Справа № 128/2672/23
РІШЕННЯ

Іменем України

19 вересня 2023 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.,

секретаря судового засідання Літневській А.Р.,

без участі сторін,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права в порядку спадкування за законом та за заповітом, встановлення факту, що має юридичне значення власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права в порядку спадкування за законом та за заповітом, встановлення факту, що має юридичне значення власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 в с. Мізяківські Хутори Вінницького району Вінницької області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з різного майна, в тому числі з: права на земельну частку пай у землі, яка перебуває у колективній власності КСП с. Мізяківські Хутори Вінницького району Вінницької області, розміром 1,51 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ВН № 0448464 від 11.11.1997 року, зареєстрований 13 листопада 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1090, виданий на ім`я ОСОБА_3 . Вартість нормативної грошової оцінки ріллі по Вінницькій області на 1 січня 2023 року становить: 27184 грн. Проте, сертифікат був виданий на ім`я ОСОБА_3 , тобто на дошлюбне прізвище матері, оскільки він був виданий на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 27 червня 1997 року за № 328, а на момент ухвалення розпорядження мати ще не перебувала в зареєстрованому шлюбі з батьком ОСОБА_4 , оскільки шлюб вони зареєстрували лише 05.07.1997 року у Мізяківсько-Хутірській сільській раді Вінницького району Вінницької області. Після реєстрації шлюбу 05.07.1997 року прізвище матері « ОСОБА_5 ». Однак, позивачка не має можливості оформити свої спадкові права на земельну частку (пай) в нотаріальній конторі.

Спадкоємицею першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є вона ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Іншим спадкоємцем першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 був її чоловік ОСОБА_4 . Інші спадкоємці першої черги за законом, які прийняли спадщину після смерті матері відсутні. Так, рідна сестра позивачки ОСОБА_6 спадщину після смерті матері не прийняла і на неї не претендує, проживала зовсім за іншою адресою. Спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 взагалі не заведена.

Спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 позивачка та її батько фактично прийняли, оскільки постійно проживали з спадкодавицею за однією адресою: АДРЕСА_1 , однак вона була зареєстрована за іншою адресою, а тому в даний час вона не має можливості оформити свої спадкові права після смерті матері в нотаріальній конторі. Ці дії згідно норм ст. 1268 ч. 3 ЦК України свідчать про фактичне прийняття спадщини. Таким чином, вони з батьком ОСОБА_4 мали рівні права на спадщину після смерті матері, тобто по частці кожний, однак свої спадкові права не оформили.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько ОСОБА_4 в с. Мізяківські Хутори Вінницького району Вінницької області. Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого майна входила і частка на право на земельну частку пай у землі, яка перебуває у колективній власності КСП с. Мізяківські Хутори Вінницького району Вінницької області, розміром 1,51 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій ОСОБА_7 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ВН № 0448464 від 11.11.1997 року, яке батько фактично успадкував після смерті дружини ОСОБА_2 , але за життя не оформив своїх спадкових прав. Позивачка вказує, що вона є спадкоємицею першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_4 .

Також 04 березня 2003 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповідав все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право дочці ОСОБА_1 . Даний заповіт був посвідчений 04 березня 2003 року ОСОБА_8 , заступником сільського голови Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 67. Таким чином, позивачка є спадкоємицею за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_4 . Осіб, що мають право на обов`язкову частку у спадщину після смерті батька немає, так як її мати, дружина спадкодавця ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а її сестра ОСОБА_6 на момент смерті батька не була пенсіонеркою чи інвалідом, а також не проживала на момент батька з ним за однією адресою.

Інші, спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_4 - відсутні. Спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_4 позивачка фактично прийняла, так як на момент його смерті постійно проживала з ним за однією адресою: АДРЕСА_1 , однак вказує, що вона була зареєстрована за іншою адресою. Тому в даний час не має можливості оформити свої спадкові права після смерті батька в нотаріальній конторі. Ці дії згідно норм ст. 1268 ч. 3 ЦК України свідчать про фактичне прийняття спадщини.

Викладені вище обставини стали підставою до звернення до суду із даною позовною заявою за захистом своїх спадкових прав після смерті батька та матері.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Галіцина В.В. подала суду заяву про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, змін та доповнень не мають, позов просять задоволити. Розгляд справи провести у їх відсутність.

Відповідач в особі Стрижавської селищної ради надали суду заяву, про розгляд справи у їх відсутність та провести розгляд за наявними матеріалами, при вирішенні судового спору покладаються на розсуд суду.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку учасників провадження, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 7 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення.

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (частина перша статті 10 ЦПК України).

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (стаття 11 ЦПК України).

Доказами підтвердження та спростування обставин визначених у позові є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експерта ( ст.76 ЦПК України).

Цивільним процесуальним законодавством України встановлено, що докази у справі повинні бути належними та допустимими.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом є встановленим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 в с. Мізяківські Хутори Вінницького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом серія НОМЕР_1 про смерть, видане 18 листопада 2006 року виконавчим комітетом Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.8).

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з різного майна, в тому числі з: права на земельну частку пай у землі, яка перебуває у колективній власності КСП с. Мізяківські Хутори Вінницького району Вінницької області, розміром 1,51 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ВН № 0448464 від 11.11.1997 року, зареєстрований 13 листопада 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1090, виданий на ім`я ОСОБА_3 . Вартість нормативної грошової оцінки ріллі по Вінницькій області на 1 січня 2023 року становить: 27184 грн (а.с.14).

Сертифікат був виданий на ім`я ОСОБА_3 , тобто на дошлюбне прізвище померлої, оскільки він був виданий на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 27 червня 1997 року за № 328, а на момент ухвалення розпорядження мати ще не перебувала в зареєстрованому шлюбі з батьком ОСОБА_4 , оскільки шлюб вони зареєстрували лише 05.07.1997 року у Мізяківсько-Хутірській сільській раді Вінницького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 (а.с.12).

Спадкоємицею першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є донька померлої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а/з № 8 зареєстрований 12 лютого 1952 року Хуторо-Мізяківським сільбюро РАЦС Вінницького району; свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_4 ОСОБА_11 , 1947 року народження та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який вони зареєстрували 18 жовтня 1970 року у виконавчому комітеті Мізяківсько-Хутірському сіль. РАЦС Вінницького району Вінницької області, а/з №37 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько ОСОБА_4 в с. Мізяківські Хутори Вінницького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 зареєстроване виконавчим комітетом Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області 27 серпня 2007 року (а.с.9).

04 березня 2003 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповідав все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право дочці ОСОБА_1 . Даний заповіт був посвідчений 04 березня 2003 року ОСОБА_8 , заступником сільського голови Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 67 (а.с.10).

Спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_4 ОСОБА_1 фактично прийняла, так як на момент його смерті постійно проживала з ним за однією адресою: АДРЕСА_1 , однак була зареєстрована за іншою адресою, тому відсутня можливість оформити свої спадкові права після смерті батька в нотаріальній конторі, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори від 04 липня 2023 року за № 913/02-31 (а.с.33).

Той факт, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 та на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_4 ОСОБА_1 постійно проживала разом з ними за однією адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується наступними доказами: двома актами затвердженими Стрижавською селищною радою від 15 червня 2023 року та від 01 березня 2023 року (а.с.17-18); довідкою Мізяківсько-Хутірської сільської ради від 30.05.2018 року за № 981 про те, що гр. ОСОБА_11 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 не зареєстровані, але проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19); довідкою Стрижавської селищної ради від 03.03.2023 року за № 583/02-6 (а.с.22); рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 28.08.2018 року по справі за № 128/1885/18, яке набуло законної сили 28.09.2018 року, згідно якого за ОСОБА_1 було визнано право в порядку спадкування на земельну часту (пай) після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_4 (а.с.15-16); квитанцією про оплату за електроенергію по спадковому будинку по АДРЕСА_1 .

Той факт, що за життя ОСОБА_12 набула право на земельну частку пай у землі, яка перебуває у колективній власності КСП с. Мізяківські Хутори Вінницького району Вінницької області, розміром 1,51 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), що видаються райдержадміністрацією Вінницького району Вінницької області по Мізяківсько-Хутірській сільській раді за № 1090 від 13.11.1997 року, серія ВН № 0448464 підтверджується: самим сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0448464 від 11.11.1997 року (а.с.14); довідкою-випискою з членів КСП Стрижавської селищної ради за № 63 від 04.05.2023 року (а.с.23); списком померлих власників сертифікатів, яким видаються держані акти на право власності на земельні ділянки по Мізяківсько-Хутірській сільській раді в якому під № 212 значиться ОСОБА_2 ; викопіюванням з плану землекористування (а.с.25-30).

За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно до ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

За 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Частинами 1-3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини .

Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно статті 123 ч. 2 Цивільного кодексу Української РСР, розмір долі члена двору встановлюється виходячи з рівності долей всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно Закону України „Про власність від 15.04.1991 року (який діяв на момент смерті батька), пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності № 20 від 22.12.1995 року: „ Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України-перша черга спадкоємців за законом-у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що на теперішній час дійсно існують перешкоди для оформлення позивачами спадкових прав у нотаріальному порядку і за таких обставин визнання права власності на майно в порядку спадкування є компетенцією суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1218, 1264, 1266, 1268, 1276 ЦК України, ст.ст. 2,11,12,13,206,247,263,264,265,355,365 ЦПК України, суд.-

ВИРІШИВ:

Позов - задовільнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 постійно проживала разом на момент смерті спадкодавців, а саме момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 та на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_4 , разом з ними за однією адресою: АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , право в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 та в порядку спадкування за заповітом, що був посвідчений 04 березня 2003 року ОСОБА_8 , заступником сільського голови Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 67, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_4 , який фактично прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 дружини ОСОБА_2 , на:

-право на земельну частку пай у землі, яка перебуває у колективній власності КСП с. Мізяківські Хутори Вінницького району Вінницької області, розміром 1,51 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій ОСОБА_7 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), що видаються райдержадміністрацією Вінницького району Вінницької області по Мізяківсько-Хутірській сільській раді за серії ВН № 0448464 від 11.11.1997 року, зареєстрований 13 листопада 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1090, виданий на ім`я ОСОБА_3 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 19.09.2023 року.

Учасники провадження:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач Стридаська селищна рада, адреса: смт. Стрижавка, вул. 40-річчя Перемоги, 7, Вінницької області.

Суддя О.І. Бондаренко