ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 641/7086/21 Номер провадження 22-ц/814/1019/23Головуючий у 1-й інстанції Онупко М.Ю. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Бутенко С.Б., Чумак О.В.,

розглянувши у місті Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2021 року, постановлене суддею Онупко М.Ю.,

по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

20.09.2021 ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості у розмірі 22 206,72 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 30.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №64986107 про примусове виконання виконавчого напису №11519, виданого 11.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з нього, позивача, за період із 07.05.2020 по 28.02.2021 включно, заборгованість за тілом кредиту в розмірі 22 156,72 грн., плата за вчинення виконавчого напису в розмірі 50,00 грн., а всього 22 206,72 грн.

У межах указаного виконавчого провадження приватним виконавцем винесені постанови: від 30.03.2021 - про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні; від 24.04.2021 - про звернення стягнення на пенсію боржника.

Вважає, що указаний виконавчий напис №11519 від 11.03.2021 вчинений з порушенням норм чинного законодавства, а тому повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Зокрема, при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус не дотримався вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172, в редакції від 29.11.2001. Згідно пункту 1 указаного Переліку нотаріусу повинні були бути надані оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості, тоді як він, позивач, жодних нотаріально посвідчених кредитних договорів не укладав та заперечує наявність безспірної заборгованості.

Вважає, що із дня права вимоги минуло більше трьох років, тому приватний нотаріус порушив вимоги ст.88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Просив стягнути з відповідача на свою користь судові витрати у розмірі 908,00 грн. судового збору за подання позову, 454,00 грн. судового збору за подання заяви про його забезпечення та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано виконавчий напис №11519 від 11 березня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором №006-20005-301111 від 30 листопада 2011 року, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2023 року заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Тарасенко Дар`ї Юріївни про вирішення питання про стягнення правничих витрат у справі залишено без задоволення.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що нотаріусом не дотриманий порядок вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, що є достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

При вирішенні питання відшкодування судових витрат, суд визнав необхідним стягнути на користь позивача витрати по оплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. за подання позову та відмовив у стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн., які не підтверджені детальним описом робіт (наданих послуг) за договором про надання правової допомоги адвокатом.

Позивач, в особі свого представника адвоката Тарасенко Д.Ю., подав апеляційну скаргу на указане рішення. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просить рішення змінити, вказавши у резолютивній частині про повне задоволення позову та стягнення судового збору в розмірі 1 362,00 грн. (908,00 грн. за подання позову та 454,00 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову).

Зазначає, що єдиною позовною вимогою у даній справі була вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, і така вимога задоволена. Вимога про компенсацію судових витрат не є позовними вимогами.

Вважає, що суд передчасно розглянув питання про стягнення витрат на послуги адвоката, відмовивши у їх задоволенні. При цьому районний суд не врахував положення ч.8 ст.141 ЦПК України, за нормою якої докази про судові витрати подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення за умови, що сторона до закінчення судових дебатів зробила про це відповідну заяву. Викладені положення процесуального закону позивач дотримався та 20.12.2021 подав до районного суду заяву про винесення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу.

Представник позивача - адвокат Тарасенко Д.Ю направила суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника, підтримуючи вимоги апеляційної скарги.

Сторони в судове засідання в апеляційну інстанцію не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання, що з огляду на положення ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив такі обставини.

Із матеріалів справи убачається, що 11.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим №11519 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», якому ПАТ «Дельта Банк» на підставі Договору №2241/К про відступлення прав вимоги від 07.05.2020, відступлено право вимоги за кредитним договором №006-20005-301111 від 30.11.2011, невиплачені в строк грошові кошти за період із 07.05.2020 по 28.02.2021 включно у розмірі: 22 156,72 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 50,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису./а.с.12/

Зазначений виконавчий напис прийнятий до примусового виконання згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №64986107 від 30.03.2021, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П./а.с.14/ У межах відкритого виконавчого провадження того ж дня приватний виконавець виніс постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 24 696,39 грн./а.с.15/

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. від 24.04.2021 звернуто стягнення на доходи боржника, а саме, на дохід, який боржник отримує у Головному управлінні ПФУ в Харківській області./а.с.16/

Згідно договору на відкриття поточного рахунку з використання платіжної картки та обслуговування платіжної картки №006-20005-301111 від 30.11.2011, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , банк надає клієнту кредит шляхом відкриття клієнту відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 30 000,00 грн. та на день укладення цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 7 600,00 грн., ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно./а.с.69-70/

Пунктом 2.1 договору встановлено, що моментом надання банком клієнту кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів клієнта.

Відповідно до виписки з рахунку ОСОБА_1 станом на 07.05.2020 загальна заборгованість по кредитному договору №006-20005-301111 від 30.11.2011 становить 22 156,72 грн./а.с.69-70/

Частково задовольняючи позов та визнаючи оскаржений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, районний суд виходив із того, що він вчинений приватним нотаріусом без дотримання вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат» та п.п.1.1, 3.1., 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України щодо необхідності перевірки наявності документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем. Тоді як надані останнім документи не підтверджують таку безспірність, а крім того, відсутні докази направлення боржнику вимоги про погашення заборгованості із відміткою поштового відділення про вручення чи неможливості вручення боржнику такої вимоги.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд першої інстанції відповідно до пропорційності задоволених позовних вимог стягнув на користь позивача судовий збір за подання позову та відмовив у стягненні витрат на правничу допомогу за відсутності детального опису робіт, тоді як сплачена квитанція на суму 3 500,00 грн. вказує про сплату цих коштів на користь ФО-П ОСОБА_2 .

Враховуючи, що рішення районного суду оскаржується лише в частині вирішення питання розподілу судових витрат, апеляційний суд не аналізує та не оцінює підстави для задоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

При цьому колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що така вимога була єдиною в позові ОСОБА_1 та задоволена, а отже позов задоволено повністю, а не частково, як помилково вказано в оскаржуваному рішенні. Тому, відповідно до положень ст.141 ЦПК України витрати позивача по оплаті судового збору підлягали компенсації у повному обсязі, а саме: 908,00 грн. за подання позву, 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову, а всього 1 362,00 грн.

Щодо рішення суду першої інстанції в частині відмови у відшкодуванні витрат на правничу допомогу, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як убачається із матеріалів справи, позивачем при зверненні в суд з позовом надано договір про надання правової допомоги адвокатом №09/09/21 від 09.09.2021, додаток №1 від 10.09.2021 до договору про надання правової допомоги адвокатом №09/09/21 від 09.09.2021, рахунок-фактура №10/09/21 від 10.09.2021 на суму 7 000,00 грн., квитанція №34530100 від 16.09.2021 про сплату ОСОБА_1 на користь ФО-П ОСОБА_2 часткової оплати правової допомоги за договором №10/09/21 від 10.09.2021 у розмірі 3 500,00 грн., а також копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю на ім`я Тарасенко Д.Ю. та ордер на надання правничої допомоги./а.с.44-49/

У Додатку №1 від 10.09.2021 визначено перелік послуг адвоката, тому висновок суду першої інстанції про відсутність детального опису робіт (наданих послуг) за договором про надання правової допомоги адвокатом №09/09/21 від 09.09.2021 є помилковим. Крім того, колегія суддів не погоджується з наданою районним судом оцінкою квитанції №34530100 від 16.09.2021 на суму 3 500,00 грн., які сплачені позивачем через банківську установу на рахунок ОСОБА_2 , як ФО-П, оскільки у цій квитанції чітко зазначено призначення платежу часткова оплата правової допомоги за вказаним договором./а.с.47/

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи,встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів(договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Заява позивача про стягнення правничих витрат викладена ним у позові та у поданій 16.12.2021 представником позивача до суду першої інстанції заяві про розгляд справи за відсутності позивача./а.с.123/

Крім того, 20.12.2021, тобто з дотриманням встановленого ч.8 ст.141 ЦПК України процесуального строку для подання доказів правничих витрат, представник позивача звернулася до районного суду із заявою про винесення додаткового рішення, до якої долучений опис послуг, наданих адвокатом./а.с.142/

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на корить позивача витрат по оплаті правничої допомоги. Вирішуючи питання розміру відшкодування таких витрат, колегія суддів керується закріпленим статтею 11 ЦПК України принципом пропорційності у цивільному судочинстві, який включає в себе врахування: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін; час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Із огляду на обсяг наданих адвокатом послуг, колегія суддів приходить до висновку про відшкодування правничих витрат у розмірі 3 500,00 грн., що буде відповідати критеріям розумності та справедливості.

Отже, апеляційний суд частково задовольняє апеляційну скаргу та змінює рішення щодо вирішення позову по суті та скасування рішення в частині вирішення питання судових витрат із ухвалення в цій частині нового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376 ч.1 п.3,4, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2021 року змінити, виклавши абзац перший резолютивної частини рішення в такій редакції: «Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити».

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2021 року в частині вирішення питання правничих витрат та стягнення судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 1 362,00 грн. судового збору та 3 500,00 грн. витрат на правничу допомогу, а всього 4 862,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14.09.2023.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді С.Б. Бутенко

О.В. Чумак