Справа № 191/2785/23
Провадження № 2/191/709/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Силкіної О.Г.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Наконечна Тетяна Миколаївна, до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин із спадкодавцям та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин із спадкодавцям та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, яку в подальшому змінила.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначила, що ОСОБА_1 звернулась до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори, з заявою про видачу їй свідоцтва про право на шину за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що приходилась позивачці невісткою, яка на момент смерті була зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживала на момент смерті за адресою : АДРЕСА_2 , з 3 березня 2017 року по 10 вересня 2022 року. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на квартиру, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 . Вищезазначена квартира належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.07.2011 року, реєстраційне посвідчення виконкомом Синельниківської міської ради, про що зроблено запис в МБТІ в реєстрову книгу №152/2633. ОСОБА_1 фактично залишилась єдиною спадкоємицею.

Згідно довідки №57 від 20.06.2023 року, наданої виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області за даними погосподарської книги за 1969 -1973 роки по селу Іванівці Іларіонівської селищної ради, ОСОБА_1 проживала разом із сім`єю : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 -батько, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - мати, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - брат, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - брат.

21 жовтня 1972 року ОСОБА_9 ( брат ОСОБА_1 ) уклав шлюб з ОСОБА_10 ( спадкодавець). 04 липня 1975 року ОСОБА_11 уклав шлюб з ОСОБА_12 (позивачка). 13 травня 1978 року ОСОБА_8 уклав шлюб з ОСОБА_13 (відповідач). ОСОБА_5 - батько родини, помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_14 - мати родини, померла ІНФОРМАЦІЯ_8 . ОСОБА_7 , який приходився чоловіком ОСОБА_4 , помер. ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 . ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Таким чином з родини ОСОБА_15 залишились ОСОБА_1 та ще одна її невістка - ОСОБА_2 .

Оскільки спірна квартира на праві власності належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а позивач, в свою чергу, як спадкоємець за законом, після смерті ОСОБА_4 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте не оформила спадкові права через наявність вищезазначених перешкод, та, враховуючи той факт, що у позивача були вичерпані всі можливості одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину внаслідок чого її цивільне право підлягає захисту в цивільному порядку, можливо дійти до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

У зв`язку з цим, представник позивача просить встановити факт проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_4 однією сім`єю не менше, як п`ять років, а саме : з березня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 55,1 кв.м., жилою площею 28,0 кв.м., що належала останній на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 15.07.2011 року, виконкомом Синельниківської міської ради.

Представник позивача в підготовче судове засідання не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача. Змінені позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити.

Відповідач в підготовче засідання не з`явилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі, змінені позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову

Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Постановою завідуючої Васильківської державної нотаріальної контори, в.о. Другої Синельниківської державної нотаріальної контори Гордієнко І.В. від 13.06.2023 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , оскільки з документів, наданих ОСОБА_1 не просліджується факт родинних відносин з ОСОБА_4 .

Відповідно довідки виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району №57 від 20.06.2023 року, ОСОБА_1 згідно з даними паспорта зареєстрована в АДРЕСА_2 дійсно, з даними по господарської книги за 1969-1973 року по селу Іванівці Іларіонівської селищної ради, вона проживала в с. Іванівці разом з сім`єю : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батько; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 мати; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 брат; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , брат.

Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області №647/07-18 від 12.06.2023 року, ОСОБА_4 проживала без реєстрації за адресою : АДРЕСА_2 , з березня 2017 року по 10.09.2023 року.

Згідно копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , ОСОБА_16 ( російською мовою) народилася ІНФОРМАЦІЯ_11 . Її батьками є : «Батько ОСОБА_17 » ( російською мовою), «Мати ОСОБА_18 ( російською мовою).

З копії свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_2 , вбачається, що 04.07.1975 року уклали шлюб ОСОБА_11 ( російською мовою) та ОСОБА_16 ( російською мовою). Після укладення шлюбу, прізвище дружини : « ОСОБА_19 » ( російською мовою).

Згідно копії свідоцтва про смерть , Серія НОМЕР_3 , ОСОБА_17 ( російською мовою) помер ІНФОРМАЦІЯ_12 .

ІНФОРМАЦІЯ_13 померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_14 помер ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_15 помер ОСОБА_11 , що підтверджується копію свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_7 .

З Інформаційної довідки №166 від 02.03.2023 року, виданої КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради», вбачається, що квартира АДРЕСА_3 , зареєстрована : ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 15.07.2011 року виконкомом Синельниківської міської ради, про що зроблено запис в МБТІ в реєстрову книгу №152/2633. Форма власності приватна. Загальна площа квартири складає : 55,1 кв.м. Жила площа складає : 28,0 кв.м.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , з яких вбачається, що останні підтверджують факт проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_1 та ведення спільного господарства в період з березня 2017 року по день її смерті за адресою : АДРЕСА_2 .

В матеріалах спадкової справи №197/2022 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , міститься заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців).

Згідно зі cт. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до cт. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Спадкування за законом здійснюється у наступній черговості (при цьому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 ЦК України):

- перша черга: діти спадкодавця (у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті), той із подружжя, який його пережив, та батьки;

- друга черга: рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері;

- третя черга: рідні дядько та тітка спадкодавця;

- четверта черга: особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини;

- п`ята черга: інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення, та утриманці спадкодавця (неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування).

Таким чином, в основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як "одержання права на спадкування наступною чергою" (частина друга статті 1258 ЦК України) та "зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом".

"Одержання права на спадкування наступною чергою" (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої-п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Статтею 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року по справі №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності Сімейним кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство - це сукупність осіб, які спільно проживають в одному жилому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Отже, з матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач дійсно проживала з ОСОБА_4 з березня 2017 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та вела з нею спільне господарство, а тому в розумінні ст.1264 ЦК України набула право на спадкування як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, не заперечувались відповідачем, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного ст.3 СК України, та ст.ст. 6, 16, 29, 1216, 1217, 1218, 1221, 1258, 1259, 1264 ЦК України, п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», та керуючись ст.ст. 76, 78, 80, 81, 89, 95, 141, 177, 206, 263, 264 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_4 однією сім`єю не менше, як п`ять років, а саме : з березня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 55,1 кв.м., жилою площею 28,0 кв.м., що належала останній на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 15.07.2011 року, виконкомом Синельниківської міської ради.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. В. Прижигалінська