ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1693/23 Номер провадження 22-ц/814/3626/23Головуючий у 1-й інстанції Овчаренко О.Л. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Обідіна О.І., Чумак О.В.,

секретар Галушко А.О.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області,

на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 квітня 2023 року, постановлену суддею Овчаренко О.Л., про забезпечення позову,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання в порядку спадкування за законом права довічного успадкування володіння земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

26.04.2023 ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник - адвокат Волик Р.І., звернувся в суд із указаним позовом, у межах забезпечення якого просить:

- накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер: :03:005:0014, площею 40,6000 га з цільовим призначенням: для ведення фермерського господарства, що розташована за межами с.Матяшівка Лубенського району Полтавської області, яка належить Лубенській міській раді Лубенського району Полтавської області;

- заборонити вчинення певних дій, а саме: заборони Управлінню комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання зазначеної земельної ділянки з метою створення трьох нових землекористувань.

В обґрунтування підстав забезпечення позову зазначає, що, за життя, його батьку, ОСОБА_3 , був виданий Державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею площею 40,6000 га з цільовим призначенням: для ведення фермерського господарства. Цій земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер :03:005:0014.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, спадщину після нього прийняла його дружина і матір заявника ОСОБА_4 , але за життя не оформила на своє ім`я та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Прийнявши спадщину він, заявник, оформив свої спадкові права лише на частину спадкового майна. Але залишилось не оформленим у порядку спадкування і є предметом спору право довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою кадастровий номер :03:005:0014, яка належить на праві власності Лубенській міській раді Лубенського району Полтавської області.

Із метою реалізації спадкових прав він звернувся до Лубенського міського голови із заявами, в яких повідомив, що вчиняються дії щодо надання спадкової земельної ділянки в користування іншим особам та прохав, з метою недопущення подальшого спору, не вчиняти дій щодо земельної ділянки. Однак рішенням Лубенської міської ради від 20.04.2023 Управлінню комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання спірної земельної ділянки, що розташована за межами с.Матяшівка Лубенського району Полтавської області з метою створення трьох нових землекористувань.

Таким чином відповідач, за яким зареєстроване право власності на це майно, цілеспрямовано вчиняє дії та приймає рішення з метою подальшого унеможливлення оформлення ним, заявником, спадкових прав. Тому вважає наявними всі підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку та заборону вчинення певних дій, що забезпечить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27.04.2023 заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову - задоволено частково.

В порядку забезпечення позову заборонено Управлінню комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки (кадастровий номер :03:005:0014, площею 40,6000 га з цільовим призначенням: для ведення фермерського господарства, розташована за межами с.Матяшівка Лубенського району Полтавської області), яка належить Лубенській міській раді Лубенського району Полтавської області, з метою створення трьох нових землекористувань.

Відмовлено у задоволенні інших заявлених вимог.

Ухвала міськрайонного суду вмотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову, як заборона вчиняти дії, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення у разі задоволення позову. Тоді як накладення арешту на нерухоме майно, право власності на яке зареєстроване за відповідачем, не є повністю співмірними із заявленими вимогами.

Лубенська міська рада оскаржила ухвалу міськрайонного суду в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати таку ухвалу та постановити нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Посилаючись на положення Закону України «Про землеустрій» та повноваження органів місцевого самоврядування у сфері землеустрою, вважає застосований захід забезпечення позову неефективним, оскільки Управління є не розробником відповідної документації, а замовником на виконання землевпорядних робіт.

Просить врахувати, що рішенням суду від 15.12.2022 у справі №539/2046/22 установлено протиправне набуття ОСОБА_2 у власність спірної земельної ділянки та її повернення територіальній громаді, яка, як власник, на власний розсуд користується, володіє та розпоряджається своїм майном. Натомість, міська рада звернулася до правоохоронних органів щодо проведення перевірки наявності в діях ОСОБА_2 ознак шахрайства.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05.06.2023 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі; закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду із повідомленням сторін, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 09.06.2023.

15.06.2023 до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив заявника на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення- без змін як законне та обґрунтоване.

У суді апеляційної інстанції представник відповідача з`явився в судове засідання, наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, Адвокат Волик Р.І. подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою позивача.

Враховуючи строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, а також те, що інші учасники належним чином повідомлені про день та час розгляду справи в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, на підставі положення ч.2 ст.372 цього Кодексу колегія суддів визнає за можливе розглядати справу за відсутності позивача та його представника.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено, що 26.04.2023 ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 права довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою (кадастровий номер :03:005:0014, площею 40,6000 га, з цільовим призначенням: для ведення фермерського господарства, розташована за межами с.Матяшівка Лубенського району Полтавської області), що належало померлому ОСОБА_3 .

У забезпечення такого позову просить накласти арешт на спірну земельну ділянку та заборонити вчинення певних дій, а саме: заборонити Управлінню комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання зазначеної земельної ділянки з метою створення трьох нових землекористувань./а.с.1-3/

З доданих до позовної заяви документів вбачається, що право власності на це нерухоме майно зареєстроване за відповідачем./а.с.10/

На підтвердження наміру вчинення відповідачем дій щодо поділу/об`єднання земельної ділянки заявником надано рішення Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 20.04.2023 про надання дозволу Управлінню комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки, що розташована за межами с.Матяшівка Лубенського району Полтавської області, кадастровий номер :03:005:0014 площею 40,6000 га з цільовим призначенням: для ведення фермерського господарства, з метою створення трьох нових землекористувань./а.с.15-16/

Задовольняючи заяву в частині заборони вчиняти дії, міськрайонний суд виходив із того, що відповідач, як власник земельної ділянки, має реальну можливість вчинити дії щодо її поділу/об`єднання, що може ускладнити виконання рішення суду у цій справі у разі задоволення позову. Такий захід є співмірним із позовними вимогами та не призведе до надмірного обмеження відповідача у реалізації правомочностей власника нерухомого майна. Тоді як накладення арешту на нерухоме майно, право власності на яке зареєстроване за відповідачем, не є повністю співмірним із заявленими вимогами, а тому у цій частині вимог заяви відмовлено.

Апеляційний суд із такими висновками міськрайонного суду погоджується, оскільки вони ґрунтуються на правильно застосованих нормах процесуального права. Доводи апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовують та зводяться до довільного тлумачення норм процесуального закону на власну користь.

Згідно частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Заборона вчиняти певні дії, є одними із видів забезпечення позову, передбаченим пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України, застосування якого, відповідно до частини третьої наведеної норми, має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.02.2020 по справі №381/4019/18, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 02.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій відносно предмета спору, які можуть у подальшому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, зокрема, реалізація предмета спору чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладання договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання, тощо (аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 по справі №308/3824/16-ц).

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Апеляційним судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що між сторонами дійсно виник спір щодо визнання за позивачем/заявником в порядку спадкування за законом права довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою, яка наразі є власністю Лубенської міської ради та яка реалізацію правомочності власника, зокрема, шляхом прийняття рішення про надання дозволу Управлінню комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання спірної земельної ділянки з метою створення трьох нових землекористувань. Відтак, як правильно зазначив суд першої інстанції, невжиття заходів забезпечення позову дійсно може зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовують, а посилання на неефективність такого заходу, оскільки Управління не є розробником відповідної документації суперечать змісту рішення Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 20.04.2023 та не перешкоджають його виконанню уповноваженою особою.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що рішенням суду від 15.12.2022 у справі №539/2046/22 установлено протиправне набуття ОСОБА_2 у власність спірної земельної ділянки та її повернення територіальній громаді, як такі, що зводяться до заперечень підставності позову та його обґрунтованості, що є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція висловлена 02.09.2019 Верховним Судом по справі №917/137/19.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема, звернення міської ради до правоохоронних органів щодо проведення перевірки наявності в діях ОСОБА_2 ознак шахрайства, з огляду на презумпцію невинуватості, не впливають на підставність забезпечення позову. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області - залишити без задоволення.

Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 квітня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28.09.2023.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді О.І. Обідіна

О.В. Чумак