Справа № 523/3030/23
Провадження №2/523/2369/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2023 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді - Сувертак І.В.

при секретарі - Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення моральної шкоди,

За участю: представника позивача адвоката Устимчик М.В.

Установив

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути з останнього на свою користь моральну шкоду, що вчинена внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 91 300,00 грн. разом із судовими витратами.

Вимоги позову позивач мотивує тим, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 093622 від 19 липня 2018 року ОСОБА_2 19 липня 2018 року близько 16:30 годин, керуючи транспортним засобом марки Toyota Avensis, р/н НОМЕР_1 , за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 57/2А, при в`їзді на територію двору не надав перевагу у русі автомобілю марки BMW 7451, р/н НОМЕР_2 , який рухався по вул. Ак. Заболотного в м. Одесі та яким керував ОСОБА_1 , внаслідок чого допустив з ним зіткнення. В результаті дорожньо-траснпортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення ОСОБА_2 вимог п. 10.2 ПДР. Через дії відповідача та не бажання повертати суму матеріальної шкоди у добровільному порядку ОСОБА_1 був змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. Крім того, йому було заподіяно стрес, душевні та моральні страждання та переживання, внаслідок чого йому була спричинена моральна шкода.

Ухвалою судді визначено вказану справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України.

Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

З боку відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, із змісту якого вбачається, що останній вимоги позову не визнає, оскільки позивачем жодним чином не підтверджено свої вимоги. Просить в задоволені позову відмовити.

Позивач правом надання відповіді на відзив не скористався.

У судове засідання з`явився, представник позивача адвокат Устимчик М. В. та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з обґрунтувань, що викладені в позові.

Відповідач та його представник до суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Від представника відповідача адвоката Скорохватової Н. Є. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з її поганим самопочуттям.

Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки стороною відповідача надано відзив на позовну заяву з викладеною правовою позицією по суті справи. Окрім того безпідставне відкладення розгляду справи потягне за собою порушення розумних строків її розгляду, що неприпустимо.

Суд ухвалив проводити судове засіданні за відсутності відповідача.

Суд, вивчивши доводи позивача, заперечення представника відповідача, наявні у справі докази, дослідивши матеріали справи, вважає, позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи із такого.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, із копії постанови Суворовського районного суду міста Одеси від 14.08.2019 у справі №523/10790/18 вбачаєтеся, що 19 липня 2018 року близько 16:30 годин ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки Toyota Avensis, р/н НОМЕР_1 , за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 57/2А, при в`їзді на територію двору не надав перевагу у русі автомобілю марки BMW 7451, р/н НОМЕР_2 , який рухався по вул. Ак. Заболотного в м. Одесі та яким керував ОСОБА_1 , внаслідок чого допустив з ним зіткнення, порушив вимоги п. 10.2 ПДР та своїми діями скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Частина друга ст. 23 ЦК України визначає, що моральна шкода полягає у фізичному болю, стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самою, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у принижені честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивача, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин (п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України" про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди від 31.03.95 N 4).

При з`ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 91 300,00 грн., при цьому, жодним доказом такі вимоги не підтверджує, а тому суд відмовляє у задоволені вимог позову щодо стягнення з відповідача моральної шкоди.

Відповідач заперечував щодо стягнення з нього моральної шкоди у розмірі 91 300,00 грн.

Суд погоджується з доводами сторони відповідача, що викладені в відзиві на позовну заяву, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відтісніть обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Надання позивачем в якості доказів на підтвердження своїх позовних вимог копій постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 14.08.2019 у справі №523/10790/18 та рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 07.07.2022 у справі №523/13697/20, не є належними та достатніми доказами в розумінні ст. ст. 76-80 ЦПК України.

Отже, аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено вимоги позову, а тому у суду відсутні підстави для його задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,5,7-8, 10-13,17-18,131,76-82,89, 211, 258, 259, 263-265, 268, 353, 354 ЦПК України, ст.3,11-16 ЦК України, суд ,-

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення моральної шкоди залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 вересня 2023 року.

Суддя