Справа № 489/2173/23
Номер провадження 2/489/1268/23
11 вересня 2023 року місто Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді Кокорєва В. В.,
за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про відшкодування моральної шкоди
Позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування моральної шкоди. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 04.11.2019 приблизно о 18:00 год. ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху (далі ПДР), а саме перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем Niva Chevrolet, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухався у темний час доби, по сухій, чистій ділянці проїзної частини вул. Троїцької в м. Миколаєві, зі сторони АДРЕСА_1 . У цей же час проїзну частину вул. Троїцької в м. Миколаєві, у невстановленому для переходу пішоходами місці, зліва направо відносно напрямку руху ОСОБА_2 , перетинала пішохід ОСОБА_1 . Рухаючись в обраному напрямку проїзною частиною вул. Троїцької в м. Миколаєві, наближаючись до будинку АДРЕСА_2 , водій ОСОБА_2 , в порушення вимог п.п. 2.3 «б», 12.3 ПДР, а саме: рухаючись в обраному напрямку, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, при виникненні перешкоди для руху у вигляді пішохода ОСОБА_1 , не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобілю, хоча мав таку можливість і зобов`язаний був так вчинити, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , яка перетинала проїзну частину вул. Троїцької в м. Миколаєві, зліва направо відносно напрямку руху ОСОБА_2 . Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), позивачу спричинено тілесні ушкодження у вигляді осколкового надмищелкового перелому правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, перелому лівої променевої кістки у нижній третині, які згідно з висновком судово-медичної експертизи відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я. Дана ДТП відбулася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.п. 2.3 «б», 2.9 «а», 12.3 ПДР, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками. Дії ОСОБА_2 було кваліфіковано за ч.1 ст. 286 КК України.
Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомлено.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяв та клопотань від нього до суду не надходило, відзив до суду не подано.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, вирішено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.
З копії виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №8688/966 з КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» травматологічне відділення вбачається, що ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні з 04.11.2019 по 25.11.2019 з основним діагнозом скалковий надвиростковий перелом правої стегнової кістки зі зміщенням, перелом променевої кістки зліва, посттравматичний неврит малогомілкового нерва з права, травма побутова в ДТП 04.11.2019, оперована 14.11.2019.
Згідно з копією виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №3068/329 з КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» травматологічне відділення, ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні з 04.05.2020 по 25.05.2020 з основним діагнозом перелом н/3 правого стегна з наявністю зламаного метал. фіксатора, травма побутова, ДТП 04.11.2019, оперована 14.11.2019.
Згідно з ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч.ч. 1, 2 ст.23 ЦК України).
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч.1 ст. 1167 ЦК України).
Згідно з п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справа про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 (далі ППВСУ №4 від 31.03.1995) відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
В п. 9 ППВСУ №4 від 31.03.1995 зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №464/3789/17 від 10.04.2019).
В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 204/2626/21 від 23.06.2022 зазначено, що передбачений ст. 49 КК інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення зі згодою потерпілої на таке звільнення, а також про те, що у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК та закриття кримінального провадження цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілої сторони можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.
Суд вважає, що кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 286 КК України, ОСОБА_1 було заподіяно моральну шкоду ОСОБА_2 , що полягала у фізичному болю та душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я (отриманням тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості внаслідок ДТП, яка відбулася 04.11.2019 у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху ОСОБА_2 ), оскільки ОСОБА_1 змушена була змінити своє звичне життя, відчувати негативне емоційне напруження, звертатися до лікарів за медичною допомогою, перебувати на стаціонарному лікуванні, була оперована.
Звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 49 КК України та закриття судом кримінального провадження, не звільняє відповідача від обов`язку компенсації заподіяної його діями моральної шкоди, яка спричинена ОСОБА_1 у зв`язку з отриманими останньою тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості внаслідок ДТП, яка відбулася 04.11.2019 у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху ОСОБА_2 .
Посилання позивача на те, що у звязку з лікуванням вона втратила частину доходу у вигляді заробітної плати а також несла витрати на придбання ліків, не є моральною шкодою, тому підлягають компенсації як матеріальна шкода.
Компенсація позивачу моральної шкоди підлягає стягненню саме з відповідача, оскільки останній внаслідок своїх протиправних дій є винним у вчиненні ДТП, яка знаходиться у причинному зв`язку з моральною шкодою, завданою позивачу.
У спростування зазначених позивачем доводів стосовно стягнення компенсації моральної шкоди, відповідачем будь-яких доказів не надано.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору в розмірі 375,00 грн. (3000 грн. х 12,5%).
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 375 грн. 00 коп. (сто п`ятдесят гривень 00 копійок).
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення - з моменту складення повного тексту рішення.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11.09.2023.

Суддя В. В. Кокорєв