У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секратаря- Мех В.Ю.

представника заявника- ОСОБА_2

стягувача- ОСОБА_3

представника стягувача- ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_5 про відстрочку виконання рішення суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , третя особа: Служба в справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у спілкуванні з дитиною, суд

В С Т А Н О В И В:

Предстаник заявника звернувся до суду і просить відстрочити виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27 грудня 2018 року, яким його зобов`язано не чинити ОСОБА_3 перешкод у спілкуванні з дитиною, донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначено способи участі матері в спілкуванні з дитиною та її вихованні.

Посилається на те, що постановою державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби від 13 червня 2019 року відкрито виконавче провадження.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Для забезпечення безпеки та здоров`я дитини боржник разом з дитиною виїхав за кордон, де і перебуває на даний час, а тому виконання рішення суду стало неможливим.

У зв`язку з цим вважає, що це є об`єктивною причиною, яка перешкоджає боржнику виконувати рішення суду, а тому існують підстави для відстрочки його виконання до скасування в Україні воєнного стану та його повернення в Україну.

З урахуванням цього просить задовольнити заяву.

Стягувач ОСОБА_3 подала до суду заперечення на вказану заяву, в якій зазначає, що обставини, на які посилається заявник, не є підставою для відстрочки виконання рішення суду, оскільки це фактично змінить його і припинить її участь, як матері, у спілкуванні з дитиною та її вихованні.

Крім того, вважає, що боржник може забезпечити спілкування дитини з нею за допомогою будь-якого іншого зв`язку, або надати їй можливість спілкуватися з донькою за її теперішнім місцем знаходження.

Просить відмовити в задоволенні заяви.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав.

Стягувач та її представник заперечували проти її задоволення.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, передбачених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 27 грудня 2018 року був задоволений позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 .

Зобов`язано ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_3 у спілкуванні з дитиною, донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначено ОСОБА_3 способи участі в спілкуванні та вихованні дитини, доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення зустрічей з дитиною: щовівторка та щосуботи з 10.00 до 13.00 за умови попереднього налагодження психоемоційного контакту з дитиною.

В цій частині постановою Київського апеляційного суду від 07 травня 2019 року рішення суду було змінено та викладено в наступній редакції: Визначити ОСОБА_3 способи участі у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом встановлення зустрічей з дитиною щовівторка та щосуботи з 10.00 до 13.00 у присутності дитячого психолога.

Постановою Верховного Суду від 11 липня 2019 року судові рішення в справі залишено без змін.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

З точки зору закону відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому.

Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю.

При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому.

Наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником.

Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду.

Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові в справі № 2-54/08 від 21 лютого 2019 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

З цього випливає, що відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

В п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

З наведених норм вбачається, що суд може відстрочити чи розстрочити виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Такі обставини повинні виникнути після ухвалення судового рішення та мають бути об`єктивними, такими, що не залежать від волі сторін.

Стягувач у судовому засіданні зазначила, що боржник чинив і чинить їй перешкоди в спілкуванні з дитиною.

Не заперечуючи права на безпеку дитини, звернулася до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду на час дії в країні воєнного стану шляхом її спілкування з дитиною за допомогою технічних засобів мережі Інтернет або месенджерів мобільного зв`язку у визначений судом час.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Суд враховує, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року « Про введення воєнного стану в Україні» в країні введено воєнний стан, який діє і на сьогоднішній день.

З урахуванням цього при вирішенні спорів, що стосуються прав та інтересів дитини, першочерговим завданням держави є забезпечення її безпеки і права на життя.

В той же час, суд також враховує, що відповідно до ч.1 ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Частинами 1,2 ст.155 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Крім того, ч.2 т.157 СК України визначено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до ч.ч.1, 2,4 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року) між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Враховуючи викладений вище аналіз, предмет спору сторін, вік дитини, суд вважає, що заявником при зверненні до суду не доведено наявність обставин, з наявністю яких ст. 435 ЦПК України пов`язує можливість відстрочення виконання рішення суду, а тому підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 263 - 266, 268, 273, 435 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_5 про відстрочку виконання рішення суду в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , третя особа: Служба в справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у спілкуванні з дитиною відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 18 вересня 2023 року.

Суддя: Л.А. Шереметьєва