Справа № 367/3056/23
Провадження №2/367/3971/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

` 04 вересня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області в складі

судді Карабаза Н.Ф.,

за участю секретаря Шемігон В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. У позовній заяві зазначає, що 02.08.2022р. близько 10:00 год. на 31 км автодороги М-07 сполученням «Київ -Ковель», поблизу смт. Ворзель Бучанського р-ну Київської області, на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг відбулося ДТП за участю автомобіля «CHERY Tiggo 2» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та сідлового тягача «VOLVO FH», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , напівпричепом марки «SCHMITZ CARGOBULL», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй як пасажирці, згідно висновку судово-медичної експертизи від 19.01.2023р. № 18/Е, - вчинено тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому правої великогомілкової кістки середньої третини зі зміщенням, що відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Вона знаходилась на стаціонарному лікуванні в Ірпінській ЦМЛ з 02.08.2022р. по 10.08.2022р. 05.08.2022р. проведена операція. 02.08.2022р. відомості за фактом зазначеної ДТП зареєстровані у Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0002452 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України та розпочато розслідування. 20.02.2023р. у вказаному кримінальному провадженні, водієві автомобіля «CHERY Tiggo 2», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України. 31.03.2023р. Ірпінським міським судом Київської області, прийнято рішення про задоволення клопотання прокурора, поданого у кримінальному провадженні № 0002452 та звільнено підозрювану ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, а провадження - закрито, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 02.08.2022 року близько 10:00 год. на 31 км автодороги М-07 сполученням «Київ - Ковель», поблизу смт. Ворзель Бучанського р-ну Київської області, їй спричинена моральна шкода, яку оцінює солідарно для обох водіїв у загальному розмірі 200 000 грн. ОСОБА_3 в повному обсязі відшкодувала спричинені в результаті ДТП матеріальні збитки пов`язані з лікуванням та моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., ще підтверджується ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 31.03.2023р. у справі № 367/1584/23 про звільнення підозрюваної ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим. Однак, до цього часу водій автомобіля VOLVO FH», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «SCHMITZ CARGOBULL», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 - ОСОБА_2 , який також, керуючи джерелом підвищеної небезпеки, будучи причетним до вчинення вищевказаної ДТП не вжив заходів щодо відшкодування їй, як потерпілій у цій дорожньо-транспортній пригоді моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. Згідно чинного законодавства України, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Моральна шкода полягає в наступному: з першого дня після того, як потрапила у ДТП, змушена пережити сильний фізичний біль та психологічне потрясіння. Багаточисельні травми отримані внаслідок ДТП, спричинили сильні фізичні страждання. Окрім безумовної фізичної болі, дорожньо-транспортна пригода негативно вплинула і на її емоційний стан, через пережиті негативні емоції та потрясіння постійно перебувала у стурбованому та дратівливому стані, у неї погіршився сон та з`явилось постійне відчуття тривоги. Не могла позбутися відчуття розгубленості, сильного страху за майбутнє життя, так як нанесені травми могли спричинити негативні наслідки для здоров`я у майбутньому. Весь час проходження лікування був наповнений болем, відчуттям безпорадності. Вона постійно відчуває напругу та тривогу також і у зв`язку з конфліктною ситуацією, що виникла з відповідачем, та необхідністю стягнення завданої шкоди саме шляхом судового розгляду. Враховуючи, що частину моральної шкоди на користь її користь сплачена ОСОБА_3 , (100 000грн), на ОСОБА_2 покладається обов`язок з виплати решти в сумі 100 000грн. Просить суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 100 000грн.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що позовні вимоги є безпідставні, надумані та не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та вимогах закону, а тому у позові до нього слід відмовити у повному обсязі виходячи з наступних фактичних обставин та правових підстав. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 31.03.2023 у справі №367/1584/23, було задоволено клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим. В ході судового розгляду даного клопотання прокурора, потерпіла подала заяву про відсутність будь-яких претензій та примирення з підозрюваною та закриття кримінального провадження й звільнення підозрюваної від відповідальності. Даною ухвалою суду було встановлено та підтверджено наступні факти. 02.08.2022 приблизно о 10 годині, ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки Chery Tiggo2, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою від с. Забуччя до автодороги сполученням Київ-Ковель Бучанського району Київської області, в смузі для руху в бік автодороги Київ-Ковель, з метою виконання маневру повороту ліворуч та виїзду в смугу руху в напрямку м. Ковель, в порушення п. 10.1 ПДР України, згідно з яким «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», п. 16.11 ПДР України згідно з яким «на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху» та вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» ПДР України згідно з яким «водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі» проявила злочинну самовпевненість, рухаючись другорядною дорогою не переконалась в безпечності руху, здійснюючи проїзд Т-подібного перехрестя із головною дорогою сполученням Київ-Ковель, не надала перевагу в русі автомобілю марки Volvo, реєстраційний номер республіки Польща НОМЕР_2 із напівпричепом марки Schmitz Cargobull, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 , який маючи перевагу в русі, рухався проїзною частиною автодороги сполученням Київ-Ковель, в смузі для руху в бік м. Києва внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів в межах смуги для руху в бік м. Києва. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Chery Tiggo2, реєстраційний номер НОМЕР_1 - позивач ОСОБА_1 , отримала тілесні ушкодження у вигляді багатоуламкового перелому правої великогомілкової кістки. Описані ушкодження утворилися від дії тупого/их предмету/ів по давності можуть відповідати строку і обставинам вказаним в постанові, відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, так як для зрощення переломів необхідний термін більше 21-го дня. Порушення водієм - ОСОБА_3 вимог пунктів 10.1, 16.1 та дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілій - ОСОБА_1 серед тяжкості тілесного ушкодження. Органом досудового розслідування ОСОБА_3 було оголошено підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_1 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Під час судового розгляду даного клопотання прокурора, підозрювана повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відшкодувала завдані збитки, примирилася з потерпілою, розуміла суть підозри та не заперечувала проти закриття кримінального провадження з підстав передбачених ст. 46 КК України. Не зрозуміло яким чином позивачем було розраховано розмір заподіяної відповідачем моральної шкоди та на підставі яких саме норм чинного законодавства відповідач, вина якого відсутня у вчиненні ДТП, та не являючись власником транспортних засобів, повинен нести обов`язок щодо відшкодування позивачу моральної шкоди. В матеріалах справи відсутні докази того, що позивачка реалізувала своє право на отримання страхового відшкодування та отримала страхову виплату.Матеріали позовної заяви не містять жодного доказу на підтвердження наявності його винних дій у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 02.08.2022. Його дії жодним рішенням не були визначені як неправомірні і між ними і моральною шкодою отриманої позивачем не визначено безпосередній причинний зв`язок, а заподіяна шкода була наслідком порушення Правил дорожнього руху зі сторони іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, тому позовні вимоги про стягнення з нього на користь позивача моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є вочевидь необґрунтованими, подані позивачем докази є неналежними, недопустимими та недостатніми, оскільки вони не містять інформацію щодо предмета доказування, не підтверджують існування обставин на які позивач посилається. Окрім даної обставини, він на момент дорожньо-транспортної пригоди був офіційно працевлаштований в транспортній компанії республіки Польща, керував транспортними засобами, які належали цій іноземній транспортній компанії. 02.08.2022 він перебував у відрядженні та керував службовим транспортним засобом. Зокрема, цивільно-правова відповідальність водія даних транспортних засобів була застрахована полісом. Всі зазначенні документи були наданні правоохоронним органам які займались оформленням дорожньо-транспортної пригоди. Просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог до нього у цивільній справі №367/3056/23 у повному обсязі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, її представник адвокат Калугін Д.О. подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують, просять їй задовільнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на стаціонарі з 02.08.2022 по 10.08.2022 з діагнозом «уламковий перелом великогомілкової кістки в с/3 зі зміщенням».

Згідно висновку експерта Київського обласного бюро судово-медичної експертизи № 18/Е від 17.01.2022 року по матеріалам кримінального провадження № 0002452 від 02.08.2022 року біля 10год на 31 км автодороги сполученням Київ-Ковель, сталася ДТП внаслідок якої пасажирка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Згідно ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 31 березня 2023 року вбачається, що в суді на розгляді перебувало клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області Павлика В. про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 серпня 2022 року за № 0002452 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України

За ст. 23, ст.1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав яке полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням майна.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За п. 5 Постанови Пленуму № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Так, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Тобто при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду слід встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.

У відповідності до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених кодексом.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Як визначено в ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно положень частини 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до положень частини 7 статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається із ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 31 березня 2023 року клопотання прокурора - задоволено. Звільнено підозрювану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та закрити кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 серпня 2022 року за № 0002452 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Позивачем ОСОБА_1 , посилаючись на ті обставини, що вона є потерпілою, та шкода їй завдана, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, зокрема ДТП, що виникла за участю автомобіля Chery Tiggo2, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки Volvo, реєстраційний номер республіки Польща НОМЕР_2 із напівпричепом марки Schmitz Cargobull,реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , не надано доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 у зазначеній ДТП, зокрема доказів, рішень, які мали б підтвердження, що поведінка ОСОБА_2 є неправомірною, а саме: що ОСОБА_2 порушив правила безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту у зв`язку з чим відбулася вказана взаємодія та була завдана шкода третій особі, внаслідок якої вона отримала середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження за даних обставин.

Тобто, позивачем не надано належних і допустимих доказів в обґрунтування заподіяння їй збитків та моральної шкоди саме внаслідок неправомірних дій відповідача, оскільки судом не встановлена вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Позивачем не доведені підстави відшкодування заподіяної їй шкоди саме відповідачем, не вказано які саме дії відповідача є неправомірними, що в подальшому потягнуло понесення позивачем збитків та заподіяння моральної шкоди.

Враховуючи викладене, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог і з зазначених позивачем підстав, та виходячи з наданих доказів і встановлених на їх підставі конкретних обставин та правовідносин, суд не вбачає підстав для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати позивачу моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Позов необґрунтований і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст. 1-12, 13, 76-81, 95, 141, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Н.Ф. Карабаза