Тарутинський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________
Справа № 514/1482/23
Провадження по справі № 2-з/514/9/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року смт Тарутине

Суддя Тарутинського районного суду Одеської області Тончева Н.М., розглянувши заяву заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної ( військової ) адміністрації про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної ( військової ) адміністрації до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Військова частнина 2197 про визнання незаконним та скасування наказу, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки, державної реєстрації права приватної власноcті на земельну ділянку та зобов`язання повернути земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

28.09.2023 року заступник керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної ( військової ) адміністрації звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Військова частнина 2197 про визнання незаконним та скасування наказу, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки, державної реєстрації права приватної власноcті на земельну ділянку та зобов`язання повернути земельну ділянку. Підставою для пред`явлення вказаного позову є порушення вимог земельного законодавства та Закону України " Про державний кордон України", що були допущені Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області під час відведення та передачі в приватну власність земельної ділянки площею 2,0000 га з кадастровим номером :01:002:0922, частина з якої 0, 2197 га знаходиться в законодавчо встановлених межах прикордонної смуги, так як наслідок належить до земель оборони, які мають обмежену обороноздатність та можуть перебувати виключно в державній власності

Установлено, що Наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 27.09.2019 № 15-5568/13-19-СГ надано дозвіл на розрпоблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 орієнтовною площею 2,0000 га за рахунок земель сільскогосподарського призначення державної власності, які не надані у власність або користування на території Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області ( за межами населеного пункту).

На виконання вищевказаного Наказу, на підставі договору № 19-0156т від 08.10.2019року , ФОП ОСОБА_2 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства на території Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області ( за межами населеного пункту).

Відомості про земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :01:002:0922 внесено до Державного земельного кадастру шляхом відкриття Поземельної книги державним кадастровим реєстратором Відділу у Тарутинському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Матвєєвим М.С. 17.01.2020року.

В подальшому, Наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 20.02.2020року за № 15-2456/13-20-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :01:002:0922, розташовану на території Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області ( за межами населеного пункту ), із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства.

Право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :01:002:0922 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.03.2020року, номер відомостей про речове право 35954395, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 247. Відомості внесено на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області Делік Т.І. від 16.03.2020 за № 51636088.

Одеською обласною прокуратурою 07.07.2023року з Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України отримано інформацію щодо результатів аудиту земельних ділянок, які прилягають до державного кордону України в межах Одеської області та входять в 50 метрову смугу, в межах якої здійснюються заходи з утримання та нарощування інженерної інфраструктури прикордонними загонами.

Вивченням матеріалів аудиту земель встановлено, що на території Білгород - Дністровського району Одеської області сформовано після 01.01.2020 року земельні ділянки державної, комунальної та приватної власності, межі яких повністю або частково входять в до 50 метрової зони державного кордону України з Республікою Молдова, у тому числі ділянка з кадастровим номером :01:002:0922, що знаходиться на території колишньої Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області ( на даний час - Петропавлівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області).

Тож вищевказана реєстрація права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку 2, 0000га з кадастровим номером :01:002:0922, частина якої розміром 0,2197 га накладається на законодавчо встановлені розміри прикордонної смуги ( землі оборони), свідчить про незаконність формування та відведення вказаної ділянки за рахунок земель оборони, що мають обмежену обороноздатність та можуть перебувати виключно в державній власності, що створює перешкоди її законному власнику - Одеській обласній державній ( військовій) адміністрації в здійсненні права володіння та розпорядження нею.

Провадження у справі на даний час не відкрито.

Разом з позовною заявою від позивача надійшла заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0922, площею 2,0000 га, ( реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 247), розташовану на території Петропавлівської сільської ради Білгород -Дністровського району Одеської області та заборони ОСОБА_1 , а також іншим фізичним та юридичним особам здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, передачі у власність або в оренду, тощо земельної ділянки із кадастровим номером :01:002:0922, площею 2,0000 га, ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 247), розташовану на території Петропавлівської сільської ради Білгород -Дністровського району Одеської області з метою забезпечення обороноздатності держави в умовах військового стану та забезпечення додержання прикордонного режиму стосовно земель оборони, які знаходяться уздовж державного кордону та щодо яких законодавцем регламентовано особливий режим використання шляхом повернення земельної ділянки яка тривалий час знаходяться у власності громадянки ОСОБА_1 та відповідно до якої на цей час існує вірогідність її відчуження третім особам, зміни конфігурації, вчинення інших дій, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про повернення земельних ділянок державі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, проаналізувавши відповідні положення законодавства, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 149ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову передбачених статтею 150 цього Кодексу.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У відповідності до ч. ч. 1-3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз`яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17(провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Отже, при вирішенні питання щодо наявності або відсутності підстав для застосування заходів забезпечення позову судом, серед іншого, підлягають встановленню: наявність або відсутність спору, наявність або відсутність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам, співмірність заявлених позовних вимог до майна, яким заявник просив забезпечити позов.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

За наслідками розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд відповідно до частин 9-10ст. 153 ЦПК України може постановити ухвалу про повернення заяви заявникові, а також про вжиття заходів забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову, вказані ухвали підлягають оскарженню відповідно достатті 353 ЦПК України.

Оскільки прокурор звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких звернувся прокурор до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе прокурор (позивач) їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Проаналізувавши доводи та обґрунтування, викладені в заяві про забезпечення позову, приходжу до висновку про те, що між сторонами дійсно існує спір з приводу правомірності набуття відповідачем ОСОБА_1 , права власності на відповідну земельну ділянку на підставі оспорюваного прокурором Наказу Головного управіління Держгеокадастру в Одеській області, у зв`язку з чим, враховуючи предмет позову, а також реальну можливість відповідача здійснити протягом розгляду справи дії щодо відчуження спірної земельної ділянки, з метою недопущення ускладнення розгляду справи і забезпечення подальшого виконання рішення суду, є підстави для вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на відповідну земельну ділянку, тобто задоволення заяви частково, оскільки вказаний захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Вжиття інших заходів забезпечення позову, про які в заяві вказує прокурор, буде помилковим, оскільки у разі накладення заборони на проведення її поділу, об`єднання, а також передачі в оренду , суд безпідставно обмежить реалізацію її теперішнім власником права користування спірним майном, яке є похідним від права власності. Отже, інші, окрім арешту, заходи забезпечення позову очевидно є неспівмірними з предметом заявлених у справі позовних вимог, є невиправданим надмірним обмеженням похідних речових прав на спірне майно, які не є предметом спору та необхідність їх застосування не підтверджується жодним доказом існування фактичних обставин, з якими пов`язується застосування відповідних видів забезпечення позову.

З урахуванням формулювання норми частини першої статті 154 ЦПК України та з огляду на застосований захід забезпечення позову, питання про зустрічне забезпечення не вирішується.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 152, 153, 258-260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі держави в особі Одеської обласної державної ( військової ) адміністрації про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0922, площею 2, 0000 га, ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 247 ), розташовану на території Петропавлівської сільської ради Білгород -Дністровського району Одеської області та заборони ОСОБА_1 , а також іншим фізичним та юридичним особам здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, передачі у власність або в оренду, тощо земельної ділянки із кадастровим номером :01:002:0922, площею 2,0000 га, ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 247 ), розташовану на території Петропавлівської сільської ради Білгород -Дністровського району Одеської області - задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку яка належить ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га із кадастровим номером :01:002:0922 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 247 , номер відомостей про речове право - 35954395 ), розташовану на території Петропавлівської сільської ради Білгород -Дністровського району Одеської області .

Примірник ухвали направити заявнику та одночасно для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, а також відповідним державним органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її складення.

Суддя Н.М. Тончева