Справа № 645/3635/23
Провадження № 2/645/1533/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Ульяніч І.В., при секретарі Циганок В.М., учасники справи: позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_3 представник відповідача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати договір довічного утримання, укладений 13.01.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гаврилюк Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 23.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Центром приватизації державного житлового фонду управління комунального майна та приватизації головного управління економіки та комунального майна м. Харкова від 01.08.1997 р. за реєстровим номером 8-97-95250, зареєстрованому в КП міське БТІ м. Харкова 11.08.1997 р. П-8-12529, позивачу на праві приватної власності належить однокімнатна квартира АДРЕСА_1 . Згідно витягу за № 138937479 від 25.09.2018 р. власником житла є ОСОБА_1 , на підставі Свідоцтва про право власності на житло. У зв`язку з тим, що позивач є особою непрацездатною за віком, потребує стороннього догляду і допомоги, позивач 13.01.2021 року уклала договір довічного утримання з відповідачем ОСОБА_3 .. Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Гаврилюк Н.В. м. Харкова та зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 23. Згідно п.1 договору від 13.01.2021 р. позивач передала у власність ОСОБА_3 належну позивачу однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 вартістю 300000,00 грн. Відповідно до п.5 договору, відповідач зобов`язана утримувати довічно позивача, забезпечувати та надавати в день триразове харчування, одяг, здійснювати догляд та надавати необхідну допомогу. Вартість матеріального забезпечення у вигляді одягу, харчування, догляду та необхідної допомоги за домовленістю між позивачем та відповідачем становить 1200 грн., що відповідає п.6 Договору. Після підписання договору 13.01.2021 р. і до теперішнього часу відповідач зобов`язання по догляду за позивачем ніколи не виконувала, ніякої матеріальної допомоги не надавала, 1200 грн. на місяць не виплачує, не допомагає. Квартплату та комунальні послуги позивач оплачує сама, продуктами харчування відповідач не забезпечує, додому до позивача не приходить. Також позивач зазначає, що після підписання договору відповідачем було зроблено ремонт в квартирі, а саме: поклеїли шпалери, поміняли батареї, встановили шафу-купе, маленьку кухню, вартість ремонту не перевищуває 50000,00 грн. Після зробленого ремонту відповідач умови договору не виконувала та самоусунулась. Позивач зазначає, що її пенсія не велика, і в зв`язку з її постійним нездужанням вона постійно потребую догляду і турботи, наданням необхідної допомоги, харчуванні, придбанні ліків, що не виконує і не забезпечує відповідач ОСОБА_3 .

З урахуванням викладеного, позивач вважає, що необхідно розірвати договір з підстав неможливого його подальшого виконання, внаслідок неналежної поведінки відповідача, невиконання обов`язків за договором довічного утримання, незабезпечення належного догляду і допомоги.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 28.07.2023 року відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження у зв`язку з чим призначено підготовче судове засідання.

11.08.2023 року від відповідача ОСОБА_3 до суду надійшов Відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, вважає їх безпідставними та недоведеними. В обгрунтування відзиву зазначає, що ініціатором укладання договору була саме позивачка, цю обставину в позові позивач не зазначила. Відповідач зі своєю родиною проживає у квартирі АДРЕСА_3 , позивачка проживає в квартирі АДРЕСА_4 , яка знаходиться навпроти квартири відповідача. Позивачка неодноразово зверталася до чоловіка відповідача з проханням відремонтувати то кран в туалеті, то унітаз, зробити каналізацію, відремонтувати люстру та інше. Приходячи у гості до відповідача ОСОБА_1 говорила, що у них в квартирі гарно, а у неї давно не було ремонту. Наприкінці 2020 року позивачка звернулася до відповідача та її чоловіка з проханням зробити ремонт в належній їй квартирі через те, що ремонт в ній не робився майже з часу побудови будинку. В квартирі були пошкоджені часом труби та батареї опалення, труби водопостачання, електропроводка, потребував ремонту санвузол. Тобто у квартирі позивачки потрібно було зробити капітальний ремонт. Оскільки грошей на ремонт такого обсягу у неї не було, ОСОБА_1 запропонувала «переписати» на відповідача належну їй квартиру. Для сім`ї відповідача сума, яку необхідно було вкласти в ремонт була дуже велика, сім`я відповідача порадившись з батьками чоловіка відповідача ОСОБА_5 , які сказали, що якщо сім`я відповідача погодиться на ці умови, вони підтримають їх, будуть допомагати виконувати будівельні роботи. Крім цього, відповідач порадилася зі своєю матір`ю, яка проживала на той час за кордоном, вона теж пообіцяла допомагати сім`ї відповідача матеріально. Свою згоду відповідач повідомила позивачеві і разом з нею поїхали до приватного нотаріуса, однак нотаріус повідомила, що договір «ми ремонт, нам квартира» укласти не можна і запропонувала укласти договір довічного утримання. 13.01.2021 р. відповідач з позивачкою уклали вказаний договір. Майже наступного дня позивачка почала переносити свої речі до сусідки у квартиру АДРЕСА_5 , перейшла до неї проживати на час ремонту, а чоловік відповідача ОСОБА_5 та свекор ОСОБА_6 почали робити ремонт в квартирі ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що з часу підписання договору до теперішнього часу відповідач ніколи не виконувала зобов`язань по спірному договору, ніякої матеріальної допомоги не надає, 1200 грн. на місяць не виплачує. Ці посилання не відповідають дійсності, оскільки за таких обставин позивачка не чекала б два з половиною роки, а звернулася з відповідним позовом одразу після невиконання відповідачем умов договору. Свої зобов`язання за договором довічного утримання, а також їх з позивачкою усний договір про ремонт квартири позивач виконувала з першого дня - ремонт був зроблений, грошові кошти позивачці перераховувалися, необхідна допомога надавалася. Коли позивачка у грудні 2021 року зламала руку під час ожеледиці, відповідач возила її до лікарні, сплачувала послуги рентгена та інш. У відповідача з позивачкою до і після укладання договору довічного утримання були дуже гарні відносини, позивач запрошувала відповідача до себе «на каву», приходила до позивача в квартиру, дивилась телевізор, вони спілкувалися, коли позивач щось робила, відповідачка пропонувала свою посильну допомогу (в літку під час консервації відповідач допомагала позивачу мити огірки). Коли родина відповідача виїжджала у відпустку, залишали позивачці ключі від їхньої квартири. Вони спілкувалися і позивач перераховувала відповідачці кошти до 23 липня 2023 року. Тому позовна заява ОСОБА_1 стала для позивача несподіваною, обставини, викладені в ній ображають відповідача. В позовній заяві ОСОБА_1 визнає, що в її квартирі після підписання спірного договору був зроблений ремонт, але вона навмисно зменшує обсяг цього ремонту - «поклейка шпалер, поміняла батареї, поставила шкаф-купе, маленьку кухню». Для того, щоб поклеїти шпалери необхідно зняти старі, поштукатурити стіни, щоб поміняти батареї опалення необхідно міняти труби, які до них ведуть тому, що вони майже згнили, в санвузлі необхідно було підготувати стіни та покласти плитку, а в «маленьку кухню» необхідно, крім меблів ще й побутову техніку. Тому сума за ремонт, яку вказала позивачка, значно зменшена. На підтвердження витрат на ремонт квартири позивачки, відповідач намагалася збирати усі чеки, у тому числі на побутову техніку та меблі. Позивачці відомий реальний розмір витрат на ремонт квартири, оскільки вони узгоджували кольори шпалер, плитки, ліноліуму та інше. Після отримання копії позовної заяви відповідач зробила підрахунок витрат її сім`ї на ремонт квартири позивачки разом з матеріалами та виконанням робіт, який склав 224 013 грн. 57 коп. 24.02.2022 р. коли почалось повномасштабне вторгнення рф в Україну і почалися обстріли м.Харкова, відповідач з перших часів запропонувала позивачці виїхати разом з сім`єю відповідача у безпечне місце, але позивач відмовилася. У зв`язку з тим, що у відповідача двоє неповнолітніх дітей, вона була вимушена виїхати до м.Львова, але в м.Харків залишилися батьки чоловіка, які відвідували позивачку, приносили їй продукти харчування, з квартири відповідача позивачка брала консервацію, а відповідач їй регулярно телефонувала та цікавилася її самопочуттям, а також продовжувала перераховувати їй грошові кошти, що підтверджується виписками з банківських рахунків. Сім`я відповідача ніколи не залишала позивачку без турботи. Факт їхніх гарних відносин підтверджується майже щоденною перепискою у вайбері, частину роздруківки яких позивач додає до відзиву.

Також відповідач зазначає, що щоб убезпечити себе від можливих претензій з боку відчужувана за договором довічного утримання, відповідач збирала чеки, квитанції, накладні, інструкції, пов`язані з ремонтом квартири позивачки, а також відомості на підтвердження факту виконання відповідачем зобов`язань по договору. Обставини, викладені у відзиві, підтверджуються письмовими доказами та можуть бути підтверджені поясненнями свідків. У зв`язку з чим просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. (а.с.22-24)

17.08.2023 р. від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач зазначає, що відзив позивача є необгрунтованим, недоведеним, не відповідає фактичним обставинам справи. Посилання відповідача про те як сторони дійшли угоди про підписання договору довічного утримання не має суттєвого значення. Ствердження відповідача про те, що позивач за ремонт її квартири була готова переписати свою квартиру є неправдивими, оскільки позивач ніколи не мала бажання за ремонт своєї квартири переписати свою власність на сторонніх людей. Ствердження відповідача про те, що коли позивач зламала руку, то відповідач возила її до лікаря та сплачувала за послуги рентгена, ліки - є надуманими та недоведеними, позивач самостійно сплачувала за рентгент та ліки. Також, позивач заперечує щодо суми у розмірі 224013.00 грн., про яку зазначає відповідач та яку вона начебто сплатила за ремонт квартири позивача. Та після початку війни, коли відповідач виїхала з м.Харкова, позивачці ніхто не допомагав, позивач повністю опинилась без уваги та турботи. (а.с.92-94)

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.10.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.10.2023 р. заяву ОСОБА_1 про відвід судді Ульяніч І.В., подану у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, - передано до канцелярії суду для визначення складу суду, відповідно до вимог ч. 1 ст. 33 ЦПК України для вирішення питання про відвід.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова судді Мартинової О.М. в задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Ульяніч І.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання відмовлено.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовільнити, посилаючись на обставини викладенні у позові та відповіді на відзив. Також позивач пояснила суду, що із відповідачкою вони сусіди, відносини були нормальні, бували в гостях один у одного. 13.01.2021 року вона уклала договір довічного утримання із відповідачкою, за ініціативою відповідачки. В той час вона перебувала у стресовому та пригніченому стані, так як померли її родичи, що доглядали за нею, а вона хворіла. Нотаріус при укладанні договору нічого їй не роз`яснювала, сказала, що вона буде отримувати по 1200 грн. на місяць. Відповідач із чоловіком зробили за її кошти балкон в її квартирі. Також робили ремонт в її квартирі, вона в цей час мешкала у сусідки та сплачувала їй за проживання. Ремонт був проведений за ініціативою відповідачки, вона не бажала, щоб в квартирі проводили ремонт. Після ремонту її стали шантажувати, що продадуть її квартиру. Відповідачка не давала їй гроші на ліки, масаж, яких вона потребувала. В неї була поламана нога (в 2019р.), а потім і рука (2021р.) та вона потребувала лікування та допомоги. З лютого 2022 року по червень 2023 року відповідачки не було в Україні. Позивач сама була змушена ходити за гуманітарною допомогою, покупала продукти, сама сплачує комунальні послуги за квартиру. Зазначила, що відповідач мала за договором довічного утримання забезпечувати її триразовим харчуванням, надавати медичну допомогу, але її не було в Україні до червня 2023 року, по приїзду відповідачка помила вікна у квартирі позивача, а їй не допомагала, не приділяла їй уваги, займалась своїми справами. З січня 2021 року по червень 2022 року відповідач не надавала матеріальної допомоги, так як зробили в квартирі ремонт.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Шилов Ю.П. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та її представник адвокат Соловей Л.М. щодо задоволення позовних вимог заперечували у повному обсязі. Відповідач пояснила суду, що із позивачкою вони сусіди, були між ними добрі відносини. Позивач бувала в їх родині на святах та сімейних обідах, допомагали їй з дітьми. Позивач підняла питання про те, щоб їй зробили в квартирі ремонт, а вона залишить їм квартиру. Вона із чоловіком та його батьками зробили капітальний ремонт в квартирі позивачки, купили нові меблі. Проведення ремонту в договорі не було обумовлено. Коли позивач поламала руку, її вдома не було. Батьки чоловіка подзвонили, вони приїхали та відвезли позивачку в лікарню. Гроші, що передбачені договором, до 2022 року вона позивачці не давала. Коли почалась війна, вона із неповнолітніми дітьми переїхала до знайомих, у яких був підвал, кликала із собою позивачку, але вона відмовилась. Через тиждень вона із дітьми виїхала із Харкова за кордон, кликала із собою позивачку, але вона відмовилась. З 01.03.2022 по 05.06.2023 року вона була за кордоном. Кошти позивачці перераховувала на картку, але 23.10.2023 року намагалась здійснити платіж, але карта позивача була заблокована, тоді вона направила переказ через пошту. Коли вона була за кордоном, то батьки чоловіка були із позивачем на зв`язку, пропонували допомогу, але вона відмовлялась. До 2022 року вона не надавала позивачу матеріальну допомогу, так як позивачка казала, що їй потрібен ремонт. Комунальні послуги за квартиру позивачки не сплачувала, так як позивач оформлювала субсидію.

Свідок - ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що вона є знайомою позивача, мати свідка була подругою позивача. 11.03.2022 року свідок прийшла до квартири позивача, в квартирі був неприємний запах, позивач плакала, до цього в неї був перелом ноги та руки, харчування майже не було. Свідок позвала сторонню людину, вони прибрали в квартирі. Свідок буває в квартирі позивача 2 рази на день, також позивачу допомагали сусіди. Позивач скаржилась, що договір довічного утримання не виконується, вона дізналась, що квартира вже не її. Позивач сказала свідку, що відповідачка не буде сплачувати їй гроші за договором, так як зробила ремонт в квартирі, хто був ініціатором ремонту свідку не відомо. Коли позивач зламала руку, то відповідач відвозила її в лікарню та заплатила за таксі, а за все інше платила позивач. Свідок зазначила, що позивачці допомагають сусіди, а відповідачку вона бачила 1 раз бачила.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона подруга позивачки, знайомі приблизно 15-17 років, зустрічаються 2-3 рази на тиждень. Позивачка залишилась одна, плакала, померли родичі, які їй допомагали, злякалась, що залишилась одна. Позивач їй розповіла про родину відповідачки, а потім через деякий час розповіла про договір. Відповідачку в квартирі позивача свідок не бачила, які між ними були домовленості не знає. Свідку відомо, що позивач погодилась на проведення ремонту в її квартирі, під час якого вона мешкала у сусідки 1-1,5 місяця. Позивачці допомагають сусіди, позивач сама сплачує комунальні послуги. Відповідач один раз возила позивача у лікарню, також возили інші сусіди. Зазначила, що відповідача вона бачила 2 рази, допомоги від відповідача не має, а позивачу необхідна саме фізична допомога. Свідку відомо, що відповідач присилала позивачу гроші, та вони переписувались під час війни.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні повідомила, що вона подруга відповідачки. Свідку від відповідачки відомо, що до війни вони із позивачкою спілкувались, у них були добрі відносини, вони проводили разом свята. Позивач звернулась до відповідачки із проханням укладення договору довічного утримання, вони уклали договір. Житло позивачки було у непридатному стані, вони домовились про ремонт квартири позивача. Чоловік відповідачки робив ремонт в квартирі позивача, чоловік свідка допомагав. В квартиру позивачки вибрали нові штори, придбали нові меблі, кухню, шкаф-купе. Відповідач возила позивача по лікарнях, займалась лікуванням. Коли почалась війна відповідач запропонувала позивачу поїхати у безпечне місце, будинок знайомих де був підвал, а потім пропонувала поїхати за кордон, але позивач відмовлялась, зазначивши, що їй потрібна окрема квартира. Відповідач завжди допомагала позивачу, відправляла гроші, коли приїхала помила кухню позивачу. Коли відповідач була за кордоном, то позивачу допомагали батьки чоловіка відповідачки, покупали продукти. У позивача були усі номери телефонів до кого вона могла звернутись за допомогою, із відповідачкою вони постійно переписувались.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою сторін. Свідок бачила, як позивач та відповідач ходили одна до одної в гості, у них були хороші стосунки. Бачила, як родина відповідачки робили ремонт в квартирі позивачки, зробили балкон, придбали меблі. Коли позивач поламала руку, відповідачка возила її у лікарню, купляла продукти. Від відповідачки свідку відомо про укладення між ними договору довічного утримання, відомо, що відповідач здійснювала виплати позивачу. Про передбачені договором обов`язки свідку не відомо. На початку війни відповідачка із дітьми виїхала за кордон, повернулась в м. Харків в червні 2023 року. Коли відповідачка була за кордоном, свідок декілька раз бачила, що приходили до позивачки батьки чоловіка відповідачки та допомагали позивачу в листопаді 2022 року.

Свідок- ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що відповідачка є його невісткою, дружиною сина. Син з дружиною (відповідачкою по справі) в 2017 році придбали квартиру, 28.02.2018 року родина сина вселилась до квартири в будинку по АДРЕСА_6 . У позивача та відповідача були добрі стосунки, вони часто ходили один до одного в гості, позивач приносила подарунки. Коли позивач поламала ногу, то позивачу допомагала відповідачка по справі та сусідка із кв. АДРЕСА_5 . Родичі позивача спочатку допомагали їй, в потім перестали до неї ходити. Позивач звернулась до сина з невісткою з проханням укласти договір довічного утримання, позивач та відповідачка уклали договір довічного утримання. Позивачка сказала, що їй потрібен ремонт в квартирі, виплати їй не потрібні. В квартирі позивачки, свідок із сином зробили ремонт, поміняли усі труби, опалення, оббивали стіни, поміняли двері, викинули старі меблі, придбали нові. Коли позивачка поламала руку, відповідачка допомагала їй. 01.03.2022 року відповідачка із дітьми виїхала за кордон, звала із собою позивачку, але та відмовилась їхати. Коли відповідачка із дітьми виїхала, то він із дружиною допомагали позивачці, приносили їй овочі, олію, картоплю, воду, консервацію, корм для кішки, ділились гуманітарною допомогою. Позивач була постійно на зв`язку із дружиною свідка, вони мешкають недалеко від позивача на сусідній вулиці, до позивачки приходили через 1-2 дні, приносили продукти, замовляли ліки. Позивачу пропонували допомогу, але вона від усього відмовлялась.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні повідомила, що відповідачка дружина її сина. Із позивачкою вони познайомились, коли діти переїхали до нової квартири. Між позивачкою та відповідачкою були дружні відносини, позивач була як член родини, часто бувала в гостях. Приносила подарунки та смаколики дітям відповідачки. Позивачка запропонувала її невістці та сину її доглянути, пропонувала 3 рази, поки вони погодились. Коли позивач зламала стегно, то їй допомагала сусідка, а також відповідачка, приносила їжу. Позивач казала, що її родичи кинули, ображалась, а потім дізналась, що вони померли. Позивач попросила сина та невістку зробити ремонт в її квартирі, казала, що в неї хороша пенсія, їй вистачає. Поки чоловік та син свідка робили ремонт в квартирі позивача, вона мешкала в квартирі сусідки 1,5 місяці. Ремонт в квартирі позивачки зробили краще ніж в її родині. Коли почалась війна, свідок із чоловіком переїхали до квартири сина з невісткою, де жили 2 тижні, а взагалі мешкали від позивачки в 10 хвилинах ходьби. Позивачу приносили молоко, овочі, корм для кішки, замовляли ліки.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що він є другом родини відповідачки та її чоловіка. Про договір довічного утримання свідку відомо від чоловіка відповідачки. До війни між позивачем та відповідачкою були добрі відносини, вони ходили один до одного в гості. Свідку відомо, що чоловік відповідачки зробив гарний ремонт в квартирі позивача, міняли труби, балкон, двері, меблі, про проведення ремонту просила позивач, це свідку відомо зі слів чоловіка відповідачки. Коли відповідачка виїхала із дітьми, на початку війни, батьки чоловіка відповідачки залишались в м. Харкові та допомагали позивачу, приносили продукти.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 , на праві приватної власності належить однокімнатна квартира АДРЕСА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на житло. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.09.2018 р., реєстраційний номер запису про право власності 28069104. (а.с.8,9)

30.01.2021 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір довічного утримання, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гаврилюк Н.В. та зареєстровано в реєстрі за № 23. (а.с.6,7)

Вказана квартира оцінена сторонами в розмірі 300 000,00 грн.

Відповідно до п. 5 договору довічного утримання, ОСОБА_3 зобов`язана надати ОСОБА_1 довічне утримання, надаючи їй довічно та безкоштовно користування квартирою, а також надавати їй в день триразове харчування, догляд та необхідну допомогу. В разі смерті Відчужувача Набувач самостійно несе всі витрати на поховання.

Відповідно до п.6 договору довічного утримання, сторони оцінюють вартість харчування, догляду та необхідної допомоги на місяць на суму 1200,00 грн.

Позивач стверджує, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за договором, не забезпечує її необхідним харчуванням, доглядом, одягом, необхідною допомогою, не надавала матеріальну допомогу у розмірі 1200,00 грн. до 2022 року.

Пунктом п. 7 договору довічного утримання передбачено, що у разі невиконання, або неналежного виконання ОСОБА_3 пункту 5 цього договору про довічне утримання Відчужувача, договір може бути розірвано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гаврилюк Н.В., а за наявністю спору в судовому порядку.

Відповідно до ст. 744 Цивільного кодексу України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно..

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 755 Цивільного кодексу України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; на вимогу набувача.

Вказані підстави також передбачені в п. 7 договору довічного утримання від 30.01.2021 року укладеного між сторонами.

Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання укладеного між нею та відповідачем з підстав неналежного виконання умов договору.

Із дослідженних в судовому засіданні доказів судом встановлено, що в квартирі позивача був зроблений ремонт родиною відповідача, що не оспорювали сторони по справі та підтвердили свідки. Але проведення ремонту, на що посилається відповідач, в тому числі в підтвердження виконання нею умов договору довічного утримання, не було передбачено умовами договору, як одна із складових довічного утримання позивача. Крім того, позивач заперечує згоду на проведення ремонту. Також було встановлено, що сума утримання передбачена договором в розмірі 1200 грн. щомісячно не надавалась позивачу з січня 2021 року до червня 2022 року, що також не оспорювалось сторонами, а також підтверджується копіями квитанцій про перерахування коштів починаючи з червня 2022 року. Щодо забезпечення позивача триразовим харчуванням, доглядом та необхідною допомогою, а також безкоштовним користуванням квартирою, то в цій частині договір не виконувався, позивач самостійно сплачувала комунальні послуги за квартиру, що не оспорювала відповідач. Що стосується догляду та необхідної допомоги, то враховуючи, що позивач людина похилого віку та потребує саме догляду та необхідної допомоги, в тому числі і фізичної, яку відповідач не надавала та фактично і не могла надавати, враховуючи її відсутність на територіїї України з 01.03.2022 року та 05.06.2023 року, що не оспорювала відповідач.

Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються позовні вимоги та не спростовуються відповідачем.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання за договором довічного утримання, та дійшов висновку про наявність правових підстав для розірвання договору довічного утримання та задоволення позову.

Питання про розподіл судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 76, 81, 95, 141, 247, 258-259, 263-265, ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 651, 744-755 ЦК України, суд

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання - задовільнити.

Договір довічного утримання, укладений 13 січня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гаврилюк Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 23 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Фрунзенський районний суд м.Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

Позивач: ОСОБА_1 , 1940 року народження, РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_7 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , 1984 року народження, РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_8 .

Повний текст рішення складено 04.12.2023 року.

Головуючий суддя: І.В.Ульяніч