КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №642/1281/21
Провадження № 2/552/2006/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2023 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.

При секретарі Цимбалюк І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта», Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

03 березня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача Акціонерного товариства «Укрпошта», Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, мотивуючи свій позов тим, що з 03.04.2019 року вона працювала начальником відділення поштового зв`язку с.Городнє Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта», розташованого за адресою: Харківська область, Краснокутський район, с.Городнє, вулиця Шевченка, 98А. Наказом Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» №4040/к від 17.08.2020 року її звільнено з посади начальника відділення поштового ВПЗ Городнє у зв`язку з набранням законної сили вироку суду, яким працівника засуджено до позбавлення волі на підставі п.7 ст.36 КЗпП України. На день звільнення її середня заробітна плата становила 6 000 грн., що підтверджується довідкою за Формою ОК-7. Постановою Верховного Суду від 25.11.2020 року у справі №627/927/19 вирок Краснокутського районного суду Харківської області від 02.12.2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 23.06.2020 року скасовані, а кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000101, за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України закрито, у зв`язку з тим, що не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпано можливості їх отримати на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України. Не дивлячись на те, що підстави для звільнення її з посади начальника відділення поштового зв`язку с.Городнє Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» перестали існувати відповідач, який є безпосередньою стороною кримінальної справи №627/927/19 та будучи обізнаним з постановою Верховного Суду від 25.11.2020 року, до теперішнього часу не поновив її на посаді начальника Відділення поштового зв`язку с.Городнє Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта». Порушення її законних прав з боку відповідача призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають додаткових зусиль для організації свого життя. Вважає, що виплата їй середнього заробітку за час вимушеного прогулу має проводитись з урахуванням коригуючого коефіцієнта. Просила суд зобов`язати Харківську дирекцію Акціонерного товариства «Укрпошта» поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділення поштового зв`язку с.Городнє Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта». Стягнути з Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.08.2020 року з урахуванням коригуючого коефіцієнта.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 05.03.2021 року відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а.с.10-11).

26.03.2021 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшли Додаткові пояснення у справі (а.с.16-17).

26.03.2021 року від Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» до суду надійшов Відзив на позовну заяву ОСОБА_1 у справі №642/1281/21 (а.с.30-35), в якому просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в повному обсязі. Судові витрати по розгляду даної справи покласти на позивача.

08.04.2021 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла Відповідь на відзив (а.с.53-54).

08.04.2021 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшло Клопотання про залучення співвідповідача (а.с.58-59), в якому просила суд залучити до участі у цивільній справі №642/1281/21 за позовом ОСОБА_1 до Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у якості співвідповідача Акціонерне товариство «Укрпошта».

08.04.2021 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла Заява про уточнення позовних вимог та позовна заява (уточнена) (а.с.61-62, 63-65), в якій просила суд зобов`язати Акціонерне товариство «Укрпошта», в інтересах якого діє відокремлений підрозділ Харківська дирекція Акціонерного товариства «Укрпошта», поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділення зв`язку поштового ВПЗ Городнє. Стягнути з Акціонерного товариства «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.08.2020 року з урахуванням коригуючого коефіцієнта.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 20.04.2021 року залучено до участі співвідповідача Акціонерне товариство «Укрпошта» за адресою: м.Київ, вул.Хрещатик, 22, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а.с.74-75).

08.09.2021 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшли Додаткові пояснення у справі, в яких позивач вказувала, що середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18 серпня 2020 року по 11 червня 2021 року становить 268 грн. 40 коп. х 266 робочих дня = 71 394 грн. 20 коп. У зв`язку з тим, що днем остаточного розрахунку стане не день надання позивачем до суду додаткових пояснень, а день розгляду справи по суті, середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 17.08.2020 року просила суд стягувати саме по дату розгляду позовної заяви по суті (а.с.124-125).

23.11.2021 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшли Додаткові пояснення у справі, в яких позивач вказувала, що згідно довідки відповідача від 26.05.2021 року №02-381 перед звільненням позивача її середній заробіток складав 33 грн. 55 коп. на годину (268 грн. 40 коп. на день). Кількість днів після звільнення з 18 серпня 2020 року по 23 листопада 2021 року (день надання позивачем до суду додаткових пояснень) складає 319 робочих дня. Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18 серпня 2020 року по 23.11.2021 року становить: 268 грн. 40 коп. х 319 робочих днів = 85 619 грн. 60 коп. У зв`язку з тим, що днем остаточного розрахунку стане не день надання позивачем до суду додаткових пояснень, а день розгляду справи по суті, середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 17.08.2020 року просила суд стягувати саме по дату розгляду позовної заяви по суті (а.с.154-155).

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 27.03.2023 року цивільну справу №642/1281/21 за позовом ОСОБА_1 до Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта», Акціонерного товариства «Укрпошта» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу прийнято до провадження. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.187).

24.04.2023 року від відповідача Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» до суду надійшов Відзив на позов ОСОБА_1 у справі №642/1281/21 (а.с.201-209), в якому просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта», Акціонерного товариства «Укрпошта» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в повному обсязі. Судові витрати по розгляду даної справи покласти на позивача.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 25.07.2023 року відкладеного розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на 18 вересня 2023 року на 11 годину. Проведення судового засідання здійснювати дистанційно у режимі відео конференції між Київським районним судом м.Полтави та Краснокутським районним судом Харківської області. Зобов`язати свідка ОСОБА_3 з`явитись до Краснокутського районного суду Харківської області (62002, Харківська область, смт Краснокутськ, вулиця Охтирська, 15) для проведення судового засідання в режимі відео конференції 18 вересня 2023 року на 11 годин.

В судове засідання позивач ОСОБА_4 , представник позивача ОСОБА_5 не з`явились, але надали суду клопотання, в якому зазначили, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не має вищої освіти, поновити її в теперішній час на посаді начальника відділення поштового зв`язку с.Городнє Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» неможливо. Згідно довідки відповідача від 26.05.2021 року №02-381 перед звільненням ОСОБА_1 її середній заробіток складав 33 грн. 55 коп. на годину (268 грн. 40 коп. на день). Кількість робочих днів у період з 18.08.2020 року по 18.08.2022 року становить 501 день. Дворічний розмір середнього заробітку відповідно до статті 235 КЗпП України становить 268 грн. 40 коп. х 501 робочий день = 134 468 грн. 40 коп. У зв`язку з вищевикладеним просили суд позовні вимоги у цивільній справі №642/1281/21 задовольнити, стягнути з Акціонерного товариства «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 дворічний розмір середнього заробітку у сумі 134 468 грн. 40 коп.

Представник Акціонерного товариства «Укрпошта» Хоружа Н.В. з позовом не згодна, просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Представник Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки.

В судове засідання свідок ОСОБА_3 не з`явилась.

Суд вважає можливим слухати справу у відсутності позивача ОСОБА_1 , представника позивача Бояринова Михайла Володимировича, представника Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта».

Суд, заслухавши представника Акціонерного товариства «Укрпошта» Хоружу Н.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю.

Судом встановлено, що наказом №1393/к від 02.08.2016 року ОСОБА_1 прийнято на посаду начальника відділення зв`язку поштового ВПЗ Городнє Поштамту-Центру поштового зв`язку №1 Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» (а.с.4,44).

Наказом Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» №1242/к від 22.03.2019 року ОСОБА_1 була звільнена за п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін з 30.03.2019 року.

Відповідно до наказу Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» №1453/к від 01.04.2019 року, 03.04.2019 року ОСОБА_1 прийнято на посаду начальника відділення зв`язку поштового ВПЗ Городнє Поштамту-Центру поштового зв`язку №1 Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта».

Вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 02.12.2019 року залишеним без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 23.06.2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, і призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з розпорядчо-господарськими функціями строком на 2 роки.

На підставі вироку Краснокутського районного суду Харківської області від 02.12.2019 року, який було залишено без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 23.06.2020 року, ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника відділення зв`язку поштового ВПЗ Городнє 17 серпня 2020 року згідно з наказом Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» №4040/к від 17.08.2020 року відповідно до пункту 7 ст.36 КЗпП України (а.с.66).

Постановою Верховного Суду України від 25.11.2020 року вирок Краснокутського районного суду Харківської області від 02.12.2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 23.06.2020 року скасовано. Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000101, за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, у зв`язку з тим, що не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпано можливості їх отримати, закрито на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України (а.с.18-29).

Позивач звернулась до суду з даним позовом, оскільки вважає, що її права порушені та підлягають судовому захисту. Але суд, враховуючи обставини справи, вимоги чинного законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити за безпідставністю.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з частиною 1 статті 3 ЦПК України, частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнання права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду з позовом за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Судом встановлено і дану обставину не заперечує позивач по справі, що її було звільнено з посади начальника відділення зв`язку поштового ВПЗ Городнє 17 серпня 2020 року згідно з наказом Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» №4040/к від 17.08.2020 року відповідно до пункту 7 ст.36 КЗпП України. Підставою даного звільнення слугував вирок Краснокутського районного суду Харківської області від 02.12.2019 року, який було залишено без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 23.06.2020 року.

Отже, звільнення ОСОБА_1 було законним та обґрунтованим.

Згідно з пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» встановлено, що розглядаючи позови про поновлення на роботі осіб звільнених за пунктом 7 статті 36 КЗпП України, суди мають виходи з того, що з цих підстав трудовий договір припиняється при набранні законної сили вироком, яким працівника засуджено (крім випадків умовного засудження і відстрочки виконання вироку) до позбавлення волі, виправних робіт не за місцем роботи або до іншого покарання, яке виключає можливість продовження даної роботи. Днем звільнення вважається останній день фактичного виконання ним трудових обов`язків.

Частинами 2, 3, 8 статті 235 КЗпП України встановлено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Отже, вимушений прогул це час, протягом якого працівник саме з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати. Положення статті 235 КЗпП України встановлюють відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу працівника з метою компенсації йому втрат від неотримання заробітної плати чи неможливості працевлаштування.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 року у справі №761/9584/15-ц зроблено правовий висновок про те, що за змістом частини 1 статті 9 ЦК України вбачається, що положення Цивільного кодексу України застосовуються до врегулювання трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства, тобто субсидіарно.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до частини 1 статті 9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця.

Статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частинами 1, 2, 7 статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, виникає в разі постановлення судом виправдувального вироку, скасування незаконного вироку суду, закриття кримінальної справи органом попереднього (досудового) слідства, а також у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Даним законом є Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Отже, шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

В наведених у статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються), у тому числі, заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій. Таке відшкодування провадиться за рахунок коштів державного бюджету (пункт 1 статті 3, частина 1 статті 4 даного Закону).

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначено, що громадянин, звільнений з роботи (посади) у зв`язку з незаконним засудженням або відсторонений від посади у зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, має бути поновлений на колишній роботі (посаді), а в разі неможливості цього (ліквідація підприємства, установи, організації, скорочення посади, наявність інших передбачених законом підстав, що перешкоджають поновленню на роботі (посаді) - йому має бути надано державною службою зайнятості іншу підходящу роботу. Робота (посада) надається громадянинові не пізніше ніж через один місяць з дня звернення, якщо воно надійшло протягом трьох місяців з дня набрання законної сили виправдувальним вироком або винесення постанови (ухвали) про закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також відсутність вини відповідача у незаконному звільненні, згідно зі статтею 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» для стягнення втраченого заробітку ОСОБА_1 необхідно звернутися в порядку цивільного судочинства до суду першої інстанції, який розглядав кримінальну справу №627/927/19 Краснокутського районного суду Харківської області з вимогами про відшкодування шкоди, завданої незаконним засудженням.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач ОСОБА_1 могла реалізувати своє право на поновлення на посаді начальника відділення зв`язку поштового ВПЗ Городнє шляхом звернення до Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» протягом трьох місяців з дня винесення постанови Верховного Суду від 25.11.2020 року про закриття кримінального провадження у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати до 25.02.2021 року, але цього не зробила. В матеріалах справи відсутні письмові докази звернення позивача до відповідача з цього приводу.

Також в судовому засіданні встановлено, що на час розгляду даної справи в суді, відповідно до наказів Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» від 02.01.2023 року №9 та від 10.01.2023 року №51 з 10 січня 2023 року ВПЗ Городнє закрито та виведено з штатного розпису працівників Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» посаду начальника відділення зв`язку поштового ВПЗ Городнє.

Отже, враховуючи зібрані по справі докази, вимоги чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити за безпідставністю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3-13, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Укрпошта», Харківської дирекції АТ «Укрпошта» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити за безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1

Відповідач Акціонерне товариство «Укрпошта» , , юридична адреса: 01001, м.Київ, вул.Хрещатик, 22.

Відповідач Харківська дирекція Акціонерного товариства «Укрпошта», код. , юридична адреса: 61052, м.Харків, Привокзальний майдан, 2.

Головуючий суддя Т.В.Турченко