Справа № 193/1080/22
Провадження № 2/193/125/23
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

20 вересня 2023 року сел.Софіївка

Софіївський районний суду Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Кравченко Н.О., при секретарі судового засідання Ратушній В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом адвоката Дикого Ю.О. в інтересах позивача ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , третя особа , що не заявляє самостійних вимог: ТОВ НВП «Левітор Груп», про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом повернення власнику,-

встановив:

на розгляді Софіївського районного суду Дніпропетровської області перебуває вказана цивільна справа. Позов, поданий позивачем обґрунтований тим, що підписи в договорі оренди землі 03.06.2015 року, укладений між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , власником земельної ділянки позивачем не підписувався, отже відповідач обробляє його земельну ділянку незаконно. У зв`язку з чим її підлягає витребуванню з незаконного користування. На обґрунтування позову в якості доказу додано висновок судової почеркознавчої та технічної експертизи, за якою встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 виконано не ним, а іншою особою, про що зроблено висновок експерта за почеркознавчою експертизою № 1440/1441-20 від 19.06.2020 року.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Представник позивача подав суду клопотання від 08.08.2023 року про розгляд справи у його відсутність у якому заперечував проти задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про закриття цивільної справи на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. (а.с.191-192). У вказаному клопотанні зазначив, що задоволення позову, згідно винесеного рішення Дніпровського апеляційного суду від 05.04.2023 року по справі № 193/6/20 за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , третя особа ТОВ «НВП «Левітор Груп» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки оскаржено в касаційному порядку, отже між сторонами спір на цей час не врегульовано.

В судове засідання представник відповідача ФОП ОСОБА_2 ОСОБА_4 не з`явився , надав клопотання про розгляд заяви про закриття цивільної справи, подане ним 08.08.2023 року у його відсутність та відсутність відповідача, підтримав клопотання про закриття справи у зв`язку з відсутністю предмету спору. Клопотання обґрунтував тим, що Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05.04.2023 року рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 23.12.2022 року скасовано в частині відмови у скасуванні державної реєстрації права оренди земельної ділянки та ухвалено в цій частині нове рішення: Скасувати рішення державного реєстратора Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області Товстухи Юрія Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень , індексний номер 22148933 від 17.06.2015 року та запис про інше речове право № 10072092 від 17.06.2015 року щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0091, площею 7,5745 га, розташованій на території Жовтневої сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області. Стягнуто судовий збір. Отже, вважає, що в даному випадку, на цей час відсутній предмет спору, оскільки рішення Дніпровського апеляційного суду виконано, проведено переєстрацію земельної ділянки. За таких обставин, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, підлягає закриттю провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Представник третьої особи ТОВ «НВП «Левітор Груп» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та заперечив проти задоволення клопотання про закриття цивільної справи з підстав, визначений представником відповідача. (а.с.193)

Враховуючи наведене вище і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, позивач ОСОБА_1 в особі адвоката Дикого Ю.О. звернувся із даним позовом 01.12.2022 до ФОП « ОСОБА_2 » про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом повернення її власнику. Позовні вимоги: зобов`язати ФОП ОСОБА_2 повернути власнику ОСОБА_1 № НОМЕР_1 земельну ділянку площею 7,5745 га кадастровий номер :02:004:0091, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область Софіївський район, с/рада Жовтнева у придатному для її використання за цільовим призначенням стані-для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, стягнути судовий збір. В обґрунтування позову зазначив, що в спірному договорі оренди землі та акті від 03.06.2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФОП « ОСОБА_2 » підпис від орендодавця ОСОБА_1 виконано не ним а іншою особою, про що зроблено висновок експерта за почеркознавчою експертизою № 1440/1441-20 від 19.06.2020 року (а.с. 2-6). Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 23.12.2022 року було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , третя особа ТОВ «НВП «Левітор Груп» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки відмовлено. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05.04.2023 року рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 23.12.2022 року скасовано в частині відмови у скасуванні державної реєстрації права оренди земельної ділянки та ухвалено в цій частині нове рішення: Скасувати рішення державного реєстратора Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області Товстухи Юрія Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень , індексний номер 22148933 від 17.06.2015 року та запис про інше речове право № 10072092 від 17.06.2015 року щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0091, площею 7,5745 га, розташованій на території Жовтневої сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області. Стягнуто судовий збір. (а.с.163-173). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек , єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна від 07.06.2023 року земельна ділянка , що належить ОСОБА_1 . площею 7,5745 га кадастровий номер :02:004:0091, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область Софіївський район, с/рада Жовтнева для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, станом на 07.06.2023 року право оренди зареєстровано за ТОВ НВП «Левітор Груп» згідно договору оренди земельної ділянки від 10.04.2023 року строком на 7 років (а.с.174-175).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судового рішення.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у Постанові №638/3792/20 від 20.09.2021. Так, колегія суддів дійшла висновку, що необхідно конкретизувати висновок Верховного Суду щодо застосування пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК Україна, а саме зазначила, що закриття провадження у справі можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судового рішення, з огляду на таке.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовані спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Верховний Суд з приводу закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору зауважив, що необхідність запровадження такого правила зумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Проте поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно, і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема, шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 456/647/18, провадження № 61-2018св19).

Так, у справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина 1 статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя. Верховний Суд дійшов висновку, що суд першої інстанції зробив передчасний та помилковий висновок про закриття провадження, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та доступу до суду (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року в цивільній справі № 686/20582/19-ц, провадження № 61-1807св20).

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Суб`єктивними межами є те, що в двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду.

Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті ж особи, які брали участь у попередній справі.

При цьому, оскільки обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ лише в тому разі, коли в них беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, чи їх правонаступники, то в інших випадках - ці обставини встановлюються на загальних підставах.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек , єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна від 07.06.2023 року земельна ділянка , що належить ОСОБА_1 . площею 7,5745 га кадастровий номер :02:004:0091, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область Софіївський район, с/рада Жовтнева для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, станом на 07.06.2023 року право оренди зареєстровано за ТОВ НВП «Левітор Груп» згідно договору оренди земельної ділянки від 10.04.2023 року строком на 7 років (а.с.174-175).

Оскільки, на думку суду, в даному випадку спір вирішено при розгляді іншої цивільної справи, сторони не скористались іншими процесуальними можливостями припинити подальший розгляд справи, зокрема, шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо, суд вважає, що в даному випадку у справі відсутній предмет спору, що унеможливлює вирішення справи по суті, отже судом встановлено, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, підстави для закриття.

За вищевикладених обставин, враховуючи, що представником відповідача не підтримано на цей час подані раніше клопотання про витребування доказів та призначення повторної судової почеркознавчої та технічної експертизи від 17.02.2023 року (а.с.65-80), суд вважає їх такими, що підлягають залишенню без розгляду у зв`язку із закриттям цивільного провадження.

Враховуючи знаходження на розгляді за касаційною скаргою представника відповідача на постанову Дніпровського апеляційного суду 05.04.2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , третя особа ТОВ «НВП «Левітор Груп» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки (справа № 193/6/20) суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу положення ч. 4 ст. 49 ЦПК України: у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею. Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Керуючись ст. ст. 255, 256, 353-355 ЦПК України, -

ухвалив:

клопотання представника відповідача-адвоката Омельченка Ю.А. задовольнити.

Провадження у справі за позовом адвоката Дикого Ю.О. в інтересах ОСОБА_1 до ФОП « ОСОБА_2 », третя особа ТОВ «НВП «Левітор Груп» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом повернення її власнику, - закрити, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: Н.О.Кравченко