Справа № 761/7383/21
Провадження № 6/761/914/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Романишеної І.П.,

за участі секретаря Решти Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву представника ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи: ПАТ "Комерційний Банк "НАДРА", боржник ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі, поновлення строків для його пред`явлення та видачу дублікату виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Шевченківського районного суду м.Києва Романишеної І.П. надійшла заява представника ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому листі у цивільній справі №2-9929/10, поновлення строків для його пред`явлення та видачу дублікату виконавчого листа.

Вказані вимоги представник заявника обґрунтовує тим, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.06.2010 року у цивільній справі №2-9929/10 позовні вимоги ВАТ«КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі в сумі 1 582 545, 24 грн. за кредитним договором №221/П/05/2008-840 від 02.09.2008р., було задоволено.

На виконання вищезазначеного рішення стягувачу було видано виконавчий лист №2-9929/10, який в подальшому було направлено на виконання до державної служби, після чого державний виконавець відкрив виконавче провадження, а в подальшому, здійснивши ряд виконавчих дій, своєю постановою повернув виконавчий документ стягувачу без виконання у зв`язку з неможливістю виконати рішення суду.

Згідно договору №GL48N718070_І_6 купівлі-продажу майнових прав від 30.07.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В., зареєстрованого в реєстрі за №1457, право вимоги за кредитним договором №221/П/05/2008-840 від 02.09.2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Представник заявника вказує, що виконавчий документ по справі втрачений з вини органу державної виконавчої служби, яким не вжито заходів щодо належного повідомлення стягувача про повернення виконавчого документа відповідно до ч.1 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження". Так, про повернення виконавчого документа заявнику стало відомо лише 04.04.2023р. з листа ДВС від 28.03.2023р., а тому стягувач не мав можливості раніше звернутися ані повторно з заявою про примусове виконання, а ні за видачею дубліката виконавчого листа.

Вказане стало підставою для звернення до суду з вказаною заявою.

Ухвалою суду від 26.07.2023р. вказану заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, однак зі змісту поданої заяви вбачається, що останній просив суд розглянути заяву за його відсутності та задовольнити.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 02.06.2010 року у цивільній справі № 2-9929/10 задоволено позовні вимоги ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ "КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором №221/П/05/2008-840 від 02.09.2008р. в розмірі 1 580 725 грн. 24 коп.

Вказане рішення Шевченківського районного суду м.Києва не оскаржувалося та набрало законної сили, 17.12.2012р. представником ПАТ «КБ «Надра» отримано виконавчий лист у вказаній справі.

На підставі договору про відступлення права вимоги №GL48N718070_І_6 від 30.07.2020р., право вимоги за кредитним договором №221/П/05/2008-840 від 02.09.2008р., перейшло до ТОВ «Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп".

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» зазначає про те, що в кредитній справі, яку було передано від ПАТ «КБ «Надра» виконавчий документ по справі №2-9929/10 був відсутній, про що складено відповідний акт огляду кредитної справи 05.08.2020р.

Так, ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» вважає, що виконавчий документ по справі втрачено з вини органу державної виконавчої служби, яким не вжито заходів щодо належного повідомлення стягувача про повернення виконавчого документа внаслідок недотримання ч.1 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з чим стягувач не мав можливості раніше звернутися ані повторно з заявою про примусове виконання, а ні за видачею дубліката виконавчого листа.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом (положення статті 18 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Метою застосування ст. 433 ЦПК України є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

У постанові від 25.01.2021 справа № 2-1790/11 (провадження № 61-13932св20) Верховний Суд вказав, що підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання. Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В матеріалах справи міститься лист від Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області від 28.03.2023р. вих. № 16626, в якому повідомлено, що на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №52445209 з виконання виконавчого листа №2-9929 виданого 02.06.2010р. Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "НАДРА" боргу у розмірі 1582545,24 грн. 05.10.2016р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, 16.02.2018р. постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ст.37 ЗУ "Про виконавче провадження".

Відповідно до листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.01.2023р. №60543/23, за результами перевірки наявних у Фонду гарантування виконавчих листів ПАТ "КБ "НАДРА" виконавчий лист №2-9929/10 відсутній, оскільки до Фонду не передавався і від органів Державної виконавчої служби також не надходив.

У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент повернення виконавчих документів стягувачу, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (ч.5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ч.6 ст. ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Обов`язок пред`явити виконавчий лист до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження», покладено саме на стягувача.

Пунктом 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того суд якого інстанції видав виконавчий лист, може видати його дублікат, якщо стягувач чи державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Тобто, підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважні, об`єктивні причин пропуску такого строку.

Оскільки перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, суд, враховуючи вимоги ст.89 ЦПК України, дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд, оцінивши надані заявником до суду докази, прийшов до висновку, що заявником не доведено поважність підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Так, суд критично ставиться до посилання представника заявника на те, що про повернення виконавчого документа заявнику стало відомо лише 04.04.2023р. з листа ДВС від 28.03.2023р., а тому стягувач не мав можливості раніше звернутися ані повторно з заявою про примусове виконання, а ні за видачею дубліката виконавчого листа, оскільки з матеріалів справи вбачається, що 23.02.2021р. товариство зверталося до Шевченківського районного суду м.Києва з заявою про видачу дублікату виконавчого листа, заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення, та згідно ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 26.02.2021р. заяву було повернуто заявнику.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Отже, заявник на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами, не оскаржував ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 26.02.2021р., та лише у липні 2023 року подав повторну заяву до суду з аналогічними вимогами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

З матеріалів справи вбачається, що активні дії щодо отримання інформації про виконавчий документ, стягував почав вчиняти лише на початку 2023 року, тобто більш ніж через два роки після виникнення у нього права вимоги до боржника. При цьому, скаржник не зазначає обставини, за яких, останній був позбавлений можливості вчинити такі дії одразу після виникнення у нього права вимоги за кредитним договором.

Суд також звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів того, що первісний стягувач вживав відповідні дії для реалізації своїх прав з виконання рішення суду, звертався з відповідними заявами до виконавчої служби, з приводу з`ясування місцезнаходження оригіналу виконавчого листа, обставин повернення його стягувачу з дати винесення постанови про повернення виконавчого документу та до моменту укладення договору про відступлення права вимоги, в той же час усі дії вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові, для особи, яку він замінив.

Слід наголосити, що процедура ліквідації банку, проведення змін в організаційній структурі відповідних підрозділів та кадрових змін не може бути об`єктивною причиною для неможливості пред`явлення виконавчого листа до виконання у визначений законодавством строк.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора, переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, які існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до правової позиції, висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Таким чином, питання про видачу дубліката виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а також видачі дублікату виконавчого листа.

Стосовно заміни стягувача у виконавчому листі, суд зауважує наступне.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано ч.1 ст. 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно положенням статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 666/6309/13-ц зазначено, що: «У випадку, якщо виконавче провадження по вказаним виконавчим листам не відкрите, заміна сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Відповідно, до відкриття виконавчого провадження або після повернення виконавчого документа стягувачу суд може замінити боржника або стягувача у виконавчому документі».

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 та враховується судом при ухваленні рішення у даній справі, згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

У постанові від 22 лютого 2023 року в справі № 202/8529/14-ц (провадження № 61-13252св22) за заявою ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання Верховний Суд вказав, що суди помилково задовольнили заяву про заміну стягувача у справі за відсутності підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Оскільки строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплинув, і суд його не поновив, то за результатами розгляду питання про заміну стягувача у виконавчому листі, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви в даній частині також відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 81, 89, 55, 354-355, 442, 443, п. 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи: ПАТ "Комерційний Банк "НАДРА", боржник ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі, поновлення строків для його пред`явлення та видачу дублікату виконавчого листа.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 14.09.2023 р.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА