Справа № 697/907/23
Провадження № 2-о/697/58/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Євтушенко Б.В.,

за участю секретаря судового засідання Румини М.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Мироненка В.В.,

представника зацікавленої особи Тікунова В.В. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі цивільну справу, яка подана в порядку окремого провадження, за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Ліплявська сільська рада Черкаської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мироненка В.В. звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини, тобто на день смерть останньої, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на належні їй земельні ділянки площами 3,30 га, 0,0985 га та 0,1187 га, які розташовані на території Ліплявської сільської ради Черкаської області. Заявник є спадкоємцем за законом спадкового майна померлої. На даний час спадок ніким не успадкований. Звернувшись до Канівської державної нотаріальної контори Черкаської області щодо оформлення спадщини, заявнику пояснили, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на його ім`я не можуть, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Проте, він вважає, що даний строк ним не пропущений, бо у зв`язку із поважним віком та погіршенням стану здоров`я погіршенням матері ОСОБА_2 , виникла необхідність в допомозі, тобто в щоденному догляді, в результаті чого, з серпня 2010 року заявник забрав її до себе до додому за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , де вони проживали разом, здійснював за нею догляд, піклувався та надавав всіляку допомогу, тому вважає, що строк для прийняття спадщини - не пропущений. У зв`язку із викладеними обставинами, заявник змушений звернутися до суду.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08.05.2023 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

У судовому заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Мироненко В.В. заяву про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем підтримали.

Представник заінтересованої особи - Ліплявської сільської ради Черкаської області Тікунов В.В. у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечив.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, заслухавши показання свідків, вислухавши заявника та його представника, представника заінтересованої особи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають

значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ліпляве Черкаського району Черкаської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 21.10.2021 (а.с. 5).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на земельні ділянки площами 0.0985 га, 0.1187 га та 3.30 га, які розташовані на території с. Ліпляве Черкаської області, що підтверджується копіями Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 749273, ЯК № 722555 та ІІІ-ЧР № 046175 (а.с. 9-12).

Заявник ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 13.02.2007, виданого повторно (а.с. 6).

Згідно довідки Ліплявської сільської ради Черкаської області № 342 від 24.03.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою також зареєстрована та проживає його дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та постійно проживала без реєстрації його мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 2010 року та до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 7).

Постановою від 25.10.2022 за № 997/02-31 державного нотаріуса Канівської державної нотаріальної контори заявнику ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки спадкоємець померлого не надав нотаріусу документа, який свідчить про те, що спадщину за законом прийняв у встановлений законом термін (а.с. 8).

З інформації, наданої Канівською державною нотаріальною конторою, вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 заяви про прийняття спадщини в нотконтору не надходили.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 показали, що вони сусіди померлої ОСОБА_3 та їм відомо, що мати заявника ОСОБА_3 проживала з 2010 року до дня своєї смерті разом з сином ОСОБА_1 за адресою проживання сина (заявника у справі).

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України.

Згідно з ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Суд дійшов висновку про обгрунтованість заяви, оскільки судом встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем - матір`ю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_5 , так як це підтверджується зібраними по справі письмовими доказами та показаннями свідків.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину. Іншої можливості встановити цей факт заявник не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 7, 12, 13, 81, 89, 197, 198, 200, 293-294, 316, 318, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Ліплявська сільська рада Черкаської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ліпляве Черкаського району Черкаської області, на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 31 травня 2023 року.

Суддя Б . В . Євтушенко