ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7074/23 Справа № 202/4845/23 Суддя у 1-й інстанції - Ісаєва Д. А. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
УХВАЛА

04 грудня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд складі:

головуючого - судді Пищиди М.М.,

суддів - Барильської А.П., Городничої В.С.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дніпровського апеляційного суду Пищиди М.М., у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2023 року про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2023 року про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюб.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року задоволено самовідвід судді Максюти Ж.І., справу передано до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для виконання вимог ст.33 ЦПК України.

За наслідками автоматизованого розподілу справ від 20 жовтня 2023 року колегії суддів Дніпровського апеляційного суду у складі головуючого судді - Пищиди М.М, суддів: Барильська А.П., Городнича В.С., розподілена цивільна справа № 202/4845/23.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року справу було призначено на 06 грудня 2023 року.

01 грудня 2023 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про відвід судді Дніпровського апеляційного суду Пищиди М.М., у даній справі з підстав сумнівів в неупередженості та об`єктивності.

Колегія суддів, проаналізувавши доводи заявника про відвід судді Дніпровського апеляційного суду Пищиди М.М., приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Так, частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і являється частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не являється абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Так, відвід судді заявлено на підставі п.4, 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України та ч.3.ст.37 ЦПК України.

Разом з тим, вищенаведені заявником обставини, виходячи зі змісту ст. 36, 37 ЦПК України, не являються підставою для відводу судді.

При цьому ч. 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оскільки наведені заявником обставини стосуються його незгоди із процесуальними рішеннями суддів, тому не можуть бути підставами для відводу судді у розумінні п.4,5 ч.1 ст. 36 ЦПК України і не вказують на упередженість або необ`єктивність судді у розгляді даної справи.

З огляду на викладене, обґрунтованих доказів на підтвердження заявленого відводу про упередженість судді Пищиди М.М., при розгляді даної справи, заявником до суду надано не було, а тому заявлений відвід є необґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, а саме, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати відвід, заявлений ОСОБА_1 судді Дніпровського апеляційного суду Пищиді М.М. - необґрунтованим.

Цивільну справу передати до Дніпровського апеляційного суду для визначення складу суду в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України для вирішення питання про відвід судді.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: