справа № 619/3468/23
провадження № 2/619/774/23
РІШЕННЯ

іменем України

21 вересня 2023 року Дергачівський районний суд

Харківської області

в складі: головуючого судді Жорняк О.М.

за участю: секретаря судового засідання Молотко А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Музиканта Владислава Сергійовича до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Державний виконавець Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Руденко Тетяна Павлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дергачівського районного суду Харківської області перебуває позов представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Музиканта Владислава Сергійовича до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Державний виконавець Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Руденко Тетяна Павлівна, яким просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1685 від 29.09.2017, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем.

В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що постановою державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Руденко Тетяною Павлівною від 28 лютого 2023 рок накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника. Позивачу було заблоковано банківський рахунок у зв`язку з чим він звернувся до відділення банку для з`ясування причин блокування банком його карткового рахунку. У відділенні банку позивачу повідомили, що його рахунок заблоковано на підставі постанови державного виконавця в межах виконавчого провадження ВП НОМЕР_2. 11 липня 2023 року позивач звернувся до державного виконавця із заявою про ознайомлення із виконавчим провадженням ВП НОМЕР_2, оскільки про існуванні виконавчого провадження щодо нього, позивач не був обізнаний. Так, за наслідком ознайомлення позивача із виконавчим провадження було встановлено, що 29.09.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис за № 1685 про стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №Р51.341.70235 від 20.07.2016, укладеним із ПАТ «Ідея Банк» () на загальну суму 47 291,66 грн.На підставі вказаного виконавчого напису державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції Овчарєнко Юлією Василівною, була винесена постанова від 18.12.2017 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 1685 від 29.09.2017 приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. Як вбачається із виконавчого напису, основний борг складає 22381,62 грн, прострочений борг складає 1691,88 грн, прострочені проценти складають 10986,23 грн, строкові проценти складають 360,11 грн, плата за обслуговування кредиту 825,52 грн, пеня 9446,30 грн, плата за вчинення виконавчого напису 1600,00 грн. Позивач зазначає, що жодних кредитного договору з банком на таку суму і умови не підписував, а отже вважає за необхідне звернутись до суду із позовною заявою за захистом своїх прав.

21 липня 2023 року ухвалою судді було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі та призначено справу до розгляду на 21 вересня 2023 року на 13 годин 00 хвилин.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, зазначивши в позовній заяві, що розгляд справи просять проводити без їх участі, позов підтримують та просять його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, представник ПАТ "Ідея Банк" Наталія Рибак направила на адресу суду відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вважаючи його не обгрунтованим.

Представник третьої особи - Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника відділу.

Третя особа, приватний нотаріус КМНО Гуревічов Олег Миколайович, в судове засідання не з`явився, хоча про час, день і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що мається підтвердження в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив, з заявами до суду не звертався.

У відповідності до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 2 ст.274 ЦПК України встановлено, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін».

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом було достовірно встановлено, що 29.09.2017приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, вчинено виконавчий напис №1685 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» грошових коштів в розмірі 47 291,66 грн.

18.12.2017 старшим державним виконавцем Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №1685 від 29.09.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» грошових коштів в розмірі 47 291,66 грн.

28.02.2023 старшим державним виконавцем Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 .

Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Боржник так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Так, згідно п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172(із змінами, внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662), передбачено можливість стягнення у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів заборгованості з підстав, що випливають із кредитних відносин, за умови подання нотаріусу оригіналу кредитного договору та засвідченої стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Таким чином, на час звернення відповідача Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» з заявою про вчинення виконавчого напису, суд вважає, що між сторонами існував спір про заборгованість, а отже і виконавчий напис вчинено із грубим порушенням закону, що є достатніми правовими підставами вважати виконавчий напис від № 1685 від 29.09.2017, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача судових витрат, суд приходить до висновку про їх часткове задоволення.

Так, згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 (у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу) передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне цивільне-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, представник позивача просить стягнути з ПАТ "Ідея Банк" витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн та понесені витрати на правничу допомогу в сумі 4000 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Так, згідно наявного в матеріалах справи Договору про надання правничої допомоги між адвокатом Музикантом Владиславом Сергійовичем та Красновим Олександром Вікторовичем 10.07.2023 було укладено договір про надання правничої допомоги. Розмір гонорару адвоката за цим Договором визначається за домовленістю сторін і може змінюватись за взаємною згодою Сторін, що оформляється додатковою угодою до цього Договору або за рішенням суду у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до Додаткової угоди від 10.07.2023 до Договору про надання правової допомоги від 10.07.2023, визначено перелік послуг, що надаються клієнту, а саме: надання усних консультацій, надання допомоги клієнту в зборі документів - 2000 грн; складання процесуальних документів, підготовка документів для подання до суду позовної заяви 2000 грн, участь у судових засіданнях 2000 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт (надання послуг), адвокат в повному обсязі виконав послуги по договору про надання правової допомоги від 10 липня 2023 року, клієнт прийняв та оплатив наступні послуги: надання усних консультацій, надання допомоги клієнту в зборі документів - 2000 грн; складання процесуальних документів, підготовка документів для подання до суду позовної заяви 2000 грн.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, взявши до уваги умови Договору про надання професійної правничої допомоги від 10.07.2023, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, підтверджених належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що визначений представником позивача розмір у сумі 4 000,00 грн є завищеним, а наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Отже, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення судових витрат на правову допомогу з відповідача на користь позивача, саме в розмірі 4 000,00 грн, адже заявлена до стягнення сума не є співмірною із ступенем складності справи та часом витраченим адвокатом на надання цих послуг.

Разом з тим, згідно ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, при наявності спірних правовідносин між сторонами, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

На підставі ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ЗУ «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, керуючись ст. ст.12,19,81,133,141,259,264,265,274, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Музиканта Владислава Сергійовича до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Державний виконавець Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Руденко Тетяна Павлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1685 від 29.09.2017, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» грошових коштів в розмірі 47 291,66 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства«Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 витрати за сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 2 000 грн.

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк», , адреса: Львівська область, м. Львів, вул. Валова, 11;

третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, адреса: Київська область, м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5;

третя особа: Державний виконавець Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Руденко Тетяна Павлівна, адреса: Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, вул. Садова, 10.

Суддя О. М. Жорняк