Справа № 128/422/23
Провадження № 22-ц/801/1595/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карпінська Ю. Ф.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 рокуСправа № 128/422/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Голоти Л. О., Медвецького С. К.,

розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про зменшення розміру аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінниць-кого районного суду Вінницької області від 05 червня 2023 року, ухвалене у приміщенні суду у м. Вінниці за головування судді Карпінської Ю. Ф., повний текст якого складений 06 червня 2023 року,

У С Т А Н О В И В:

06 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги обгрунтовані наступними обставинами.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 19 серпня 2009 року вирішено стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 ( на даний час ОСОБА_4 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини зі всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до до-сягнення дитиною повноліття. Згідно із постановою про відкриття виконавчого провадження від 13 квітня 2011 року розпочалася процедура виконання рішен-ня суду по стягненню аліментів. Зі спливом часу у позивача утворилася інша сім`я, в якій народилися двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 -дження, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Наразі дружина по-зивача ОСОБА_7 не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дити-ною до досягнення нею трирічного віку та перебуває на його утриманні. Також на утриманні позивача перебуває мати ОСОБА_6 , 1961 року народження, яка є особою похилого віку, часто хворіє та не отримує пенсійного забезпечення. Крім того у позивача погіршився стан здоров`я, унаслідок чого він не має можливості працювати та отримувати заробіток.

Позивач сплачував аліменти на користь відповідачки на утримання дити-ни, оскільки дбав про належне матеріальне забезпечення сина, але після наро-дження ще двох дітей, перебування дружини у декретній відпустці, погіршення стану його власного здоров`я, а також погіршення стану здоров`я матері він не має можливості сплачувати аліменти у такому розмірі, адже інші його непов-нолітні діти, непрацююча дружина та непрацездатна матір, які перебувають на його утриманні, також потребують належного матеріального забезпечення. Унаслідок вказаних обставин у ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі спла-ти аліментів, оскільки він сплачує їх у розмірі по 2000,00 гривень на місяць, а державний виконавець нарахував йому до щомісячної сплати 3576,00 гривень. До того ж державний виконавець нарахував йому штраф за допущення заборго-ваності у сумі 6556,75 гривень та 6226,50 гривень виконавчого збору, які він фізично не взмозі сплатити. Державний виконавець уже двічі складав щодо нього протоколи про адміністративне правопорушення, хоча жодного умислу не сплачувати аліменти у позивача не було та немає на даний час.

За таких обставин позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом за наявності підстав для захисту потреб інших його дітей, непрацюючої дру-жини та непрацездатної матері. Зменшення розміру аліментів до 1/6 частин від усіх його доходів не буде суперечити мінімальному гарантованому розміру алі-ментів на одну дитину. Відтак просить зменшити розмір аліментів, які підля-гають стягненню з нього на користь відповідача ОСОБА_2 на підставі рі-шення Вінницького районного суду Вінницької області від 19 серпня 2009 року у справі № 2-1470/2009 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини усіх видів його заробітку ( доходу ), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повно-ліття.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 05 червня 2023 року позовна заява ОСОБА_1 задоволена, зменшений розмір аліментів, визначених до стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 19 серпня 2009 року у справі № 2-1470/2009. Визначено розмір аліментів, які підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина у розмірі 1/6 части-ни заробітку ( доходу ) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись із таким рішення суду першої інстанції, відповідачка ОСОБА_2 оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 . Скаржниця вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим, ухвале-ним за неправильного застосування норм матеріального та процесуального права. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_2 зазначає, що на під-твердження своїх позовних вимог ОСОБА_1 не було надано доказів пере-бування на його одноосібному утриманні дітей, дружини та матері, а також до-казів, що свідчили б про погіршення його майнового стану. При цьому зміна сі-мейного стану позивача виникла ще до 2016 року, однак ця обставина не впли-вала на можливість позивача виконувати рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 19 серпня 2009 року. Крім того народження другої дити-ни від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зменшення розміру алі-ментів на утримання дитини від першого шлюбу. Щодо погіршення стану здо-ров`я позивача, то вважає, що надані суду медичні висновки не свідчать про те, що виявлені у позивача захворювання перешкоджають йому працевлаштувати-ся, не підтверджують факт протипоказання щодо фізичної праці. Натомість по-зивач з 2018 року фактично ухиляється від виконання свого обов`язку як батька утримувати сина ОСОБА_9 , сплата аліментів відбувається досить рідко, відпо-відно у позивача наявна заборгованість з їх сплати.

Користуючись наданим законом та забезпеченим ухвалою апеляційного суду від 26 липня 2023 року правом, позивач ОСОБА_1 подав відзив на апе-ляційну скаргу, де вважає, що скарга задоволенню не підлягає. Мотиви та під-стави, зазначені у скарзі є безпідставними, неправдивими та необґрунтованими, натомість рішення суду першої інстанції ухвалене у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням усіх обставин справи. ОСОБА_1 зазна-чає, що ним надані докази на підтвердження відсутності доходів як у нього, так і його матері, розміру витрат на своє утримання та членів своєї сім`ї. У результаті зміни сімейного стану, народження двох дітей та унаслідок того, що мати потребує фінансової підтримки, змінилося його матеріальне становище, оскільки витрати значно збільшилися, а стан здоров`я позивача не дає змоги повноцінно працювати.

Колегія суддів апеляційного суду, переглянувши у відповідності до части-ни першої статті 369 ЦПК України дану цивільну справу за наявними у ній матеріалами та доказами, ретельно проаналізувавши у сукупності наявні у ній позиції та доводи сторін, перевіривши законність, обґрунтованість оскаржува-ного рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Згідно із нормами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрун-туватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Закон-ним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з до-триманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції установлено та не оспорюється учасниками спра-ви, що згідно із свідоцтвом про народження від 12 листопада 2008 року серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_10 є ОСОБА_1 та ОСОБА_11 ).

Згідно із копією виконавчого листа, виданого 11 квітня 2011 року Вінниць-ким районним судом Вінницької області, на виконання рішення суду від 19 серпня 2009 року із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 щомісячно стягу-ються аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 -дження, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30 відсот-ків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 10 серпня 2009 року до досягнення дитиною повноліття. Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Вінницького РУЮ у Вінницькій області від 13 квітня 2011 року відкрите виконавче провадження № 25917575 з виконання вказаного виконавчого листа.

Відповідно до свідоцтв про народження від 07 липня 2016 року серії НОМЕР_2 та від 06 листопада 2021 року серії НОМЕР_3 батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

Із довідки старости Стадницького старостинського округу від 25 жовтня 2022 року № 633 убачається, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає із сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 ; склад зареєстрованих за місцем проживання: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ( власник ); ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ( дружина ); ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (дочка); ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( дочка ); ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ( мати ). Згідно із копією свідоцтва про наро-дження від 11 квітня 1985 року серії НОМЕР_4 батьками позивача, ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_12 ( батько ) та ОСОБА_6 ( мати ). Відповідно до довідки старости Стадницького старостинського округу від 07 жовтня 2022 року № 599 мати позивача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 -дження, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, часто хворіє та знаходиться на утриманні сина ОСОБА_1 ; згідно із копією виписки із її амбулаторної кар-ти, протоколу МРТ дослідження, мати позивача з 07 грудня 2022 року має захворювання хребта та проходить курс лікування. Відповідно до копії листа відділу обслуговування громадян № 3 Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області від 18 травня 2022 року № 0200-0205-8/29821 на заяву ОСОБА_6 від 21 грудня 2021 року щодо призначення пенсії за віком 13 квітня 2022 року прийнято рішення про відмову у задоволенні її заяви.

Довідкою старости Стадницького старостинського округу від 25 жовтня 2022 року № 634 посвідчується, що ОСОБА_1 за даними трудової книжки від 10 січня 2001 року серії НОМЕР_5 не працює з 16 грудня 2001 року ( наказ від 16 грудня 2001 № 176 ) по даний час. Згідно із довідкою Вінницького місь-кого центру зайнятості від 01 листопада 2022 року № 02-18/1872 ОСОБА_1 перебуває на обліку у цьому центрі з 25 жовтня 2022 року. За довідкою Він-ницької філії Вінницького обласного центру зайнятості від 18 квітня 2023 року № 02-18/972-23 ОСОБА_1 з 06 квітня 2023 року здійснює пошук роботи та облікований у Вінницькій філії Вінницького обласного центру зайнятості як такий, що шукає роботу; у цей період надаються послуги з підбору роботи.

За даними копії амбулаторної карти ОСОБА_1 , виписок із медичної кар-ти амбулаторного ( стаціонарного ) хворого від 23 квітня 2022 року та 19 квітня 2023 року, протоколів обстежень останній має захворювання хребта та прохо-дить лікування.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме май-но та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 08 березня 2023 року № 325093362 власником квартири загальною площею 43,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_13 .

Відповідно до витягів з Єдиного державного реєстру Міністерства внут-рішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 05 березня 2023 року ОСОБА_1 є власником автомобілів «BMW», моделі 523І, 2000 року ви-пуску, та марки «ВАЗ», моделі 2103, 1975 року випуску.

Станом на 30 вересня 2022 року згідно із розрахунком заборгованості, складеним старшим державним виконавцем Вінницького відділу ДВС у Він-ницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький ) позивач має заборгова-ність по сплаті аліментів у розмірі 62265,00 гривень. Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих начальнику Вінницького відділу ДВС у Він-ницькому районі Вінницької області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), він сплачує аліменти що-місячно не у повному обсязі, оскільки має ще двох дітей, утримує та доглядає матір пенсійного віку, яка не отримує пенсію, має також захворювання спини та не має постійного місця роботи.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , керуючись нормами статей 180-182, 192 СК України, проаналізувавши докази у справі та надавши їм оцін-ку, вирішуючи позов у межах заявлених вимог з урахуванням принципів розум-ності, справедливості, виваженості, пропорційності, виходячи з розумного ба-лансу інтересів сторін та інтересів усіх трьох неповнолітніх дітей, які поляга-ють у гарантуванні необхідного та достатнього рівня їх матеріального забезпе-чення, суд першої інстанції вважав, що аліменти на утримання старшого сина, неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку ( доходу ) позивача є справедливими, закон-ними, такими, що відповідають потребам дитини на даний час, ураховуючи та-кож права та інтереси ще двох доньок позивача малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_14 . Разом із тим суд першої інстанції зазначив, що доводи позивача про погіршення його матеріального стану у зв`язку із перебуванням на утриманні матері, яка не отримує пенсію, та дружини, а також стану його здоров`я, який перешкоджає працевлаштуватися, не підтверджені належними та допустимими доказами.

З висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішен-ні від 05 червня 2023 року, колегія суддів апеляційного суду повністю погоджу-ється, оскільки вони є правильними, зробленими з урахуванням усіх фактичних обставин справи; суд не помилився у застосуванні до спірних правовідносин норм матеріального права, які їх регулюють, не порушив вимог процесуального законодавства.

Між сторонами у справі виник спір з приводу зміни розміру стягуваних із ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із положеннями статей 1 - 3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема передба-чено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються усі відпо-відні законодавчі й адміністративні заходи. Найкращі інтереси дитини є пред-метом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції).

У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармо-нійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, статті 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелекту-ального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини уста-новлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення у межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов жит-тя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов-язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Положеннями статті 181 СК України визначені способи виконання бать-ками обов`язку з утримання дитини, які визначаються за домовленістю між ни-ми. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні у грошовій і ( або ) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) прису-джуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя цієї статті СК України визначає, що за рішен-ням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рі-шенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або по-ліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодек-сом. Отже за змістом цієї норми Закону розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом із тим стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержу-вача аліментів та в інших передбачених цим Кодексом випадках.

Як роз`яснено у пункті двадцять третьому постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, мате-ринства та стягнення аліментів» визначений судовим рішенням або за домовле-ністю між батьками розмір аліментів суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, по-гіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли змінився сімейний стан та погірши-лося його матеріальне становище чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Із аналізу даних правових норм убачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне стано-вище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 липня 2021 року у справі № 691/926/20 зазначив, що, ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі по-ложення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни роз-міру аліментів: зміни і сімейного, і матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів.

Ураховуючи встановлені обставини та положення сімейного законодав-ства, що регулюють питання обов`язків батьків утримувати дитину, з огляду на очевидну зміну сімейного стану позивача після ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів, а саме народження ще двох дітей, що безумов-но спричинило і зміну матеріального стану позивача адже потребує додаткових фінансових витрат, тому колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд пер-шої інстанції дійшов правильного висновку про зменшення стягнутих з пози-вача аліментів на утримання чина ОСОБА_9 . Виходячи із закріплених частиною дев`ятою статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та ро-зумності, визначені аліменти у розмірі 1/6 частки від доходу позивача сприя-тиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини нарівні з іншими його дітьми, а платник аліментів, враховуючи установлені судом обставини, має можливість нести відповідні витрати.

Обґрунтовуючи доводи скарги, ОСОБА_2 фактично аналізує позовні вимоги ОСОБА_1 , стверджуючи про їх безпідставність та недоведеність, зо-крема, щодо погіршення майнового стану платника аліментів унаслідок перебу-вання на його утриманні дружини та матері, а також погіршення стану його здоров`я. Однак поза увагою скаржниці залишилося те, що суд першої інстан-ції, повно дослідивши обставини справи, надав відповідну оцінку таким підста-вам позову ОСОБА_1 , правильно визнав їх недоведеними належними та допустимими доказами, відповідно такими, що не можуть у даному випадку слугувати підставою для зменшення розміру аліментів.

З огляду на вищевикладене інші доводи та міркування, викладені в апеля-ційній скарзі, також не дають підстав для висновку про неправильне застосу-вання судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм про-цесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирі-шення справи, тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстан-ції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та пе-ревіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись нормами статей 367 - 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задо-волення.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 05 червня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_15 про зменшення розміру аліментів залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передба-чених пунктом другої частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді Л. О. Голота

С. К. Медвецький