Провадження №2/523/4189/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"25" вересня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Славинського А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ

Позивач просить суд розірвати з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне проживання неможливе через складні взаємини, а внаслідок до взаємного відчуження і втрати поваги один до одного, крім того, позивач і відповідач спільне господарство не ведуть, подружні відносини не підтримують. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляду справи у її відсутність.

Відповідач у судове засідання не з`явився без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи направлялось повідомлення належним чином. Згідно поштового повідомлення, адресат за місцем реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п.4 ч.8 ст.128 ЦПК).

За письмовою згодою представника позивача та за відсутності відзиву відповідача на позовну заяву справу розглянуто в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право» № 2709-IV.

Згідно з ст.2 Закону № 2709-IV, цей Закон застосовується до питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, в тому числі питань визначення застосовуваного права.

В силу вимог ст.55 Закону № 2709-IV , право на шлюб визначається особистим законом кожної з осіб, які подали заяву про укладення шлюбу.

Згідно з ч.1 ст.16 Закону № 2709-IV, особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Відповідно до ст.63 цього Закону, припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, що діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Статтею 60 Закону № 2709-IV визначено, що правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання.

Відповідно до вимог ст.62 Закону № 2709-IV , вибір права, передбачений частиною другою статті 60 та статтею 61 цього Закону, має бути здійснений у письмовій формі або явно випливати з умов шлюбного договору. Згідно з вимогами ст. 5 Закону № 2709-IV у випадках, передбачених законом, учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Оскільки позивач, має зареєстроване постійне місце проживання в Україні, то суд вважає, що до питання припинення шлюбу можуть бути застосовані норми Сімейного кодексу України.

Шлюб між сторонами був зареєстрований на території Грузії. Позивач та відповідач є громадянами України а тому суд вирішує позовні вимоги керуючись положеннями Закону України «Про міжнародне приватне право» № 2709-IV, Сімейного кодексу України.

Матеріалами справи встановлено, що сторони 08 липня 2022р. уклали шлюб. За твердженням позивачки від шлюбних відносин у сторін малолітніх та/або неповнолітніх дітей немає.

Сім`я існує формально, подальше збереження сім`ї неможливо, оскільки шлюб між позивачем та відповідачем розпався та носить формальний характер. Позивач стверджує, що вона та відповідач шлюбні відносини та спільне господарство не підтримують з травня 2023р. На її думку збереження сім`ї є неможливим та суперечить її інтересам.

З боку відповідача суду не надано жодного доказу який би спростовував доводи викладені позивачем у позовній заяві.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім`ї рівні права та обов`язки.

За змістом ст. ст. 24 ч. 1, 104 ч. 2, 110 ч. 1, 112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

На підставі викладеного, з урахуванням норм права, які регулюють виниклі між сторонами правовідносини, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60грн.

Керуючись ст. ст.12,13,76,141,200,206,259, 263-265,268, 280-283 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Шлюб зареєстрований 08 липня 2022р. у Аджарському відділі РАЦС Агентства з розвитку державної служби, актовий запис №8, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60грн.

Після набрання рішенням суду законної сили копію рішення суду направити до Суворовського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Заочне рішенням може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання рішення суду.

Повне рішення суду складено 25 вересня 2023р.

Суддя