РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 610/3029/21

№ 2/183/3143/23

19 вересня 2023 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Оладенко О.С.

за участю секретаря судового засідання Павлюк А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійснення права власності і визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійснення права власності і визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.10.20211 належить житловий будинок АДРЕСА_1 . Відповідач доводиться йому рідним братом, на час набуття права власності на вказаний будинок, він у ньому не проживав, хоча був зареєстрований у цьому будинку. Фактично відповідач не проживає за місцем реєстрації близько двадцяти років. Реєстрація відповідача за вказаною адресою порушує права позивача як власника будинку, зокрема на розпорядження своїм майном, бо хоче його продати, також позивач сплачує надмірні комунальні послуги, що негативно впливає на його бюджет пенсіонера. Тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком, розташованим за вищезазначеною адресою.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 24 грудня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у вищезазначеній справі, призначено судове засідання з викликом (повідомленням) сторін (а.с.16).

Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 № 11/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Балаклійського районного суду Харківської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Згідно штампу вхідної кореспонденції зазначена справа надійшла до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 15.05.2023, проте у матеріалах справи наявна довідка про те, що справа надійшла для розгляду з Балаклійського районного суду Харківської області відповідно до акту приймання-передачі справ від 21.03.2023.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 травня 2023 року для розгляду даної справи визначено суддю Оладенко О.С.

Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2023 року прийнято справу до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

У судове засідання позивач не з`явився, засобами поштового зв`язку надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.

У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання відповідачів, які не повідомили про причини неявки та не подали відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 25 жовтня 2011 року Балаклійською державною нотаріальною конторою Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за №1-1971, позивач являється власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.6). Право власності позивача на зазначений будинок зареєстровано у Балаклійському БТІ, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 10.11.2011 (а.с.7).

У спірному будинку зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Савинської селищної ради №265 від 13.09.2021(а.с.8), а також відповіддю на запит суду про зареєстроване місце проживання відповідача (а.с.15).

З акту-обстеження, складеного 15 вересня 2021 року депутатом Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області, за участю свідків, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 , але не проживає в ньому близько 20-ти років (а.с.9).

При вирішенні справи суд керується наступними нормами права, які регулюють спірні правовідносини.

У відповідності до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності, якщо він не порушує норм закону, моральних засад суспільства, екологічної ситуації та інтересів інших осіб.

Статтею 41 Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Тобто, за змістом ст.319 ЦК України власник сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто правомочності власника не є безмежними, закон може встановлювати певні обмеження здійснення права власності. Такі обмеження встановлюються з метою забезпечення рівноваги в суспільстві та здійснення майнових прав усіма суб`єктами права.

Отже, правомочності власника та межі здійснення ним прав встановлені законом.

Разом із тим, як вбачається зі змісту ст. 319 ЦК України, обмеження права власності не підлягають розширеному тлумаченню.

Закріплений у п. 1 ч. 2 ст.319 ЦК України принцип, відповідно до якого дії власника щодо його майна не повинні суперечити закону, є загальним універсальним обмеженням прав власника. Відсутність прямої заборони в законі надає власнику широке коло можливостей для здійснення права власності, в той час як заборона на здійснення певних дій є механізмом стримання власника.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

У ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач не проживає у спірному будинку, не пов`язаний з позивачем спільним побутом та не веде спільне господарство.

Сам позивач у позові зазначив, що відповідач доводиться йому рідним братом, тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ст.405 ЦК України.

Так, у відповідності до ст.405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З огляду на те, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено, що відповідач без поважних причин не проживає за місцем реєстрації понад один рік, також, що його реєстрація у житловому будинку впливає на права та інтереси позивача, зокрема і щодо сплати надмірних комунальних послуг, наявність перешкод у його проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачем свого права користування спірним житловим приміщенням судом не встановлено, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, позивач в силу закону звільнений від сплати судового збору (а.с.5), з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків не відомий, адреса: АДРЕСА_4 .

Повне судове рішення складено і підписано 19 вересня 2023 року .

Суддя Оладенко О.С.