Справа № 229/4215/23
Провадження № 2/229/1728/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 р. м. Дружківка, Донецької області

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Медінцевої Н.М.

за участю секретаря:: Серафимової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягувати на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданого Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 19 березня 2020 року. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, який потребує таку допомогу від батька, та потребує кошти на харчування, сплату житла, одяг, тощо.

Позивач, в позовній заяві просив розглядати цивільну справу за його відсутності, в задоволенні позовних вимог наполягає.будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач до суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не з`явились, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, позивач перебувала з відповідачем в цивільному шлюбі. Від фактичних шлюбних відносин народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданого Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 19 березня 2020 року.

З самого народження дитина мешкає разом із позивачем, що підтверджується Витягом № 11/56/1102-11 ро зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб. Позивач самостійно виховує сина, відповідач фактично самоусунувся від виконання його суб`єктивного обов`язку утримувати сина до досягнення ним повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій спрямованих на їх виконання.

Також в позовній заяві позивач зазначає, що не має можливості працювати оскільки має вади слуху з дитинства, що підтверджується довідкою МСЕ № 104212 від 10.06.2003 року, що унеможливлюють надавати дитині належним чином без участі батька утримувати дитину.

З огляду на викладене, судом враховано, що правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються Главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Пунктом 20 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано наступні роз`яснення: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України).

Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Частиною 2 ст. 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Необхідною умовою утримання батьками повнолітніх сина, дочки є можливість батьків надавати таку допомогу. Якщо батько, мати не мають відповідних коштів, нерухомого майна, які б забезпечили утримання сина, дочки, виконання цього їх обов`язку буде неможливим.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів.

Таким чином, суд, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Крім того, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача суд стягує на користь держави судовий збір в розмірі 1076,40 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 274-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття починаючи з 26.06.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1076 (одна тисяча сімдесят шість) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Медінцева