Єдиний унікальний номер справи 678/1183/23
Провадження №2-678-342/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року смт Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Лазаренка А. В.,

при секретарі судового засідання Непийвода Л. Д.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Летичів справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Летичівської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок,

встановив:

28 серпня 2023 року до суду надійшла позовна заява про визнання права власності на будинок.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він проживає в АДРЕСА_1 .

У 1989 році рішенням виконавчого комітету Летичівської районної ради народних депутатів було визнано право власності на вказаний житловий будинок та мало бути видано Свідоцтво на право власності встановленого зразка. Свідоцтво він не отримав, так як проживав на той час у дружини в с. Багринівці Вінницької області.

За його батьком ОСОБА_4 рахувалася земельна ділянка в розмірі 0,50 га, частина якої призначена в тому числі для обслуговування незареєстрованого будинку.

Зазначає, що оскільки не проживав в Лісо-Березівці на момент прийняття рішень про виділення земельної ділянки в користування з подальшою передачею в приватну власність, рішення на його ім`я не ухвалювалося, відповідно державний акт на право приватної власності на землю, право постійного користування землею та на право приватної власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 не зареєстровані та не видавалися.

Оскільки рішення про виділення та надання в користування земельної ділянки до 2002 року відсутнє, а на період дії воєнного стану забороняється безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі та розроблення такої документації, він не може приватизувати земельну ділянку, на які побудовано будинок та не може зареєструвати право власності на будинок.

На даний час проживає у будинку по АДРЕСА_1 без реєстрації та без електроенергії яку не може підключити через відсутність реєстрації права власності на будинок.

28 серпня 2023 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області позовну заяву прийнято до розгляду та відрито спрощене позовне провадження у справі.

Згідно Довідки від 12 вересня 2023 року, ОСОБА_2 повідомила, що про дату та час судового засідання їй відомо, з`явитися не має змоги у зв`язку із віддаленістю місця проживання, позов визнає, не заперечує проти задоволення позову, претензій до позивача не має і мати не буде, заяву, завірену приватними нотаріусом Сушановою Т. В. № 1549 від 21 листопада 2019 року, підтримує.

21 вересня 2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 , про те, що його батько ОСОБА_5 помер у 1982 році. Станом на сьогодні у будинку у с. Лісо-Березівка, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області проживає його брат ОСОБА_1 . Претензій щодо вступу на спадщину майна, яке мав їхній батько. Він отримання належної спадщини він відмовляється на користь свого брата.

25 вересня 2023 року від представника Летичівської селищної ради надійшла заява №3509 про розгляд справи у їхню відсутність.

Справу розглянуто в порядку ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно листа Летичівської державної нотаріальної контори № 780/02-31 від 07 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 повідомлено про те, що він не може оформити спадщину на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_4 , у зв`язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ.

Згідно Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 14 лютого 2020 року (повторно), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 25 грудня 1982 року складено відповідний актовий запис № 33.

Відповідно до Архівного витягу №5/01-28 від 14 лютого 2020 року, Рішенням виконавчого комітету Летичівської районної Ради народних депутатів від 18 травня 1989 року №90 «Про оформлення особистої власності на житлові будинки громадян, які проживають в селах: Чапля, Білецьке, Майдан-Вербецький, Юрченки, Буцни, Майдан-Голенищівський, Голенищево, Прилужне, Майдан, Нова Гута, Марківці, Горбасів, Свічна, Михунок, Івонинець, Гречинець, Ревуха, Лісо-Березівка, Москалівка, Новомиколаївка, Козачки, Варенка, Анютино, постановлено оформити право власності на житлові будинки громадян вказаних сіл згідно з додатками №1-30. Видати громадянам, вказаним у цьому рішенні свідоцтва про право власності встановленої форми.

У Додатку до рішення виконкому, під порядковим номером 126 зазначено: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , сусп. група колгоспн., частка цілий.

Довідкою Летичівської селищної ради № 2339 від 03 вересня 2019 року підтверджується те, що житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 були побудовані до 05 серпня 1992 року.

Згідно повідомлення № 721099 від 11 лютого 2020 року Хмельницького бюро технічної інвентаризації, станом на 31 грудня 2012 року за ОСОБА_1 приватна власність на нерухомість за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстрована.

Відповідно до листа Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області №1238/291-23 від 26 червня 2023 року, державні акти на право приватної власності на землю, право постійного користування землею та на право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровані та не видавалися.

Згідно відповіді № 2306 від 11 липня 2023 року, свідоцтва про права власності на нерухоме майно видавалися до 01 січня 2016 року.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Малініної Ольги №68641788 від 28 липня 2023 року відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку із тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Довідкою Летичівської селищної ради № 275 від 23 серпня 2023 року підтверджується факт проживання ОСОБА_1 без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелічує підстави для державної реєстрації прав, так, зокрема, Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: свідоцтва про право на спадщину; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно та ін.

Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Онер`їлдіз проти Туреччини" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття «майно» охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні «законне сподівання» стосовно ефективного здійснення права власності.

Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, зокрема ст. 1 Першого протоколу 1952 року передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин, на підставі досліджених доказів та на підставі вищезазначених правових норм, суд приходить до висновку, що позивач мав підстави для звернення до суду, оскільки у поза судовому порядку визнати право власності на будинок не має можливості, та його порушене право підлягає захисту у обраний ним спосіб.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає задоволенню.

Щодо сплати судового збору.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

До позовної заяви додано пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , вид пенсії: по інвалідності, 2 група загальне захворювання.

Враховуючи викладене, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, 82, 206, 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Летичівської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Хмельницькому апеляційному суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідач-1: Летичівська селищна рада, , вул. Соборна, 16, смт Летичів, Хмельницького району, Хмельницької області.

Відповідач-2: ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_3 .

Відповідач-3: ОСОБА_3 ,, ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_4 .

Суддя: підпис А. В. Лазаренко

Суддя: А. В. Лазаренко