Справа № 572/55/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ШЕВНІ І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни цивільну справу №572/55/22 за позовом ОСОБА_1 до САРНЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ про визнання права власності за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернвся до суду із позовом, в якому просять визнати за ним право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 , площею 54,0 м.кв. (житлова площа 33,9 м.кв., допоміжна 20,1 м.кв.), що становить 2/3 частини від цілого будинку, господарських будівель і споруд, інвентаризаційною вартістю 17 197 грн.

В обґрунтування заявлених вимог в позовній заяві позивачем зазначено, що він з народження і постійно проживає в житловому будинку АДРЕСА_2 , в якому в різні часи проживали його родичі.

Фактично з 1998 року і по даний час позивач проживає у вказаному будинку з дітьми та матір`ю, а 03 вересня 1998 року батько позивача ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого нотаріально, подарував ОСОБА_2 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , 1934 року забудови, яка належала йому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Сарненською державною нотаріальною конторою 07 грудня 1979 року №3470.

Позивач зазначає, що у 2012 році за його ініціативою було присвоєно дві поштові адреси на частини будинку АДРЕСА_2 , оскільки у технічній документації на цей будинок з 1998 року міститься інформація про дві окремі квартири, хоча поділ будинку в натурі не здійснювався.

Відповідно до змісту позовної заяви співвласником будинку, а саме 2/3 частин вказаного будинку (який на даний час складає дві відокремлені квартири), є ОСОБА_4 двоюрідна сестра батька позивача, яка протягом тривалого часу не проживає у спірному житлі, так як у 1960 році вибула на інше постійне місце проживання, з того часу не з`являлась у належній їй частині будинку.

Позивач зазначає, що він протягом більше, ніж 10 років відкрито і безперервно користується займаним житлом, яким свого часу добросовісно заволодів є усі підстави для визнання за ним права власності на це житло за набувальною давністю.

В судове засідання позивач та його представник подали письмові заяви, якими заявлені ОСОБА_2 вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача Сарненської міської ради, у судове засідання не з`явився, повідомлений про час розгляду справи відповідно до закону. Представником відповідача суду подавалась письмова заява, відповідно до якої відповідач просить здійснювати розгляд даної справи на підставі наявних доказів.

Сторнами заявлені клопотання про розгляд справи у їх відсутність, які судом задоволені.

Інших клопотань сторонами заявлено не було.

Отже, правовідносини між сторонами по справі виникли в зв`язку із правом власності на нерухоме майно - житлове приміщення.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до позовних вимог позивач звернувся за захистом порушених відповідачем, на думку позивача, прав останніх на отримання житла у власність.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, при вирішенні даного спору слід з`ясувати чи є права особи порушеними та чи порушені ці права саме відповідачем.

Із наданої позивачем копії договору дарування частини будинку, укладеного 03 вересня 1998 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , встановлено, що позивач за цим договором дійсно набув право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими приміщеннями по АДРЕСА_2 .

Довідка №3405 від 22 жовтня 2019 року, видана виконавчим комітетом Сарненської міської ради Рівненської області, доводить, що ОСОБА_2 є зареєстрованим у квартирі АДРЕСА_2 .

Однак, згідно із технічним паспортом на домобудівлю по АДРЕСА_2 , виготовленим станом на 20 травня 1998 року будинок складається із двох відокремлених квартир : кватира АДРЕСА_3 загальною площею 30,10 м2 та квартира АДРЕСА_4 - загальною площею 54,00 м2, при чому згідно із цією технічною документацією, власниками квартир є, відповідно, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Згідно із дослідженою судом будинковою книгою для прописки громадяну житловому приміщенні по АДРЕСА_5 позивач є зареєстрованим саме у квартирі АДРЕСА_6 .

Отже, вказані вище докази доводять, що позивач дійсно на законних підставах заволодів та користується житловим приміщенням, яке на даний час є квартирою АДРЕСА_6 .

Згідно із ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

В даному випадку предметом позову є право позивача на інше житлове приміщення, яке складає квартиру АДРЕСА_4 за цією ж адресою. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що добровільно заволодів і користується спірним житлом квартирою АДРЕСА_4 протягом тривалого періоду часу.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч вказаній нормі позивачем не надано суду жодного доказу, яким би доводився той факт, що ОСОБА_2 взагалі користується квартирою АДРЕСА_1 , а також період часу, з якого настали ці обставини.

Відповідно до правової позиції, що міститься у постанові КЦС ВС від 28 квітня 2020 року у справі № 552/1354/18 - давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Позов про визнання права власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.

На даний час, згідно із змістом позовної заяви та відповідно до дослідженої судом технічної документації, власником спірного житла квартири АДРЕСА_2 , є ОСОБА_4 .

Таким чином, спірне майно має власника, доказів того, що ОСОБА_4 відмовилась від своїх прав, суду надано не було.

З огляду на наведене, відсутні правові підстави для визнання за ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки останній не надав доказів відкритого використання ним спірного приміщенням більше 10 років, а також з огляду на те, що майно має власника.

На підставі наведеного, ст.ст.16, 328, 344 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (жителя АДРЕСА_5 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 ) до САРНЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (м.сарни вул.Широка,31 Рівненської області, ) про визнання права власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 , площею 54,0 м.кв. (житлова площа 33,9 м.кв., допоміжна 20,1 м.кв.), що становить 2/3 частини від цілого будинку, господарських будівель і споруд, інвентаризаційною вартістю 17 197 грн. відмовити повністю, за безпідставністю заявлених вимог.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: