Справа № 577/3851/23
Провадження № 2/577/933/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2023 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

у складі:

головуючого судді Рідзевської І.О.,

за участю секретаря судового

засідання Олійник В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотопі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на 49/100 часток нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання за нею право власності на 49/100 частину магазину, яка складається з кладової 2 , площею 16,9 кв.м, кладової 3, площею 22,5 кв. м, торгівельної зали 4, площею 17,1 кв.м, торгівельної зали 5, площею 29,7 кв.м, загальною площею 86,2 кв.м, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 .

Вимоги обґрунтовує тим, що відповідно ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.05.2009 року вона є власником приміщень: № 1 площею 28,9кв.м,№ 3 площею 18,1кв.м та підсобних приміщень №4 площею 25,1 кв.м та № 5 площею 17.3 кв.м. Однак в ухвалі суду відсутні дані про розмір її ідеальної частки, а тому вона не має можливості зареєструвати за собою право власності на вищевказані приміщення. Згідно розрахунку ідеальних часток по АДРЕСА_1 , який складений КП «Конотопське МБТІ» її ідеальна частка становить 49/100 частини та відповідно у її власності знаходяться: кладова 22 , площею 16,9 кв.м, кладова 3, площею 22,5 кв. м, торгівельна зала 4, площею 17,1 кв.м, торгівельна зала 5, площею 29,7 кв.м. Тому вона вимушена звернутись до суду.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с.43).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, визнала позов (а.с.44).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, визнала позов (а.с.45).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним.

Згідно ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтями 80 і 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлено судом, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.8) .

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з приміщення магазину по АДРЕСА_1 , загальною площею 177,7 кв. м (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа №01/2021 (а.с. 10).

Згідно рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.11.2021 року за ОСОБА_3 визнано право власності на 51/200 частину магазину, яка складається з 1/2 частини торгівельної зали, площею 91,7 кв. м. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13-14).

Відповідно рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14.11.2022 року за ОСОБА_2 визнано право власності на 51/200 частину магазину , яка складається з 1/2 частини торгівельної зали, площею 91,5 кв. м. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15-16).

З розрахунку ідеальних часток за адресою АДРЕСА_1 , виготовленого КП Конотопське МБТІ 09 серпня 2022 року, вбачається, що загальна площа магазину складає 177,7 кв. м, у власності ОСОБА_3 перебуває торгівельна зала «1» площею 91,5 кв. м, ідеальна частка становить 51/100 ч., у власності ОСОБА_1 перебуває кладова «2» площею 16,9 кв. м, кладова «3», площею 22,5 кв. м, торгівельна зала «4», площею 17,1 кв. м, торгівельна зала «5» площею 29,7 кв. м., всього 86,2 кв. м., ідеальна частка становить 49/100 ч. ( а.с.11 зворот).

З довідки-характеристики, виконаної 14 липня 2022 року КП Конотопське МБТ, будівля магазину, розташованого в АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 21 жовтня 2010 року, загальна площа становить 177,7 кв.м. (а.с.11).

З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 21 жовтня 2008 року виконавчим комітетом Конотопської міської ради, будівля магазину загальною площею 184,7 кв м , розташована в АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Конотопської міської ради № 330 від 29 вересня 2008 року, номер 1091 (а.с.18). Вказана будівля магазину зареєстрована в КП Конотопське МБТІ за реєстраційним номером 1450563, номер запису 1091 в книзі 6 (а.с.19-21).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25 травня 2009 року затверджено мирову угоду, згідно якої за ОСОБА_3 , крім іншого, визнано право власності частину магазину, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , а саме на торгівельний зал № 2 площею 93,7 кв. м. ( а.с.22).

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина 1статті 319 ЦК України).

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показами свідків.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 355, ч.1 ст.356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно із частинами першою, третьою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна у порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України .

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 № 55 (далі - Інструкція).

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Як роз`яснено у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року, «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст.152 ЖК).

Аналізуючи зібрані по справі докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що право власності позивача оформлено та визнано відповідно до вимог діючого цивільного законодавства. Відсутні будь-які перешкоди для визначення ідеальної частки належного позивачу майна у вищевказаному житловому будинку відповідно до розрахунку, оскільки при цьому цільове призначення приміщення не зміниться, законні права та інтереси інших осіб порушені не будуть.

Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи що визнання за позивачем права власності на нерухоме майно не порушає нічиїх інтересів та прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 328, 1218, 1261, 1278 ЦК України, ст.ст. 12,81, 200, ч.2 ст. 247, 263-265 ЦПК України , суд,

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 49/100 частин магазину, яка складається з кладової 2, площею 16,9 кв.м, кладової 3, площею 22,5 кв. м, торгівельної зали 4, площею 17,1 кв.м, торгівельної зали 5, площею 29,7 кв.м, загальною площею 86,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканка АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя Рідзевська І. О.