Провадження № 2/761/3315/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Каніковському Б.А,,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із вищевказаним позовом до відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2021 року вищевказана справа надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою суду від 17.08.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У подальшому, до суду надійшло клопотання від ОСОБА_3 про зупинення провадження в даній справі до розгляду Шевченківським районним судом м. Києва цивільної справи за його позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення даного клопотання, обґрунтовуючи тим, що суду надані всі докази про те, що діти проживають з позивачем. Справа, на яку посилається відповідач у своєму клопотанні, як на підставу щодо необхідності зупинення провадження, ніяким чином не впливає на суть вирішення даного виниклого спору. Крім того, вказана справа призначена тільки до розгляду у підготовчому засіданні. В той же час, зупинення провадження в справі про стягнення аліментів призведе до затягування розгляду справи, в результаті чого будуть страждати інтереси дітей щодо їх матеріального забезпечення.

ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, сповіщений належним чином про час та місце розгляду справи. Надіслав до суду клопотання про зупинення провадження у справі, в якому зазначив на те, що він виїхав до Канади. Однак, доказів щодо цього не надав.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

В провадженні Шевченківського районного суду міста Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 10.09.2021 було відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , 3-я особа: Служба у справах дітей Подільської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей, зазначено на те, що розгляд справи необхідно проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

У заяві про зупинення провадження у справі ОСОБА_3 просить зупинити провадження у справі до вирішення судом справи №761/30848/21 про визначення місця проживання дитини, мотивуючи тим, що предмет спору обох справ є взаємопов`язаним; результат вирішення спору про визначення місця проживання дитини вплине на розгляд справи про стягнення аліментів.

Правові підстави для зупинення провадження у справі визначені у статтях 251 та 252 ЦПК України, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає (п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

В ч. 4 ст. 263 ЦПК України закріплено обов`язок суду враховувати практику Верховного Суду, відповідно до якої при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

У постанові у складі Об`єднаної палати КСЦ від 14.02.2022 у справі №357/10397/19 Верховний суд зазначив, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом та чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, нагальна потреба в зупиненні провадження у справі виникає у разі, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який знаходить прояв у тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статі і 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналогічний правовий висновок, викладений ВС у постановах від 26.10.2022 року у справі № 206/6366/17, від 16.12.2022 у справі № 757/31164/20.

Також, Верховний Суд у своїх висновках звертає увагу на те, що застосування формального підходу до вирішення питання про зупинення провадження у справі може мати наслідком порушення права особи на справедливий суд, що передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, елементом якого є реальний та ефективний доступ до правосуддя та розгляд справи протягом розумного строку.

У постанові ВС від 22.12.2021 року у справі №452/1872/20 зазначено, що зупинивши провадження у справі, суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи. Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення ЄСПЛ у справі «Фрідлендер проти Франції» від 27 червня 2000 року).

Крім того, варто зазначити, що аналізуючи практику ЄСПЛ та Верховного Суду під час вирішення обох справвсі учасники судових процесів повинні керуватися принципом найкращих інтересів дитини.

У справах, що стосуються прав та інтересів дітей, з урахуванням обставин справи, права та інтереси дітей можуть превалювати над правами батьків.

Аналогічний висновок, викладений постановах Верховного Суду від 20.07.2022 у справі №761/25101/20, від 12.01.2022 у справі №663/724/19.

Крім цього, відповідно до рішення ЄСПЛ «Хант проти України» від 07.12.2006, параграф 54: «між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини».

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що наявність у суді справи №761/30848/21 не може бути перешкодою для розгляду цієї справи, оскільки зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, в той же час, зупинення провадження у цій справі, зважаючи на предмет її розгляду, у взаємозв`язку із принципом найкращих інтересів дитини, буде суперечити її інтересам, а тому, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про зупинення провадження в цій справі.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву про зупинення провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає; заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н.В. Сіромашенко