КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №644/8764/21
Провадження № 2-о/552/127/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2023 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Шаповал Т.В.,

при секретарі - Дубовик І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Полтаві в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 20.09.2021 року звернувся в Орджонікідзевський районний суд м. Харкова з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

У своїй заяві посилався на те, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ясенів Заболотцівського району Львівської області. У 1989 році переїхав до м. Харків, де проживав без реєстрації станом на 1991 рік. У 1992 році було укладено шлюб між заявником та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 від шлюбу народився син ОСОБА_3 . 05.12.1995 року шлюб було розірвано.

Просив суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Ясенів, Заболотцівського району Львівської області, УРСР, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.09.2021 року відкрито провадження у даній справі.

Розпорядженням Голови Верховного суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова змінено на Київський районний суд м. Полтава.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24 травня 2023 року справу прийнято до провадження.

У судове засідання заявник та його представник не з`явились ,надавши до суду заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги заяви підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

У судове засідання заінтересована особа Індустріальний відділ у місті Харкові Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області свого представника не направили, були належним чином повідомлені про дату та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ясенів Заболотцівського району Львівської області.

16 жовтня 1992 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, який 05 грудня 1995 року було розірвано.

Відповідно до ч. 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до позиції, наведеної у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №363/214/17-ц перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України.

Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема, постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України "Про громадянство України" є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 статті 3 цього Закону.

Згідно з п. 1, п. 2 ч. 1 статті 3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року (ч. 2 статті 3 Закону України "Про громадянство України").

Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України.

Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України особи, дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом України від 08 жовтня 1991 року № 1636-ХІІ "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року).

Відповідно до п.п. "а" п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента від 27 березня 2001 року № 215/2001, (далі - Порядок), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до п. 1 ч. 1 статті 3 Закону "Про громадянство України", що подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року (підпункт "в" пункту 8 Порядку).

Отже, у таких випадках одним із необхідних документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Таким чином, відповідно до положень Закону України "Про громадянство України" і Порядку для набуття громадянства України заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження його на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.

За наведеного, слід дійти висновку, що належність до громадянства України встановлюється на підставі ст. 3 Закону України "Про громадянство України" і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час та такий факт підлягає встановленню на підставі судового рішення.

Подібні правові висновки висловлені у постановах Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 522/20494/18 (провадження № 61-6498св20), від 05 квітня 2021 року у справі № 523/14707/19 (провадження № 61-16116св20).

Таким чином, встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) є підставою для оформлення належності до громадянства України.

Факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року, підтверджується зібраними в справі доказами.

Вказаний факт має для заявника юридичне значення, іншим шляхом зазначений факт встановити неможливо.

Тому суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Ясенів, Заболотцівського району Львівської області, УРСР, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263 265, 315-319 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Ясенів, Заболотцівського району Львівської області, УРСР, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

заінтересована особа Індустріальний відділ у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, місцезнаходження: м. Харків, вул. Бекетова,10.

Повний текст рішення виготовлено 20 вересня 2023 року.

Суддя Т.В. Шаповал