КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2023року місто Київ

справа № 754/19034/21

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Гринчак О.І., повний текст рішення складено 20 жовтня 2022 року у справі Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому, з урахуванням заявим про уточнення позовних вимог просив стягнути ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на свою користь:

заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення та плату за абонентське обслуговування за період з 01 липня 2014 року по 31 жовтня 2021 року у загальному розмірі 15022,10 грн.;

3% річних в розмірі 1173,38 грн.;

інфляційні втрати в розмірі 4093,87 грн.;

судовий збір в розмірі 2270 грн.;

витрат на отримання відомостей з Державного реєстру речових прав в розмірі 33 грн.

В обґрунтування вимог посилався на те, що 05 серпня 2014 рокув газеті «Хрещатик» №110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК«Київводоканал», що перейменоване на ПрАТ«АК«Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем).

Зазначав, що повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. У разі відмови споживача від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг.

Вказував, що відповідачі отримують послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору, оскільки після розміщення повідомлення та договору у вищевказаній газеті, на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідачів не надходило.

Посилався на те, що внаслідок неналежного виконання протягом тривалого часу зобов`язаньза договором у відповідачів в період з 01 липня 2014 року по 31 жовтня 2021 року виникла заборгованість, яку і просить стягнути позивач з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2022 року позов ПрАТ «АК «Київводоканал» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 15022,10 грн., 3% річних у розмірі 1173,38 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4093,87 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» судовий збір в розмірі 756,67 грн. та витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 11,00 грн.

Стягнутоз ОСОБА_1 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» судовий збір в розмірі 756,67 грн. та витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 11,00 грн.

Стягнутоз ОСОБА_4 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» судовий збір в розмірі 756,66 грн. та витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 11,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення в частині задоволених позовних вимог про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 15022,10 грн.,3% річних у розмірі 1173,38 грн. та інфляційних втрат у розмірі 4093,87 грн., судового збору в розмірі 756,67 грн. та витрат за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 11,00 грн. на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні в цій частині позовних вимог.

В обґрунтування вимог посилався на те, що позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідачі є споживачами комунальних послуг, проте до позовної заяви належних доказів на підтвердження не надано та в супереч процесуальним вимога, суд першої інстанції не надав належної оцінки відсутності доказів на підтвердження у відповідачів статусу користувачів комунальними послугами.

Вказував, що дійсно відповідачі мають місце реєстрації проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Однак відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 сплачують комунальні послуги за квартирою АДРЕСА_2 , як це зазначено у рахунках - повідомленнях копії яких додаються, в яких рахунок виставляє і позивач за послуги водопостачання.

Зазначав, що згідно витягу з розпорядження Деснянської РДА у м. Києві №43 від 22 січня 2002 року «Про зміну договору найму житлових приміщень громадянам Деснянського району» було дозволено ЖЕК змінити ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , договір найму двокімнатної квартири АДРЕСА_3 , та укласти окремі договори найму на одну кімнату площею 11,5 кв.м з ОСОБА_1 та на одну кімнатну площею 17,7 кв.м з ОСОБА_5 на підставі рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 листопада 2002 року.

Посилався на те, що на підставі вказаного розпорядження були внесені відповідні зміни до особистих рахунків користувачів квартири АДРЕСА_2 , і з того часу відповідач ОСОБА_1 має окремий рахунок за комунальні послуги, який рахується за квартирою АДРЕСА_2 .

Вважає, що вказана у позові заборгованість відноситься виключно до користувача комунальними послугами відповідача ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).

09 серпня 2023 року від позивача ПрАТ «АК «Київводоканал» до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній посилався на те, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, просив рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для їх задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з реєстру територіальної громади м.Києва від 30 червня 2022 року у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано та проживає чотири особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

26 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10 квітня 2014 року №1198, яким внесено зміни до закону України «Про житлово-комунальні послуги», який доповнено новими частинами.

Стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IVдоповнена п.5, згідно якого виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Відповідно до ч.7 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV (чинного на час виникнення спірних правовідносин) договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб'єктом господарювання, є договором приєднання.

05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» №110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК«Київводоканал», що перейменоване на ПрАТ«АК«Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем).

Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. У разі відмови споживача від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг.

Відповідачі є споживачами послуг з централізованого постачання та центрального водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору, оскільки матеріали справи не містять доказів щодо надходження від відповідачів повідомлення про відмову від надання зазначених послуг та договору.

Відповідно до пункту 1.1 договору ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язалося надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Згідно з п.3.1 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

31 травня 2021 року на офіційному веб-сайті (vodokanal.kiev.ua) опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) ПрАТ «АК «Київводоканал» про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі договір-2), у зв`язку з чим з 01 липня 2021 року вказаний договір вважається укладеним.

Згідно з п.1 договору-2 виконавець зобов'язується своєчасно надавати споживачеві послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а споживач зобов'язується оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки та на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до п.15 договору-2 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не визначено договором.

Пунктом 7 договору-2 визначено, що плата за послуги складається з:

1) плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послугу та обсягу спожитих послуг, визначеного відповідно до законодавства;

2) плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України.

Плата за абонентське обслуговування за договором/особовим рахунком на місяць (для будинків, у яких встановлений вузол комерційного обліку) становить 23,45 грн з ПДВ (в т.ч. з централізованого водопостачання 14,12 грн з ПДВ, з централізованого водовідведення 9,32 грн з ПДВ).

Плата за абонентське обслуговування по договору/особовому рахунку на місяць (для будинків, у яких відсутній вузол комерційного обліку) становить 18,66 грн з ПДВ (в т.ч. з централізованого водопостачання 9,34 грн з ПДВ, з централізованого водовідведення 9,32 грн з ПДВ).

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV (який був чинний на час виникнення спірних правовідносин) визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом.

09 листопада 2017 року набув чинності Закон України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII на підставі якого втратив чинність Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Статтями 7, 8Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У зв`язку з несплатою відповідачами коштів за отримані у період з 01 липня 2014 року по 31 жовтня 2021 року послуги з водопостачання та водовідведення у останніх виникла заборгованість у розмірі 14928,30 грн., що підтверджується довідкою ПрАТ «АК «Київводоканал» від 11 липня 2022 року та розрахунком заборгованості.

Звертаючись з апеляційною скаргою, відповідач ОСОБА_1 вказував на те, що дійсно він та ОСОБА_4 мають місце реєстрації проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Однак він та ОСОБА_4 сплачують комунальні послуги за квартирою АДРЕСА_2 , як це зазначено у рахунках - повідомленнях копії яких додаються, в яких рахунок виставляє і позивач за послуги водопостачання. Зазначав, що на підставі розпорядження Деснянської РДА у м. Києві №43 від 22 січня 2002 року «Про зміну договору найму житлових приміщень громадянам Деснянського району» були внесені відповідні зміни до особистих рахунків користувачів квартири АДРЕСА_2 , і з того часу відповідач ОСОБА_1 має окремий рахунок за комунальні послуги, який рахується за квартирою АДРЕСА_2 . Вважає, що заявлена у позові заборгованість відноситься виключно до користувача комунальними послугами відповідача ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).

Згідно з ч.ч.1, 6ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

До апеляційної скарги було додано копію: витягу з розпорядження Деснянської РДА у м. Києві №43 від 22 січня 2003 року «Про зміну договору найму житлових приміщень громадянам Деснянського району» відповідно до якого дозволено ЖЕК змінити ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , договір найму двокімнатної квартири АДРЕСА_3 , та укласти окремі договори найму на одну кімнату площею 11,5 кв.м з ОСОБА_1 та на одну кімнатну площею 17,7 кв.м з ОСОБА_5 на підставі рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 листопада 2002 року; рахунку-повідомлення станом на 01 червня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, договору найму укладеного з ОСОБА_1 , останнім до суду апеляційної інстанції надано не було, як і не було надано доказів розподілу особових рахунків по квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Документи, які додані до апеляційної скарги не підтверджують, що станом саме на спірний період з 01 липня 2014 року по 31 жовтня 2021 року відповідач ОСОБА_1 мав окремий особовий рахунок, за яким ПрАТ «АК «Київводоканал» обліковував нарахування за послуги з водопостачання та водовідведення.

А відтак, доводи апеляційної скарги про те, що заявлена у позові заборгованість відноситься виключно до користувача комунальними послугами відповідача ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) є необґрунтованими.

Встановивши, що відповідачі є споживачами послуг, які надаються позивачем, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 15022,10 грн.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки відсутності доказів на підтвердження у відповідачів статусу користувачів комунальними послугами, колегія суддів відхиляє, оскільки особи, які зареєстровані за вказаною адресою зберігають за собою право проживання у житловому приміщенні, а відтак останні зобов`язані сплачувати за надані їм послуги з водопостачання та водовідведення.

Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача 3% річних у розмірі 1173,38 грн. та інфляційних втрат у розмірі 4093,87 грн.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо підстав для задоволення позову ПрАТ «АК «Київводоканал» є законним і обґрунтованим, відповідає обставинам справи та положенням матеріального закону.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанцій і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, які передбачені ст.376 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: