РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 181/804/23

Провадження № 2/181/184/23

"25" вересня 2023 р. смт. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді Літвінової Л.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Остапенко А.О.,

представника позивача - адвоката Рябенка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Межова в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

06 червня 2023 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що вона 03 серпня 2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 . Від цього шлюбу з відповідачем народилася донька - ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , де в графі батько записаний: « ОСОБА_4 »; в графі мати: « ОСОБА_5 ». Факт народження доньки ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , яке було видано 10 серпня 2007 року про що в Книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис за № 47. Заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 лютого 2017 року (справа № 235/749/17) - шлюб - розірвано. 21 липня 2018 року вона зареєстрували повторно шлюб з ОСОБА_2 . Від цього шлюбу народився син - ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 . У графі батько: ОСОБА_2 ; у графі мати: ОСОБА_1 . Вона, проживає разом з дітьми, які знаходяться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від сім`ї. На розгляді Межівського районного суду Дніпропетровської області знаходиться її позовна заява про розірвання шлюбу з відповідачем. У добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу дітям не бажає надавати. Вона не має можливості самостійно утримувати їх дітей. Діти наразі потребують значних грошових коштів, як на утримання так і на виховання у зв`язку з воєнним станом в Україні, віком дітей та значним підвищенням цін на продукти харчування, одяг та інші життєво необхідні предмети. Сама вона не в змозі забезпечити достатній прожитковий мінімум для дітей. У зв`язку з чим виникла необхідність звернення до суду про стягнення аліментів з відповідача. На даний час Угоду про добровільну сплату аліментів на утримання дітей між ними не укладено і відповідач не бажає добровільно сплачувати аліменти. Відомості про офіційне працевлаштування відповідача - відсутні. Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників від 26.05.2023 року виконавчі провадження щодо відповідача - відсутні. В 2021 році відповідач орендував автосервіс у смт. Межова і його доходи становили приблизно 60 000,00 грн. Наразі починаючи з 24.02.2022 року по теперішній час він не укладав жодного договору про оренду автосервісу як їй відомо. Його доходи їй невідомі. Вона вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 7000,00 ( сім тисяч) грн. на кожну дитину щомісячно від дня подання позовної заяви до суду і до виповнення дітям вісімнадцяти років.

Позивач просить суд стягнути з відповідача, на її користь, аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 7000,00 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття від дня подання позову до суду.

Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2023 року заяву про самовідвід судді Філь О.Є. було задоволено та матеріали цивільної справи № 181/804/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, було передано до канцелярії Межівського районного суду Дніпропетровської області з метою проведення повторного авторозподілу справи, згідно якого справу розподілено судді Літвіновій Л.Ф. (а.с.28-29).

Ухвалою судді від 09 червня 2023 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. (а.с.31-32).

11 липня 2023 року від представника відповідача, адвоката Лійник Я.Л. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що станом на 06 липня 2023 року відповідач не має можливості сплачувати аліменти у твердій сумі, яку зазначає позивач, оскільки є не працевлаштованим, немає постійного, стабільного заробітку та достатнього майнового стану для встановлення аліментів в такому розмірі, крім того має матір похилого віку на утриманні, що з урахуванням ускладненої економічної ситуації є надмірним тягарем для нього, оскільки відповідач несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг за місцем його проживання та проживання матері, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни. Позивач, в свою чергу, також має докладати усіх можливих зусиль для забезпечення спільним дітям належного середовища для гармонійного розвитку, оскільки обов`язок по утриманню дітей має не тільки батько, але і мати. З урахуванням всього вищевикладеного, відповідач докладає зусиль для матеріального забезпечення всіх своїх дітей, для їх повноцінного та всебічного розвитку, а позивач своїм позовом має в пріоритеті власне забезпечення за рахунок відповідача, а не інтереси своїх дітей. Прохає суд відмовити ОСОБА_1 у позові до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.(а.с.56-58)

Представник позивача, адвокат Рябенко В.В. у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та на їх задоволенні наполягав.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши думку представника позивача, адвоката Рябенка В.В., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 03 серпня 2007 року, про що 03 серпня 2007 року складено відповідний актовий запис за № 284. Шлюб був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійськ Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області. (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_2 ). (а.с.11)

Від цього шлюбу у подружжя народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де в графі батько записаний: « ОСОБА_4 »; в графі мати: « ОСОБА_5 ».(свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ) (а.с.15)

Заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 лютого 2017 року (справа № 235/749/17) - шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвано.(а.с.17-18)

21 липня 2018 року позивач та відповідач зареєстрували повторно шлюб, згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 від 21 липня 2018 року. Факт державної реєстрації шлюбу провів: Покровський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що 21 числа липня місяця 2018 року складено відповідний актовий запис за № 308.(а.с.12)

Від цього шлюбу народився син - ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 21 липня 2018 року складено відповідний актовий запис за № 335. У графі батько зазначено ОСОБА_2 ; у графі мати - ОСОБА_1 .(а.с.16)

Згідно довідки №01-09/3071 від 24.05.2023 року виданої КУ Покровський координаційний комітет самоорганізації населення, ОСОБА_1 мешкає разом з донькою ОСОБА_3 та сином ОСОБА_6 однією родиною, по теперішній час за адресою АДРЕСА_1 .(а.с.25)

Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.

Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.ст.3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27 лютого 1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть основну відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини в межах своїх здібностей і фінансових можливостей; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Декларацією прав дитини від 1959 року закріплено принцип №4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 є батьком дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , які проживають разом із матір`ю, знаходиться на її утриманні, доказів про те, що відповідач надає кошти на їх утримання у добровільному порядку - суду надано не було, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку.

Разом з тим, позивачка наполягає на стягненні аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 7000,00 гривень на кожну дитину щомісячно.

Втім, суд не знаходить підстав для повного задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові Кабінету міністрів України від 26 лютого 1993 р. №146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо.

Також суд враховує, ту обставину, що обов`язок по утриманню дітей лягає на плечі обох батьків, які відповідно до ст.180 СК зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч. 1,2ст. 179 СК України).

Таким чином, сторони по справі мають рівний обов`язок по утриманню їх спільних дітей та повинні в рівних частках нести тягар їх утримання.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання дітей.

При цьому, суд звертає увагу на те, що, розглядаючи дану цивільну справу, суд виходить з інтересів, в першу чергу дитини та повинен дотриматися балансу права платника аліментів та права дитини на утримання з боку батька.

Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ч. 7 ст. 8 СК України передбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини, керуючись принципами законності, справедливості та розумності.

Проте, суд не приймає до уваги посилання відповідача на скрутне матеріальне становище та перебування на утриманні матері похилого віку, у зв`язку із чим у останнього виникають значні фінансові витрати, адже відповідачем ОСОБА_2 на підтвердження зазначених фактів не було надано жодних належних, допустимих та достатніх доказів.

Суд також критично відноситься до доводів відповідача, ОСОБА_2 , що він не в змозі оплачувати аліменти у розмірі у якому прохає позивач, адже не працевлаштований та не має постійного стабільного заробітку, оскільки відповідач є молодою та здоровою людиною працездатного віку, доказів вад здоров`я чи протипоказань до роботи матеріали справи не місять та відповідачем таких не наведено, а отже останній в змозі працювати та забезпечувати дітей, як це передбачено чинним законодавством.

Крім того, закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо.

Разом з тим, суд наголошує, що позивачкою, у свою чергу, також жодним чином не було обґрунтовано заявлений розмір аліментів, та не надано будь-яких доказів щодо розміру доходу відповідача.

Таким чином, оскільки ні позивачем, ні відповідачем, суду не надано будь-яких доказів, які б свідчили про розмір доходу відповідача, однак, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальне становище відповідача, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вважає необхідним та доцільним позов задовольнити частково, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі по 4000,00 грн. щомісячно на кожну дитину. Вказаний розмір аліментів є справедливим та розумним, узгоджується з вимогами закону, відповідатиме інтересам дітей і не порушуватиме як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача.

Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах.

Частиною 2 ст.184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач звернулась до суду із позовом 06 червня 2023 року, від так аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати.

Відповідно ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позивачка у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а позов задоволено частково, а саме на 57 %, судові витрати підлягають розподілу у відповідності до правил, визначених ч. 6 ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини вимог, відтак з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 611,95 грн.

Керуючись ст.ст.13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , аліменти на користь дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 4000,00 гривень (чотири тисячі гривень 00 копійок) на кожну дитину щомісячно, з подальшою індексацією, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 06 червня 2023 року, в особі матері ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , в дохід держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 611,95 (шістсот одинадцять гривень 95 копійок).

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27 вересня 2023 року.

Суддя: Л. Ф. Літвінова