Справа № 357/4506/23
Провадження № 2/357/1637/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі- головуючий суддя Цуранов А. Ю., при секретарі Іванова О. Р.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,
13.04.2023 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.
24.04.2023 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні, копію ухвали направлено сторонам.
18.05.2023 ухвалою суду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
21.06.2023 суд на місці ухвалив частково задовольнити заяву ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду та повернув без розгляду зустрічну позовну заяву разом з доданими документами.
27.06.2023 ухвалою суду повернуто ОСОБА_2 зі спеціального фонду Державного бюджету України 5 832,20 грн. сплаченого судового збору.
29.08.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
03.010.2023 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач про місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином, відзив на позовну заяву не направила, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
У зв`язку з наведеним, суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України.
В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
З 30.01.2021 по 08.09.2022 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.09.2022 у справі № 357/5600/22.
Згідно з листом Територіального сервісного центру № 3242 № 31/10/3242-294 від 28.05.2022, станом на 27.05.2022 за ОСОБА_2 був зареєстрований транспортний засіб, а саме Audi А4, 2008 року випуску, колір чорний, об`єм двигуна 1798 куб.см. від 18.02.2022 та перереєстрований на нового власника 22.02.2022.
За змістом рішення суду від 08.09.2022 у справі № 357/5600/22 вбачається, що з позовом про розірвання шлюбу ОСОБА_1 звернувся до суду у липні 2022 року. У позовній заяві вказував, що на протязі останніх шести місяців сімейне життя між сторонами погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач ОСОБА_2 позов про розірвання шлюбу визнала.
В матеріалах справи містяться звіти ТОВ «Інфо-Центр консалт» від 08.02.2023 про ринкову вартість 1/2 частини спірної земельної площею 0,2497 га в розмірі 30 591 грн., 1/2 частини спірного житлового будинку в розмірі 40 167 грн., 1/2 частини спірної земельної ділянки площею 0,4137 га в розмірі 12 860 грн. та звіт ТОВ «Інфо-Центр консалт» від 08.02.2023 про ринкову вартість спірного автомобіля, що складає 306 306 грн.
Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
При вирішенні справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо)самостійного заробітку(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
За змістом статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Судом встановлено, що спірне майно зареєстроване на відповідача під час перебування сторін у шлюбі та за презумпцією спільності права власності подружжя належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, а отже частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними та підлягають поділу в ідеальних частках.
Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.
Статтею 364 ЦК України визначено, що якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки, проте така компенсація може бути надана лише за його згодою.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).
Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Як встановлено при розгляді справи, спірний автомобіль Audi А4 був придбаний сторонами в шлюбі, право власності на нього зареєстровано за ОСОБА_2 та без згоди позивача перереєстровано на нового власника у період фактичного припинення шлюбних відносин, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація за 1/2 частину вказаного автомобіля, як спільного майна подружжя.
Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять.
Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволенні позову в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4 752,33 грн.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280, 282, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 57,9 кв.м., житлова площа 34,6 кв.м., з відповідними господарськими будівлями та спорудами.
Залишити за ОСОБА_2 право власності на 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 57,9 кв.м., житлова площа 34,6 кв.м., з відповідними господарськими будівлями та спорудами.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію 1/2 вартості спільного майна подружжя - автомобіля марки Audi, модель А4, кузов НОМЕР_1 , 2008 року випуску, колір чорний, об`єм двигуна 1798 куб.см., в розмірі 153 153 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 4 752,33 грн.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А. Ю. Цуранов