Справа № 201/7990/23
Провадження № 2/201/2664/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про нарахування та виплату компенсації за втрату частини доходів,-

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про нарахування та виплату компенсації за втрату частини доходів,в якій просив: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії у розмірі 318 935,68 грн. за період з 01 грудня 2019 року по час прийняття рішення у справі.

В обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 17 березня 2022 року Дніпропетровський окружний адміністративний суд у справі № 160/1600/22, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов?язання вчинити певні дії позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про відмову у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року, на підставі нової довідки Державної установи "Територіальне медичне об?єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області" про розмір грошового забезпечення від 06 грудня 2021 року № 33/24/C-5098, станом на листопад 2019 року - протиправними. Зобов?язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі нової довідки ДУ "ТМО МВС України по Дніпропетровській області" про розмір грошового забезпечення від 06 грудня 2021 року №o 33/24/C-5098, станом на листопад 2019 року, та виплатити пенсію з урахуванням раніше сплачених сум. 19 квітня 2022 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2022 року у справі № 160/1600/22 набрало законної сили.

Ha виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2022 року у справі № 160/1600/22, ГУ ПІФУ в Дніпропетровській області провело перерахунок пенсії ОСОБА_2 , на підставі нової довідки ДУ "ТМО МВС України по Дніпропетровській області" про розмір грошового забезпечення від 06 грудня 2021 року № 33/24/C-5098, з 01 грудня 2019 року по 31 травня 2022 року. Внаслідок проведеного перерахунку пенсії, ГУ Дніпропетровській області повинно було виплатити ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 318 935, 68 грн. Однак ГУ ПФУ в Дніпропетровській області відмовляється виплачувати ОСОБА_1 пенсію у розмірі 318 935, 68 грн., мотивуючи свої дії відсутністю бюджетного фінансування на зазначені цілі.

14 лютого 2023 року Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановив ухвалу у справі № 160/1600/22, якою задовольнив заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, за виконанням рішення суду від 17 березня 2022 року у справі № 160/1600/22, в частині виплати пенсії у розмірі 318 935, 68 грн., однак відповідач відмовляється виконувати рішення суду .

11 квітня 2023 року Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановив повторну ухвалу, якою зобов?язав ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надати звіт про виконання судового рішення від 17 березня 2022 року у справі № 160/1600/22 до 01 липня 2023 року. В наслідок порушення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області строку з виплати пенсії ОСОБА_1 у розмірі 318 935, 68 грн., останнім втрачена частина доходів у зв?язку з інфляцією, яка відбулася у період з 01 грудня 2019 року по час звернення до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою.

16 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з вимогою здійснити нарахування та виплату компенсації за втрату частини доходів у зв?язку з порушенням строків виплати пенсії у розмірі 318 935, 68 грн. відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв?язку з порушенням строків їх виплати" (Закон№ 2050-111)

14 квітня 2023 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надіслало ОСОБА_1 лист № 16558-11177/M-01/8-0400/23, яким відмовило у нарахуванні та виплаті компенсації за втрату частини доходів у зв?язку з порушенням строків виплати його пенсі у розмірі 318 935, 68 відповідно до Закону № 2050-111, мотивуючи відмову відсутністю бюджетного фінансування на зазначені цілі, що не відповідає вимогам національного законодавства України та міжнародних договорів, згода на обов?язковість яких надана Верховною Радою України.

19 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Гу ПФУ в Дніпропетровській області, в якому просив зобов?язати відповідача нарахувати та виплатити йому компенсацію за втрату частини доходів у зв?язку з порушенням строків виплати пенсії у розмірі 318 935, 68 грн. відповідно до Закону № 2050-III.

20 квітня 2023 року Дніпропетровський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 160/8113/23, за позовом ОСОБА_1 до гу ПФУ в Дніпропетровській області про нарахування та виплату компенсацію за втрату частини доходів у зв?язку з порушенням строків виплати пенсії у розмірі 318 935,68 грн.

07 червня 2023 року Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановив іншу ухвалу у справі № 160/8113/23, якою закрив провадження у справі, за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про нарахування та виплату компенсацію за втрату частини доходів у зв?язку з порушенням строків виплати пенсії у розмірі 318 935, 68 грн., мотивувавши тим, що в постанові від 04 березня 2020 року у справі 757/63985/16 (провадження № 14-556с19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що справи про нарахування та виплату компенсації за втрату частини доходів у зв?язку з порушенням строків виплати пенсії повинні розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Тому позивач пославшись на норми ст.ст. 625, 611, 610, 548, 526 ЦК України просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії у розмірі 318 935,68 грн. за період з 01 грудня 2019 року по час прийняття рішення у справі (а.с. 1-6)

Відповідач правом на надання відзиву не скористався, позов разом з додатками та ухвалу про відкриття провадження отримали 07 серпня 2023 року.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд доходить висновку про закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщосправа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Спірним питанням у цій справі є правомірність дій відповідача як суб`єкта владних повноважень, щодо відмови у проведенні нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159 (далі - Порядок №159).

Згідно зі статями 1, 2 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Умовою для виплати громадянину компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з пунктом 2 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

За наведеного правового регулювання, основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постанові від 14.04.2021 у справі №465/322/17 та в постанові Верховного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 674/22/17

За змістом частини третьої статті 11 та частини першої статті 13 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних особистих прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є зазвичай фізична особа (стаття 19 ЦПК України).

Натомість публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих правовідносин з їх специфічними суб`єктами та їх підпорядкованістю.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають, зокрема, у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій; на публічно-правові спори, у тому числі на спори фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України).

Тому загальними критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути і пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

У відповідності до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року №280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 263 КАС України справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Таким чином, на правовідносини з приводу зобов`язання нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Частиною п`ятою статті 21 КАС України передбачено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зобов`язання з нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги, а поєднання цих вимог у одній справі не є обов`язковим.

Ураховуючи те, що спір щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, спір за позовними вимогами про нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії також підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Спори, які виникають у судах у зв`язку з невиконанням суб`єктом владних повноважень своїх функцій (щодо його незаконних дій та/або зобов`язання до виконання таких повноважень), та ухвалення за результатами розгляду цих спорів судових рішень не змінює правову природу та характер правовідносин, які виникли між сторонами, а тому спори щодо порушення своїх зобов`язань суб`єктом владних повноважень, зокрема щодо перерахування, нарахування, виплати грошових сум, у тому числі після судового рішення або на його виконання, повинні розглядатись судами за юрисдикцією, визначеною відповідно до характеру цих правовідносин.

Встановивши, що позивач звернувся до суду з вимогами про зобов`язання нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати вважаю за необхідне провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки спір, виник внаслідок несвоєчасної сплати пенсії перерахованої на підставі рішення Дніпровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2022 року у справі № 160/1600/22 та яке було розглянуто в порядку адміністративного судочинства, а тому вимоги позивача підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.03.2020 № 219/11809/19-а (11-943апп19) зазначила, що спір, який виник у справі між позивачем та органом ПФУ як органом виконавчої влади, який у спірних правовідносинах безпосередньо реалізує надані законодавством владні управлінські функції, про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію за втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати, відповідно до Закону № 2050-ІІІ є публічно-правовим.

Суть та суб`єктний склад спірних правовідносин вказують на те, що заявлений у цій справі спір належить до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд свою ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене вище, позов ОСОБА_3 до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про нарахування та виплату компенсації за втрату частини доходів не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства, а тому провадження у цій справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 255, 260 суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про нарахування та виплату компенсації за втрату частини доходів закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Демидова