Справа № 2-936/11
Провадження № 4-с/524/13/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі

головуючого судді Семенової Л.М.,

секретаря судових засідань Панченко А.О.,

за участі представника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

УСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_2 зі скаргою на бездіяльність Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо незняття арешту з його майна при поверненні виконавчого документа стягувачеві у виконавчих провадженнях № 23567497, № 25447610 та № 30524048, та зобов`язати Автозаводський ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт та заборони з майна боржника.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що арешт на майно скаржника було накладено в рамках виконавчих проваджень № 23567497, № 25447610 та № 30524048, які завершені. 08.06.2022 року він звернувся до Відділу ДВС із заявою про скасування арештів з рухомого та нерухомого майна. Проте, листом від 17.06.2022 року йому повідомлено про неможливість зняття вказаних арештів, оскільки виконавчі провадження № 23567497, № 25447610 та № 30524048 завершені та знищені з підстав закінчення строку зберігання. У зв`язку цим скаржник вважає, що дії Автозаводського ВДВС є неправомірними, а арешт його майна є незаконним та підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Автозаводського районного суду міста Кременчука від 24.10.2022 року скаргу ОСОБА_2 залишено без розгляду та повернуто скаржнику.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 21.02.2023 року ухвалу Автозаводського районного суду міста Кременчука від 24.10.2022 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

01.06.2023 року на адресу суду надійшов відзив Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на скаргу (а.с. 13-17 том 2).

Ухвалою суду від 26.07.2023 року до участі у справі залучено в якості заінтересованої особи Уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб ліквідатора Луньо І.В. як представника стягувача.

Представник скаржника Медведєва Т.В. скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Представник Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про розгляд справи повідомлялася, у судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду відзив (заперечення) на скаргу, який обґрунтувала наявністю нестягнутого зі скаржника боргу на користь стягувача та можливість стягувача повторного пред`явлення до виконання виконавчого документа.

Уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб ліквідатора Луньо І.В. як представник стягувача, про розгляд справи повідомлявся, у судове засідання не з`явився, на адресу суду пояснень (заперечень) не направив.

Суд, вислухавши пояснення представника скаржника, встановив такі фактичні обставини справи:

На примусовому виконанні в Автозаводському ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження № 23567497 з примусового виконання ухвали Автозаводського районного суду міста Кременчука № 2з-541/2010 від 21.12.2010 року про накладення арешту на будь-яке майно, з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилося в межах суми позову 66 042 грн 32 коп., яке належить на праві власності ОСОБА_2 . У межах виконавчого провадження 11.01.2011 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

28.01.2011 року на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в старій редакції) у зв`язку з повним фактичним виконанням, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Крім того,на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 25447610 з примусового виконання виконавчого листа № 2-936, виданого 03.03.2011 року Автозаводським районним судом міста Кременчука про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» боргу в розмірі 64 255 грн 97 коп. У межах виконавчого провадження 14.03.2011 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

17.11.2011 року на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в старій редакції) у зв`язку з відсутністю майна боржника, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, виконавчий документ повернуто стягувачу.

Також на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 30524048 з примусового виконання виконавчого листа № 2-936, виданого 03.03.2011 року Автозаводським районним судом міста Кременчука про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» боргу в розмірі 64 255 грн 97 коп. У межах виконавчого провадження 27.12.2011 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

24.05.2012 року на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в старій редакції) у зв`язку з відсутністю майна боржника, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження провадження, виконавчий документ повернуто стягувачу.

Вирішуючи скаргу, суд враховує наступне:

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 ст. 448 ЦПК України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Верховний Суд розглядаючи питання ефективності захисту порушеного права особи на майно якого у рамках виконавчого провадження накладено арешт у постанові від 28.10.2020 року у справі 320/2494/20 зазначив, що сторона, яка є боржником перед банком, є стороною виконавчого провадження.

У п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6 судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 02.09.2020 року у справі 320/5432/18.

Положенням ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно положень ст. 50 ч. ч. 2, 3 Закону України «Про виконавче провадження» № 606- XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на момент накладення арешту на майно), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

В силу ч. 1 ст. 40 Закону України Про виконавче провадження, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Ч. 2 ст. 40 Закону України Про виконавче провадження визначено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно з п 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, на майно ОСОБА_2 накладено арешт, а саме:

-арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження № 10711029 від 13.01.2011 року, обтяжувач: Автозаводський відділ державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції ,

-арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження № 11013537 від 31.03.2011 року, обтяжувач: Автозаводський відділ державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції ,

-арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження № 12017818 від 27.12.2011 року, обтяжувач: Автозаводський відділ державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції ,

-заборона відчуження рухомого майна, реєстраційний номер обтяження № 10711017 від 13.01.2011 року, обтяжувач: Автозаводський відділ державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції ,

-заборона відчуження рухомого майна, реєстраційний номер обтяження № 11013555 від 31.03.2011 року, обтяжувач: Автозаводський відділ державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції ,

-заборона відчуження рухомого майна, реєстраційний номер обтяження № 12017829 від 27.12.2011 року, обтяжувач: Автозаводський відділ державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції .

З відповіді Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 17.06.2022 року за вихідним номером 59945 вбачається, що виконавчі провадження № 23567497, № 25447610 та № 30524048, в рамках яких було накладено арешт на майно ОСОБА_2 , перебували на виконанні, закінчені; станом на 16.06.2022 року виконавчі провадження знищені у зв`язку із закінченням строку зберігання.

Згідно з автоматизованою системою виконавчих проваджень на виконанні у Автозаводському ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчі провадження з виконання виконавчого листа № 2-936, виданого 03.03.2011 року Автозаводським районним судом міста Кременчука про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» боргу в розмірі 64 255 грн 97 коп. у відділі не перебуває (том 2 а.с. 41).

У постанові Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 817/928/17 визначено, що не зняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачу є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_2 є стороною виконавчих проваджень № 23567497, № 25447610 та № 30524048, а тому має право звернутись із скаргою на дії, бездіяльність або рішення виконавця в рамках даного виконавчого провадження. Під час здійснення даних виконавчих проваджень на майно скаржника як боржника було накладено арешти, які не були скасовані після завершення виконавчого провадження та повернення виконавчих документів стягувачу без виконання.

Факт обтяження власності ОСОБА_2 є втручанням у вільне володіння майном, яке захищено Конституцією України та Протоколом № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, і може бути здійснено лише на підставі Закону.

Відсутність відкритого виконавчого провадження свідчить про відсутність правових підстав для продовження дії арешту майна боржника, а тому, на думку суду, є підставою для задоволення скарги.

На підставі викладеного відповідно до статей 353, 450-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити.

Зобов`язати Автозаводський ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції провести дії щодо зняття арешту з майна боржника ОСОБА_2 та заборони на його відчуження, накладені в рамках виконавчих проваджень № 23567497, № 25447610 та № 30524048 а саме:

-арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження № 10711029 від 13.01.2011 року, обтяжувач: Автозаводський відділ державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції ,

-арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження № 11013537 від 31.03.2011 року, обтяжувач: Автозаводський відділ державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції ,

-арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження № 12017818 від 27.12.2011 року, обтяжувач: Автозаводський відділ державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції ,

-заборона відчуження рухомого майна, реєстраційний номер обтяження № 10711017 від 13.01.2011 року, обтяжувач: Автозаводський відділ державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції ,

-заборона відчуження рухомого майна, реєстраційний номер обтяження № 11013555 від 31.03.2011 року, обтяжувач: Автозаводський відділ державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції ,

-заборона відчуження рухомого майна, реєстраційний номер обтяження № 12017829 від 27.12.2011 року, обтяжувач: Автозаводський відділ державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення (ухвали) або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Суддя Л.М. Семенова