ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7035/23 Справа № 199/1308/19 Суддя у 1-й інстанції - Спаї В.В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2023 року по справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шагана Олексія Анатолійовича про заміну вибулої сторони виконавчого провадження боржника у зв`язку зі смертю, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. звернувся до суду з заявою про заміну вибулої сторони виконавчого провадження боржника у зв`язку зі смертю.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2023 року заяву задоволено. Замінено сторону (боржника) у виконавчому провадженні №60913639 з примусового виконання виконавчого листа №199/1308/19 від 13 грудня 2019 року, виданого Амур- Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів в розмірі 272 400 грн., що еквівалентно 10 000 доларів США, та судових витрат в розмірі 6 135 грн., з ОСОБА_2 на її правонаступника боржника ОСОБА_1 в межах вартості майна, прийнятого у спадщину.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2023 року та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні заяви, мотивуючи тим, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відсутні правові підстави для задоволення заяви. Наголошував на тому, що спадщину він ще не отримав та не оформив своїх спадкових прав. Він немає наміру відповідати по фіктивним боргам своєї померлої доньки. Він є старою хворою людиною і не хоче спілкуватися із людьми які шантажували його смертельно хвору доньку.

23 серпня 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, зазначаючи про законність та обґрунтованість ухвали, просив залишити її без змін а апеляційну скаргу без задоволення. Наголошував на тому, що рішення набрало законної сили та повинно виконуватися належним чином.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 липня 2019 року було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа - Шоста Дніпровська державна нотаріальна контора, про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 липня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 272 400 грн., що еквівалентно 10 000 доларів США, та судові витрати в розмірі 6 135 грн.

Постановою Верховного Суду від 13 листопада 2020 року постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року залишено без змін.

З 19 грудня 2019 року на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шагана О.А. перебуває виконавче провадження №60913639 з примусового виконання виконавчого листа №199/1308/19, виданого 13 грудня 2019 Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів в розмірі 272 400 грн., що еквівалентно 10 000 доларів США, та судові витрати в розмірі 6 135 грн.

Приватним нотаріусом ДМНО Гусенко О.О. листом від 96а-02-14 від 19 грудня 2022 року, що надійшов на адресу виконавця 05 квітня 2023 року за вх. №1560, за результатами розгляду запиту приватного виконавця повідомлено, що 20 квітня 2021 року відкрито спадкову справу за №6/2021 після померлої ОСОБА_2 на підставі заяви ОСОБА_1 .

Приватним нотаріусом ДМНО Гусенко О.О. надано копію заяви ОСОБА_1 , що надійшла 20 квітня 2021 року за №34, спадкова справа №16-2021, а також надано копію витягу про реєстрацію спадкової справи №16-2021 за №67536878 в спадкову реєстрі.

05 травня 2023 року за вх. №1911 на адресу виконавця надійшла заява стягувача від 05 травня 2023 року про звернення до суду про заміну вибулої сторони виконавчого провадження - боржника у зв`язку зі смертю.

Задовольняючи заяву приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шагана О.А. суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , відповідно до порядку, визначеного нормами ЦК України, прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , відтак, наявні підстави для заміни сторони виконавчого провадження боржника ОСОБА_2 на її правонаступника ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та відхиляє доводи апеляційної скарги у зв`язку з наступним.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з пунктом 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення,що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій,посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, але не стадією судового розгляду.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом №1404-VIII.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (провадження №12-48гс20) містяться правові висновки про те, що статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті;у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 12611265 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Звідси при вирішенні питання про заміну учасника справи та заміну сторони виконавчого провадження судам необхідно встановити коло всіх спадкоємців померлого боржника, які прийняли спадщину (за законом або за заповітом). Згідно з частиною першою статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги; якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (частини друга та третя статті 1281 ЦК України). Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (частина четверта статті 1281 ЦК України). Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину; кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині; вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено; у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Звідси обов`язок спадкоємців боржника перед кредиторами спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Згідно з статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76,77,78,79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що після відкриття виконавчого провадження боржник ОСОБА_2 померла. З заявою про прийняття спадщини після її смерті звернувся її батько ОСОБА_1 .

Той факт, що свідоцтво про прийняття спадщини правонаступником наразі не отримане не є підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну боржника у виконавчому провадженні.

Колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції вірно зазначено про те, що межі відповідальності ОСОБА_1 обмежуються вартістю майна, отриманого у спадщину.

Таким чином, на стадії виконання рішення приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. повинен буде з`ясувати спадкову масу отриману ОСОБА_1 та проводити стягнення в межах вартості майна отриманого у спадщину.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v.UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Е.Л.Демченко

Судді: Т.Р.Куценко

М.О.Макаров