Єдиний унікальний номер № 201/7081/23
провадження 2/175/1074/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого

судді Васюченка О.Г.,

з секретарем Кульпіною Л.Г..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження у смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16.06.2023 року звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.07.2023 року постановлено направити цивільну справу на розгляд до суду належної підсудності.

11.08.2023 року згідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями справу передано до провадження судді Васюченка О.Г. та 14.08.2023 року відкрито спрощене позовне провадження, та призначено справу до розгляду.

Позивач в своєму позові посилається на те, що 07 серпня 2015 року між позивачем та відповідачем Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис №579.

У подружжя від цього шлюбу народилась дитина донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З грудня 2022 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Причиною розпаду сім`ї стали несумісність характерів, різні погляди на життя та побут, відсутність взаєморозуміння та бажання зберегти відносини. Сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, дружби та взаємодопомоги, подружжя не веде спільного господарства, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують та проживають окремо. Шлюб носить лише формальний характер.

Позивач вважає, що їх сім`я існує формально і розпалась остаточно, примирення сторін є неможливим, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини.

Майновий спір між сторонами відсутній.

Між сторонами в добровільному порядку узгоджене питання проживання малолітньої дитини, доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю (позивачем по справі).

Позивач надала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі, строк на примирення просила не надавати, дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати разом з нею.

Відповідач надав заяву в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення, зазначив, що між сторонами відсутній майновий спір та спір щодо місця проживання дитини. Дитина проживає з матір`ю.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що 07 серпня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №579.

У подружжя від цього шлюбу народилась дитина донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Спільне життя з відповідачем не склалося та з грудня 2022 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Сім`я позивача та відповідача розпалась, причинами стали несумісність характерів, різні погляди на життя та побут, відсутність взаєморозуміння та бажання зберегти відносини. Сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, дружби та взаємодопомоги, подружжя не веде спільного господарства, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують та проживають окремо. Шлюб носить лише формальний характер.

Сім`я існує формально і розпалась остаточно, примирення сторін є неможливим, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини.

Майновий спір між сторонами відсутній.

Між сторонами в добровільному порядку узгоджене питання проживання малолітньої дитини, доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю (позивачем по справі).

У відповідності до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги, що шлюбні відносини між подружжям припинились, відсутні будь-які взаємні сімейні права та обов`язки, фактично шлюб має лише формальний характер. Збереження сім`ї неможливо, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати. Прізвище позивача залишити « ОСОБА_5 » (на прохання позивача).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з відповідача понесені ним судові витрати: 1073 грн. 60 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 7, 110, 111, 112, 153, 157 СК України, ст. 4, 5, 18, 76-81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 07 серпня 2015 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №579 розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 , яке було змінено нею після реєстрації шлюбу, не змінювати.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Г. Васюченко