Провадження №: 2/755/147/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" вересня 2023 р.Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Гончарука В.П.,

за участю секретаря: Гриценко О.І.,

представника позивача - ОСОБА_3.,

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Дніпровського районного суду м.Києва перебуває вказана вище цивільна справа.

В судове засідання відповідачем ОСОБА_1 подано клопотання про зупинення провадження по справі.

Своє клопотання відповідач обгрунтував тим, що в провадженні Ленінського районного суду м.Дніпро перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору (договру позики) удаваним та рішення, що буде прийнято в рамках даної справи вплине на розгляд справи, що перебуває в провадженні Дніпровського районного суду м.Києва.

Представник позивача в судовому засіданні не оспорював того факту, що в провадженні Ленінського районного суду м.Дніпро перебуває вказана цивільна справа, але заперечував щодо задоволення вказаного клопготання, мотивуючи це тим, що відповідач зловживає своїми проценсуальними правами, подає штучні позови, чим намагається затягти судовий розгляд та уникнути цивільної відповідальності, крім того клопотання позивача суперечить вимогам ст. 210 ЦПК України.

Суд заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи дійшов наступного, що відповідно до вимог ч.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 даного Кодексу також визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

П.3 ч.1 статті 43 ЦПК України визначено, що учасники справи мають в тому числі подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

ч.4 ст.82 ЦПК України, зазначено , що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Пунктом 6 ч.1 ст.251 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як убачається, що підготвче судове засідання в рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики було закрите 6 березня 2023 р. та на даний час по справі триває судовий розгляд по суті заявлених вимог.

Частиною 3 статті 210 ЦПК України передбачено, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3, 4-1 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

На підставі викладеного вбачається, що на стадії судового розгляду провадження по справі не може бути зупинене на підлставі п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 222, 251 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження по справі - відмовити.

Суддя: