2 «графік сплати лізингових платежів», з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору.

17.03.2021 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір № б/н купівлі-продажу предмету лізингу. Даний договір укладено з повним розрахунком між сторонами за предмет лізингу відповідно до договору фінансового лізингу № ODH0А!00000181. Продавець зобов`язується передати у власність покупцю товар, що вказаний в Таблиці 1, а покупець зобов`язається прийняти товар на умовах, визначених цим договором. Продавець підтверджує, що товар на момент укладання даного договору належить йому на праві власності, товар не новий та був у використанні, що у відношенні його, на момент укладення даного договору, немає прав третіх осіб, товар не перебуває в заставі, під арештом, на нього немає яких-небудь інших існуючих зобов`язань та обтяжень. Покупець розуміє, що продавець не є виробником товару, тому всі претензії щодо якості (в тому числі, прихованих недоліків) та комплектності товару покупець може пред`являти виключно виробнику товару. Відповідно до п. 8.2 зазначеного договору сторони домовились, що всі можливі претензії за цим договором повинні бути розглянуті будь-якою зі сторін не пізніше 30 днів з моменту отримання претензії.

17.03.2021 року між ОСОБА_1 та довіреною особою АТ КБ «ПриватБанк» Бондар О.Ю. укладено акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу по фінансовому лізингу № ODH0А!00000181 від 25.11.2019 року про наступне: 1. Цим актом сторони засвідчують, що всі зобов`язання сторін відповідно до договору № К2Н0А!00000442 було належним чином виконано, претензій стосовно договору та зобов`язань за ним сторони не мають. 2. Лізингоодержувач повністю сплатив лізингодавцю всі належні до сплати платежі за договором. 3. Предмет лізингу - автомобіль Mazda CX 5, 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 разом з відповідним документами передано у власність лізингоодержувачу.

Згідно з актом приймання-передачі транспортного засобу, представник лізингодавця та ОСОБА_1 склали цей акт про те, що здійснено приймання-передачу транспортного засобу марки Mazda CX 5 № НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію.

Відповідно до повідомлення, наданого Регіональним сервісним центром Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Вінницькій області Територіального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ № 0541, що під час перевірки було встановлено, що у банку даних Генерального секрктаріату Інтерполу номер двигуна вашого транспортного засобу значиться в розшуку.

Вінницьким РУП ГУ НП у Вінницькій області 19.03.2021 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Даний автомобіль та свідоцтво про про реєстрацію автомобіля було тимчасово вилучено та поміщено на штраф майданчик за адресою: вул. Пирогова, 4, м. Вінниця (ЖЕО № 5734).

14.04.2021 року відповідачем було надано відповідь про відсутність підстав для задоволення претензії та повернення позивачеві сплачених за спірний автомобіль коштів, оскільки на момент оформлення лізингу претензій з боку сервісного центру до даного автомобіля не було, провини банка немає.

На підтвердження здійснених позивачем на користь відповідача лізингових платежів, сторона позивача надала суду копії банківської виписки по кредитному договору № ODH0А!00000181 від 25.11.2019 року про проведені оплати за період 25.11.2019 року до 24.04.2021 року.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визнання недійсним договір купівлі-продажу предмету лізингу від 17.03.2021 року - автомобіля Mazda CX 5, 2018 року випуску, універсал, номер кузова НОМЕР_1 та стягнення частини лізингових платежів, що складаються з вартості авто в розмірі 520 000 грн, разом з тим суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо стягнення з відповідача на користь позивача здійснені лізингові платежі саме у розмірі 45 748,05 грн. винагороди сплаченої на користь лізингодавця за отримане у лізинг майно та платежі з відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням предмету лізингу, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1.1 договору купівлі-продажу предмету лізингу № б/н від 13.03.2021 року, який укладений між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 у зв`язку з повним розрахунком між покупцем і продавцем за предмет лізингу до дати укладення цього договору шляхом виплати покупцем усієї вартості предмету лізингу за договором лізингу, продавець зобов`язується передати у власність покупцю товар, що вказаний в таблиці 1 (автомобіль Mazda CX 5 (VIN номер НОМЕР_4 , РІК ВИПУСКУ 2018)), а покупець зобов`язується прийняти товар на умовах, визначених цим договором.

В п. 4 вищевказаного договору зазначено, що загальна вартість товару становить 520000 грн.

Оскільки законом визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, погодження сторонами плати за користування автомобілем за договором фінансового лізингу (який не визнаний судом недійсним), не може бути підставою для повернення сплачених передбачених цим договором, за користування наймачем майном лізингових платежів..

Тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача розмір платежів за користування предметом лізингу згідно додатку № 2 до договору фінансового лізингу № ODH0A!00000181 від 25.11.2019 року за період з листопада 2019 року по березень 2021 року, що становить 45 748,05 грн, а також платежі пов`язати зі страхуванням, а тому рішення суду в частині стягнення лізингових платежів підлягає зміні.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не встановив, коли саме була заміна двигуна (до 26.11.2019 року чи після 26.11.2019 року), суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки з матеріалів справи вбачається, що номер кузова та номер двигуна автомобіля Mazda CX 5, 2018 року випуску, з 26.11.2019 року по 19.03.2021 року, тобто з часу придбання відповідачем предмету лізингу та реєстрації договору купівлі від 17.03.2021 року, є тим самим. З тверджень відповідача встановлено, що після придбання відповідачем транспортного засобу 26.11.2019 року та до моменту передавання його позивачу, жодної заміни двигуна не відбулося. При цьому відповідач не спростував та не надав суду доказів того, що двигун транспортного засобу не перебував у розшуку в Інтерполі, на нього були відсутні права третіх осіб, і такий транспортний засіб був придатний для його експлуатації у відповідності до діючого законодавства.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач клопотання про проведення судової експертизи з метою встановлення цих обставин не заявляв, доказів на підтвердження того, що двигун був замінений після 26.11.2019 року не надавав, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки 28 серпня 2023 року до Київського апеляційного суду представник позивача подав заяву про приєднання додаткових доказів, а саме висновок експертного дослідження Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 19.11.2019 року, з якого вбачається, що номер кузова НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_6 , ідентифікатор НОМЕР_8, наданого на дослідження транспортного засобу Mazda CX-5, не змінювалися (а.с. 215).

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає наданий представником позивача висновок експертного дослідження від 19.11.2019 року належним та допустимим доказом.

Доводи апеляційної скарги про те, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для визнання договору купівлі-продажу предмету лізингу № б/н від 17.03.2021 року недійсним, а тому на думку скаржника, і визнання недійсним договору купівлі-продажу предмету лізингу не тягне за собою застосування реституції на договір фінансового лізингу, суд апеляційної інстанції відхиляє виходячи з наступного.

Відповідно до умов укладеного договору фінансового лізингу, ОСОБА_1 отримав від АТ КБ "ПриватБанк" у платне користування вказаний автомобіль та зобов`язався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у додатку 2 "графік сплати лізингових платежів", з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. У складову лізингового платежу також включено і вартість авто.

17.03.2021 року між АТ КБ "ПриватБанк" укладено договір № б/н купівлі-продажу предмету лізингу. Даний договір укладено з повним розрахунком між сторонами за предмет лізингу відповідно до договору фінансового лізингу № ODH0A!00000181.

Також слід зазначити, що відповідно до п.1.2 вказаного договору продавець підтверджує, що товар на момент укладення даного договору належить йому на праві власності, товар не новий та був у використанні, що у відношенні його, на момент укладення даного договору, немає третіх осіб, товар не перебуває в заставі, під арештом, на нього немає яких-небудь інших існуючих зобов'язань та обтяжень.

У постанові Верховного Суду від 09 січня 2023 року у справі 750/1163/20, провадження № 61-9477св21, колегією суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду досліджувалось питання щодо особливостей укладення та визнання в судовому порядку нікчемними, а також застосування реституції за договором фінансового лізингу автомобіля. У вказаній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що договір фінансового лізингу є змішаним договором, який поєднує в собі елементи договорів оренди та купівлі-продажу, а передбачені договором лізингові платежі включають як плату за надання майна у користування, так і частину покупної плати за надання майна у власність лізингоодержувачу по закінченню дії договору. На правовідносини, що склалися між сторонами щодо одержання позивачем як лізингодавцем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність відповідачу, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

Тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що після внесення всіх необхідних платежів ОСОБА_1 в рахунок вартості вищевказаного транспортного засобу, між сторонами був укладений договір купівлі-продажу автомобіля, тому правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані нормами законодавства, які виникають з відносин укладення договорів купівлі-продажу.

Таким чином, до спірних правовідносин судом першої інстанції правомірно було застосовано ст. 216 ЦК України внаслідок визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що майнове право позивача було порушено відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнення лізингових платежів, а саме підлягає стягненню з відповідача на користь позивача здійсненні лізингові платежі у розмірі 520 000 грн (вартість авто).

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що у відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

На підтвердження понесений судових витрат на правову допомогу представник позивача додав до відзиву на апеляційну скаргу:

- квитанцію прибуткового касового ордера № 117 від 19.06.2023 року на загальну суму 5000 грн (підстава договір від 15.06.2023 року) (а.с. 186);

- договір про надання правової допомоги укладений 15.06.2023 року, укладений між адвокатом Бурденюком В.В. та Шкуріним А.В. (а.с. 188).

Відповідно до п. 2.1 договору виконавець зобов'язується підготувати замовнику відзив на апеляційну скаргу АТ КБ "ПриватБанк" до Київського апеляційного суду у справі № 757/34859/21-ц.

Відповідно до п. 4.1 договору за надання послуг, вказаних у п. 2.1 даного договору, замовник сплачує виконавцю гонорар у сумі 5000 грн протягом одного банківського дня з часу підписання даного договору.

- акт від 19.06.2023 року, з якого вбачається, що адвокат Бурденюк В.В. та Шкурін А.В. склали цей акт про те, що виконавцем були надані, а замовником прийняті послуги згідно договору про надання правової допомоги від 15.06.2023 року (а.с. 189).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що представник позивача відповідно до вимог ЦПК України надіслав відзив на апеляційну скаргу відповідачу АТ КБ "ПриватБанк", що підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення (а.с. 185, 187). Разом з тим клопотання про зменшення розміру судових витрат від відповідача до апеляційного суду не надходило.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати позивача на правову допомогу у суді апеляційної інстанції (складання відзиву на апеляційну скаргу) у розмірі 5000 грн, що обумовлено договором про надання правової допомоги від 15.06.2023 року.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Мусійченка Данила Леонідовича, який діє в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року змінити в частині стягнення лізингових платежів, виклавши третій абзац резолютивної частини в редакції цієї постанови.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 здійснені лізингові платежі у розмірі 520 000 (п'ятсот двадцять тисяч) грн.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, які понесені в суді апеляційної інстанції у розмірі 5000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», Код , адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

Повний текст постанови складено «18» вересня 2023 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко
СуддіД.Р. Гаращенко В.І. Олійник