Справа № 129/934/21
Провадження № 22-ц/801/1907/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондар О. В.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 рокуСправа № 129/934/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Оніщука В. В. (суддя-доповідач),

суддів: Денишенко Т. О., Копаничук С. Г.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна»,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 01 серпня 2023 року, ухвалене у складі судді Бондар О. В. у залі суду,

встановив:

Короткий зміст вимог

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , АТ «СК «Країна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 листопада 2020 року приблизно о 15 год. 00 хв. у м. Гайсині по вул. Заводській водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Камаз 5320» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом-самоскидом «ГКБ 8527» д.н.з. НОМЕР_2 , виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав перевагу в русі автомобілю «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 під час руху останнього по головній дорозі, в результаті чого водій ОСОБА_2 допустив зіткнення, при якому був технічно пошкоджений автомобіль позивача, а він отримав тілесні ушкодження у виді забійно-рубленої рани м`яких тканин голови, струс головного мозку.

Своїми діями, водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 8.4,16.11 Правил дорожнього руху і постановою Гайсинського районного суду Вінницької області ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 як водія автомобіля «Камаз 5320» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом-самоскидом «ГКБ 8527» д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ серії А №01/61263/3.2.29 від 02 лютого 2020 року в АТ «СК «Країна» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 130 000 грн, франшиза 2 600 грн.

Після ДТП, а саме 19 листопада 2020 року з метою визначення вартості завданого ОСОБА_1 матеріального збитку у результаті пошкодження автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_3 він звернувся до суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_4 та замовив оцінку автомобіля, відповідно до звіту № 19/11-306 від 30 листопада 2020 року про незалежну оцінку, вартість матеріального збитку склала 129 042,43 грн.

На підставі поданих позивачем документів, СК «Країна» визнала вказане ДТП страховим випадком та сплатила страхове відшкодування у розмірі 76 138,73 грн.

Таким чином різниця між страховим відшкодуванням у розмірі 76 138,73 грн, яке здійснив відповідач та фактично завданою шкодою становить 52 903,7 грн., при цьому вартість франшизи у розмірі 2 600 грн підлягає відшкодуванню ОСОБА_2 .

Крім цього дорожньо-транспортною пригодою позивачеві було спричинено моральну шкоду, розмір якої він оцінив у 10 000 грн.

Також, 23 липня 2021 року за заявою представника ОСОБА_1 було проведено експертне дослідження № 88Е-07/2021, відповідно до висновків якого вартість утилізації автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_3 становить 33 790 грн.

За таких обставин, ОСОБА_1 звернувшись в суд із даним позовом та з урахуванням змінених позовних вимог, просив:

-стягнути з АТ «СК «Країна» на свою користь 16 513 грн у відшкодування шкоди, заподіяної майну в результаті ДТП;

-стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 2600 грн як відшкодування франшизи та 10 000 грн моральної шкоди;

-стягнути з АТ «СК «Країна» та ОСОБА_2 на свою користь понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 01 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 було задоволено частково:

-стягнуто АТ «СК «Країна» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 16 513 грн, а також 10 296,43 грн процесуальних витрат;

-стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 600 грн відшкодування франшизи відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу №АР/4990234 від 27 вересня 2020 р., за яким забезпечено транспортний засіб «КАМАЗ 5320» р.н. НОМЕР_4 , моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 5 000 грн, а також 5 148,21 грн процесуальних витрат.

В решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Ухвалюючи таке рішення суд першої інстанції виходив із того, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в АТ «СК «Країна».

При цьому суд зазначив, що не бере до уваги наданий відповідачем АТ «СК «Країна» висновок СПД фізичної особи ОСОБА_5 від 07 листопада 2020 року відповідно до якого ринкова вартість в пошкодженому стані «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_3 на дату оцінки становить 50 303,70 грн, оскільки у дослідницькій частині висновку вказано, що він складений на підставі особистого огляду автомобіля оцінювачем і фотоматеріалів, виконаних за допомогою цифрового фотоапарата 09 вересня 2020 року, тобто до моменту ДТП. Крім того позивач заперечував факт огляду автомобіля ОСОБА_5 .

Розмір моральної шкоди у 5 000 грн, на думку суду, з урахуванням засад розумності та справедливості є таким, що забезпечить баланс між захистом порушених прав позивача та інтересів відповідача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із таким рішенням, відповідачем АТ «СК «Країна» подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог до АТ «СК «Країна» та ухвалити в цій частині нове, яким відмовити у задоволенні вказаних позовних вимог, в іншій частині рішення залишити без змін, а також вирішити питання розподілу судових витрат.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 25 серпня 2023 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Оніщук В. В., судді: Денишенко Т. О., Копаничук С. Г.

Ухвалами Вінницького апеляційного суду від 30 серпня 2023 року та 31 серпня 2023 року апеляційну скаргу було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, а також витребувано справу із суду першої інстанції.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07 вересня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі, надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу,

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18 вересня 2023 року справу призначено до розгляду на 12 жовтня 2023 року у порядку письмового провадження.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

У апеляційній скарзі відповідач зазначає, що 19 листопада 2020 року представником АТ «СК «Країна» було оглянуто автомобіль «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_3 , про що було складено відповідний акт та шляхом фотографування зафіксовано виявлені пошкодження. Результати огляду було покладено в основу подальшого визначення розміру збитків страховиком.

За результатами оцінки автомобіля, здійсненої на замовлення позивача, було встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля становить більше його ринкової вартості до ДТП. Однак у вказаній оцінці відсутні відомості про вартість пошкодженого автомобіля після ДТП (залишкова вартість), у зв`язку із чим відповідачем на підставі проведеного огляду на виконання обов`язку зі здійснення страхового відшкодування було замовлено додаткове дослідження.

Так, 07 січня 2021 року СПД ОСОБА_5 було проведено дослідження, відповідно до якого була встановлена ринкова вартість автомобіля позивача у пошкодженому стані у розмірі 50 303,70 грн, відтак відповідач АТ «СК «Країна» виконав свій обов`язок із виплати страхового відшкодування у розмірі 76 138,73 грн.

При цьому зі змісту висновку про оцінку вбачається, що зазначена ОСОБА_5 дата огляду автомобіля 09 вересня 2020 року, тобто до моменту ДТП, що є технічною опискою, оскільки огляд автомобіля було проведено представником АТ «СК «Країна» у присутності позивача 19 листопада 2020 року.

До того ж судом не взято до уваги, що оцінка вартості автомобіля здійснена станом на 07 листопада 2020 року, у той час як у висновку експертного дослідження, наданого позивачем, оцінка вартості автомобіля здійснена станом на 09 липня 2021 року, тобто терміном більше ніж 8 місяців після вчинення ДТП. На думку, відповідача, з урахуванням мінливості цін з плином часу, судом необґрунтовано взято до уваги таке експертне дослідження.

Також суд першої інстанції стягнув судові витрати на правничу допомогу у розмірі 11 000 грн на користь ОСОБА_1 , не врахувавши, що справа не є складною, документи є типовими, їх написання не потребує значної кількості часу.

Крім того суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідача витрати, понесені позивачем на проведення експертних оціночних досліджень, оскільки це суперечить положенням ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відзив на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надійшов.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Постановою Гайсинського районного суду Вінницької області ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У постанові зазначено, що 07 листопада 2020 року приблизно о 15:00 год. в м. Гайсині Вінницької області по вул. Заводській водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Камаз 5320» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом-самоскидом «ГКБ 8527» д.н.з. НОМЕР_2 , виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав перевагу в русі автомобілю «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 під час руху останнього по головній дорозі, чим порушив вимоги п.п. 8.4, 16.11 Правил дорожнього руху, і в результаті чого були технічно пошкоджені автомобілі (а. с. 13, том 1).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як водія автомобіля «Камаз 5320» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом-самоскидом «ГКБ 8527» д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ серії А №01/61263/3.2.29 від 02 лютого 2020 року в АТ «СК «Країна» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 130 000 грн, франшиза 2 600 грн.

09 листопада 2020 року ОСОБА_1 повідомив АТ «СК «Країна» про дорожньо-транспортну пригоду (а. с. 70, том 1).

19 листопада 2020 року складено акт огляду № 11-20-М238 автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_3 . Акт підписаний особою, яка його склала та позивачем (а. с.74-76, том 1).

Як видно із звіту про оцінку автомобіля № 19/11-306 від 30 листопада 2020 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_3 станом на 19 листопада 2020 року становить 262 351,76 грн; ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_3 станом на 19 листопада 2020 року становить 129 042,43 грн. Вартість матеріального збитку 129 042,43 грн (а. с. 33-50, том 1).

30 грудня 2020 року ОСОБА_1 подав до АТ «СК «Країна» заяву про виплату страхового відшкодування (а. с. 69, том 1).

Відповідно до дослідження спеціаліста № 76053 від 07 січня 2021 року ринкова вартість в пошкодженому стані автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_3 станом на 07 листопада 2020 року становить 50 303,7 грн (а. с. 86-96, том 1).

Згідно страхового акту № №01/61263/3.2.29 від 02 лютого 2021 року (а. с. 68, том 1):

-вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить відповідно до звіту про оцінку автомобіля № 19/11-306 від 30 листопада 2020 року 262 351,76 грн;

-дійсна вартість пошкодженого транспортного засобу відповідно до звіту про оцінку автомобіля № 19/11-306 від 30 листопада 2020 року становить 129 042,43 грн;

-безумовна франшиза за полісом 2 600 грн;

-зменшення суми страхового відшкодування на підставі дослідження № 76053 від 07 січня 2021 року 50 303,70 грн;

-розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті 76 138,73 грн.

02 лютого 2021 року вказаний розмір страхового відшкодування було перераховано ОСОБА_6 на його банківську картку (а. с. 9, том 1).

Відповідно до експертного дослідження № 88Е-07/2021 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 23 липня 2021 року, здійсненого на підставі заяви представника позивача від 02 липня 2021 року вартість утилізації автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_3 в результаті його пошкодження при ДТП, яке сталось 07 листопада 2020 року, станом на момент проведення експертизи становить 33 790 грн. При цьому огляд транспортного засобу проводився 09 липня 2021 року (а. с. 140-164, том 1).

Позиція суду апеляційної інстанції

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає не у повній мірі.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно зі статтею 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (пункт 9.1. статті 9 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно зі статтею 28 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до статті 30 вказаного закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Визначення розміру матеріального збитку при відшкодуванні шкоди, внаслідок ДТП, зокрема на підставі положень ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами).

Ця Методика розроблена згідно із Законами України «Про судову експертизу», «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи й оцінки майна (пункт 1.1.)

Згідно з пунктом 1.3. вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Пунктами 2.3. та 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.200 № 1335/5/1159) визначено, що вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ. Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно з пунктом 7.17 Методики, якщо вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним. У цьому випадку може бути визначена вартість утилізації КТЗ.

Відповідно п. 2.2. Методики утилізаційна вартість КТЗ визначається як грошова сума, яку передбачається одержати від продажу не придатного для експлуатації за прямим функціональним призначенням КТЗ для альтернативного використання його справних і придатних до експлуатації складників.

Абзацом дев`ятим частини другої статті 7 «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Верховний Суд у постанові від 31 жовтня 2019 року у справі №522/1597/15-ц (провадження № 61-12079ск18) дійшов висновку, що «Визначення вартості матеріального збитку шляхом проведення незалежної оцінки (виконавець - оцінювач транспортних засобів) або автотоварознавчого дослідження (виконавець - судовий автотоварознавець) відповідає вимогам статті 7 Закону України «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність в Україні», в якій сказано, що Проведення незалежної оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів та в інших випадках. Таким чином, аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для стягнення з винуватця ДТП вартості збитків є наявність вини такої особи у скоєнні ДТП та оцінка розміру завданої шкоди у відповідності до Закону України «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність в Україні».

Розмір відшкодування шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення (див. постанову Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі № 461/2217/19).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (стаття 89 ЦПК України).

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є найважливішою складовою принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. У разі недостатності доказів, наявності сумнівів щодо їх достовірності суд вправі запропонувати представити докази тій стороні, яка несе обов`язок по доказуванню.

У справі, що розглядається, АТ «СК «Країна» 02 лютого 2021 року сплатила позивачеві ОСОБА_1 як потерпілому внаслідок ДТП, яке сталося 07 листопада 2020 року, страхове відшкодування, розмір якого було встановлено на підставі звіту про оцінку автомобіля № 19/11-306 від 30 листопада 2020 року та дослідження спеціаліста від 07 січня 2021 року про оцінку ринкової вартості автомобіля у пошкодженому стані, здійсненої станом 07 листопада 2020 року.

Апеляційний суд вважає необґрунтованим не прийняття судом першої інстанції вказаного дослідження спеціаліста від 07 січня 2021 року. Доводи апеляційної скарги щодо наявності технічної описки у даті проведення огляду є очевидною.

Дослідження проведено компетентною особою, до матеріалів справи долучено акт огляду № 11-20-М238 від 19 листопада 2020 року, а також фото автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_3 у пошкодженому стані, відтак у суду немає підстав для сумніву у достовірності результатів дослідження.

При цьому спеціалістом було визначено ринкову вартість автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_3 у пошкодженому стані, що за своїм змістом є тотожним визначенню вартості утилізації пошкодженого автомобіля.

Водночас колегія суддів зауважує на тому, що отримавши страхову виплату 02 лютого 2021 року позивач через свого представника лише 02 травня 2021 року звернувся із заявою про проведення експертного автоварознавчого дослідження. При цьому експертний огляд пошкодженого автомобіля був проведений 09 липня 2021 року, а вартість утилізації автомобіля визначена експертом станом на момент проведення експертизи 23 липня 2021 року, тобто через понад 8 місяців після моменту ДТП.

Колегія суддів вважає підставними доводи апеляційної скарги щодо мінливості цін на автомобільному ринку.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що при визначенні розміру заподіяної майнової шкоди позивачеві більш достовірним доказом є дослідження від 07 січня 2021 року, яке безпідставно не взяте до уваги судом першої інстанції.

Отже, відповідачем АТ «СК «Країна» виконано обов`язок зі сплати страхового відшкодування у належному розмірі відповідно до умов полісу та чинного законодавства, підстави для стягнення додаткових сум та задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у цій частині відсутні.

Окрім того відповідно до положень статті 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Оскільки АТ «СК «Країна» у визначений законом строк після повідомлення ОСОБА_1 про ДТП було направлено власного представника для огляду пошкодженого транспортного засобу для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, з урахуванням встановлених обставин справи підстав для стягнення з АТ ««СК «Країна» витрат позивача на проведення експертних досліджень від 30 листопада 2020 року та від 23 липня 2021 року немає.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

З урахуванням викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (ст. 374 ЦПК України).

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (п. 4 ч. 2 ст. 376 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

При апеляційному перегляді справи, окрім неправильного застосування норм матеріального права, судом апеляційної інстанції виявлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розподілі судових витрат, що підлягають стягненню із відповідача ОСОБА_2 , оскільки їх розмір є непропорційним задоволеним вимогам позивача.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати у частині стягнення з АТ «СК «Країна» матеріальної шкоди, завданої майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та процесуальних витрат на проведення експертних досліджень, ухваливши нове про відмову у задоволенні позову в цій частині, а також змінити розмір судових витрат, що підлягають стягненню із відповідача ОСОБА_2 .

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга АТ «СК «Країна» підлягає задоволенню, з ОСОБА_6 на користь АТ «СК «Країна» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 362 грн, сплачений за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При поданні позовної заяви ОСОБА_6 сплатив 908 грн судового збору.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «СК «Країна» відмовлено, тому судові витрати з АТ «СК «Країна» не стягуються.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 складали 43,28% від ціни позову у розмірі 29 113 грн та були задоволені на 60,32% (7 600 грн із заявлених 12 600 грн).

Відтак з ОСОБА_2 слід стягнути 237,04 грн судового збору на користь ОСОБА_6 пропорційно задоволеним вимогам (908 грн х 43,28%) : 100 = 392,98 грн; 392,98 грн х 60,32% = 237,04 грн).

Щодо витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, колегія зазначає наступне.

Позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 11 000 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «СК «Країна» задоволенню не підлягають, тому з останнього не стягуються витрати позивача на правничу допомогу.

Оскільки позов в частині вимог до ОСОБА_2 задоволено частково, тому з останнього на користь ОСОБА_7 слід стягнути 2 871,24 грн судових витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції пропорційно задоволених вимог (11 000 грн х 43,28 %) : 100 = 4 760,80 грн; 4 760,80 грн х 60,32% = 2 871,71 грн).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» задовольнити.

Рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 01 серпня 2023 року скасувати в частині задоволення вимог про стягнення з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» процесуальних витрат та матеріальної шкоди, завданої майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також стягнення процесуальних витрат з ОСОБА_2 та ухвалити в цій частині нове.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про стягнення матеріальної шкоди, завданої майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та процесуальних витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені ним у суді першої інстанції, у розмірі 3 108,75 грн (три тисячі сто вісім гривень 75 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» судові витрати у зв`язку із апеляційним переглядом справи у розмірі 1 362 грн (одна тисяча триста шістдесят дві гривні).

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий В. В. Оніщук

Судді Т. О. Денишенко

С. Г. Копаничук