Провадження № 2/752/5407/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.09.2023 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого по справі судді - Мазур Ю.Ю.

за участю секретаря - Луценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 31.05.2017 Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, за актовим записом № 789.

В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припиненні та спільне господарство не ведеться, у зв`язку із різними поглядами на життя, різними характерами та інтересами, відновлення подружніх відносин і збереження сім`ї позивач вважає неможливим.

Від шлюбу сторони мають сина: - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.06.2023, відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу; розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

Відповідно до вимог ст.ст. 19, 279 ЦПК України справа за вказаним позовом розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Суд вважає за можливим проводити розгляд справи на підставі наявних в ній доказів без участі сторін.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між сторонами 31.05.2017 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис № 789, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

В період шлюбу у сторін народився син: - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві 23.05.2018, за актовим записом №2448.

Разом з тим, судом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені. При цьому, суд вважає, з урахуванням позиції позивача, відновлення подружніх відносин та збереження сім`ї неможливо.

Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем по справі припинені, спільне господарство не ведеться, відновлення подружніх відносин та збереження сім`ї неможливе, що не заперечувалось стороною відповідача в ході розгляду справи.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що згідно із ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із ч. 5 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Аналогічна позиція викладена і в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», де зазначено що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року), кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи було встановлено припинення подружніх стосунків, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому позов є обґрунтований та законний, в зв`язку з чим підлягає задоволенню.

За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки до початку розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12-13, 76-80, 81, 133, 141, 200, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_4 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) зареєстрований 31 травня 2017 року дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у місті Києві, за актовим записом № 789.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_4 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, шляхом зобов`язання Управління державної казначейської служби України у м. Києві повернути сплачений судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп., внесений ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) згідно з квитанцією від 08.06.2023 року № на розрахунковий рахунок UA0026002, отримувач ГУК у м. Києві/Голосіївський р-н/22030101, отримувач Казначейство України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Ю.Ю. Мазур