У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Ставичний Петро Ігорович., заінтересована особа: Ужгородський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки , про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Ставичний П.І., звернулися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перебуває на утриманні ОСОБА_3 , який загинув у 2022 році.

Заявниця та її представник у судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи без їх участі.

Розглянувши матеріали заяви про встановлення факту, що має юридичне значення та долучені до неї документи, суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Порядок розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження визначений главами 1 і 6 розділу IV ЦПК України.

цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.

Згідно з частинами 1 , 2 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Частиною 3 статті 12 ЦПК України.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Установивши, що заявником не доведено належними та допустимими доказами факт перебування на утриманні у померлого ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , одержання від останнього постійної допомоги, яка була для неї постійним і основним джерелом для існування, а також відсутність висновку органу опіки та піклування, суд дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 315 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Ставичний Петро Ігорович., заінтересована особа: Ужгородський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки , про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя В.І.Бедьо