ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8387/23 Справа № 204/1359/23 Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Центральна адміністрація Дніпровської міської ради про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2022 року

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Центральна адміністрація Дніпровської міської ради про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини передано за територіальною підсудністю до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська (49006, м. Дніпро, пр-т Пушкіна, 77-б) (а.с.122).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Центральна адміністрація Дніпровської міської ради про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини роз`єднано та виділено у самостійні провадження. Матеріали справи в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів передано до канцелярії суду для їх реєстрації у автоматизованій системі документообігу суду та розподілу справи (а.с.124).

В обґрунтування позовних вимог, які збільшувалися в ході судового розгляду справи, ОСОБА_1 посилався не те, що 12 травня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Чечелівським районним у м.Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №276. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 була народжена дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинилися у березні 2022 року. З червня 2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав із відповідачем. Позивач зазначив, з 28 вересня 2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з ним за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач залишила Україну і переїхала жити до свої матері в м. Нижньовартівськ Ханти-Мансійського автономного округу в Російській Федерації. Відповідач ОСОБА_2 допомогу на утримання сина не надає, домовитися про добровільну сплату аліментів не вдається. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість із сплати аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на його користь у розмірі 58000 грн.; присудити з ОСОБА_2 на його користь сплату аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 6000 грн. на місяць. Витрати у справі стягнути з відповідача (а.с.156-158).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2023 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з 28 вересня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, в особі батька ОСОБА_1 , допустивши по справі негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за подачу позову у розмірі 992 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить рішення суду від 18 липня 2023 року та ухвалу суду 30 січня 2023 року про роз`єднання позовних вимог скасувати, ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 заборгованість із сплати аліментів на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01 вересня 2022 року по 18 липня 2023 року на користь ОСОБА_1 у сумі 61000 грн. Присудити з ОСОБА_2 сплату аліментів на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 у розмірі 6000 грн. на місяць з 18 липня 2023 року до досягнення повноліття, витрати у справі стягнути з відповідача, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Кононенко О.Р. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду від 18 липня 2023 року та ухвалу суду від 30 січня 2023 року залишити без змін, посилаючись на їх законність та обґрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959 року), Конвенції ООН про права дитини (1989 року), міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959року), Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Закон України Про охорону дитинства від 26 квітня 2001року вказує на те, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, у редакція яка діяла на час звернення з даним позовом, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За вимогами статті 182 СК України, у редакція яка діяла на час звернення з даним позовом, - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 184 СК України передбачено, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У справі встановлено, 12 травня 2020 року між сторонами було укладено шлюб (а.с. 12).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2022 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами було розірвано (а.с.194, 195).

Згідно довідки ОСББ Житлоремсоюз від 22 вересня 2022 року ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 мешкала за вказаною адресою з 10 вересня 2019 року по червень 2022 року (а.с.6).

Відповідач у відзиві на позовну заяву визнала, що син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з батьком, позивачем у справі - ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 від попереднього шлюбу має малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка знаходиться на її утриманні (а.с.152).

З наданих відповідачем доказів вбачається, за період з 25 жовтня 2022 року по 10 травня 2023 року вона перераховувала поштовим переказом позивачеві аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 25 жовтня 2022 року 3000 грн., з 22 листопада 2022 року 1500 грн., 30 січня 2023 року - 3 000 грн., з 16 лютого 2023 року по 10 травня 2023 року по 1 500 грн. (а.с.146-149).

Сторонами не було погоджено розмір аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи викладене, та те, що відповідач перебуває у працездатному віці, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про обов`язок відповідачка надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина та виховання, спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з батьком.

Звернувшись до суду із цим позовом, ОСОБА_1 просив суд присудити з ОСОБА_2 на його користь сплату аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 6000 грн. на місяць (а.с.156-158).

Відповідно до ст. 7 Закону України Про державний бюджет України на 2023 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає: з 1 січня 2 272 грн.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, відповідно до діючого законодавства, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України).

Враховуючи вказані обставини, враховуючи, що на утриманні відповідача знаходиться малолітня донька від попереднього шлюбу, суд дійшов обґрунтованого висновку, що справедливим та об`єктивним розміром стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача складає 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

При цьому судом розяснено, що сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (частина 1 статті 192 СК України).

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини за минулий час слід зазначити, відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки.

Відповідно до ст. 194 СК України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Однак, позивачем не було надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність обставин, передбачених зазначеною нормою права, які б давали правові підстави для стягнення аліментів за минулий час, позивач суду не надав, а саме доказів в підтвердження обставин щодо вжиття ним заходів для одержання аліментів з відповідачки та свідоме ухилення останньої від їх сплати

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог у цій частині за недоведеністю.

Посилання в апеляційній скарзі на незаконність ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2023 року, якою було роз`єднано та виділено у самостійні провадження позовні вимоги про визначення місця проживання дитини, та яка не оскаржується окремо від рішення суду, є безпідставними, оскільки суд відповідно до вимог чинного законодавства обґрунтовано розєднав позовні вимоги про визначення місця проживання дитини та про стягнення аліментів у самостійні провадження, пославшись на те, що вказані вимоги мають різних предмет спору та їх спільний розгляд ускладнить розгляд справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що наявні підстави для стягнення аліментів у заявленому позивачем у позовній заяві розмірі є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду фактичним обставина справи, незаконність та необґрунтованість рішення суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 259, 268, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 липня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 29 вересня 2023 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П. Красвітна

О.В. Свистунова