У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2023 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Макарчука С.М.,

з участю:

представника скаржника (боржника) - адвоката Савченко Т.І.,

представника стягувача - адвоката Рака А.С.,

секретаря судового засідання Демидюк О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки скаргу адвоката Савченко Тетяни Іванівни в інтересах боржника ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця,

Встановив:

11 липня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла скарга адвоката Савченко Тетяни Іванівни в інтересах боржника ОСОБА_1 , в якій скаржник прохає:

- визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріної Тетяни Вікторівни щодо відмови у знятті арешту на кошти, що знаходяться на банківському картковому рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ "ПриватБанк", одержувач ОСОБА_1 , для отримання заробітної плати неправомірними;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріну Тетяну Вікторівну зняти арешт із банківського карткового рахунку № НОМЕР_1 , що знаходиться в АТ КБ "ПриватБанк", для отримання заробітної плати відкритого на ім`я ОСОБА_1 ;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріну Тетяну Вікторівну відповідно до ч.1 ст. 453 ЦПК України повідомити суд і заявника про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Скарга обґрунтована тим, що оскільки кошти, які отримує особа в якості заробітної плати, мають особливу правову природу та захищені законодавцем від звернення на них стягнення безпосередньо у повному обсязі, то дія арешту, накладеного на картковий рахунок особи, на який надходить заробітна плата, порушує її гарантоване Конституцією України право на одержання винагороди за працю та ставить під загрозу засоби існування такої особи.

Скаржник вказує, що на виконанні у приватного виконавця Гуріної Т.В. знаходиться виконавче провадження ВП № 72019238 з примусового виконання виконавчого листа № 532/1315/21, виданого 17.05.2023 Кобеляцьким районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 20.11.2019 в розмірі 100 000 (сто тисяч) доларів США, що еквівалентно 3 656 860 (трьом мільцонам шістсот п`ятдесяти шести тисячам вісімсот шестидесяти) гривням 00 копійок за курсом НБУ станом на 22 липня 2022 року, стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 трьох процентів річних за договором позики від 20.11.2019 за період з 22.02.2021 по 02.06.2021 в розмірі 830 (вісімсот тридцять) доларів США 14 центів, що еквівалентно 30 357 (тридцяти тисячам триста п`ятдесяти семи) гривням 00 копійок за курсом НБУ станом на 22 липня 2022 року, стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору в сумі 9 648 (дев`ять тисяч шістсот сорок вісім) гривень 00 копійок, у межах якого накладено арешт на грошові кошти на відкритих рахунках боржника.

Через проходження боржником військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

Представник боржника звернувся до приватного виконавця Гуріної Т.В. з заявою про зняття арешту з рахунку, відкритого в КБ "ПриватБанк" та призначеного для виплати заробітної плати, оскільки ОСОБА_1 призваний на військову службу та йому виплачується посадовий оклад у сумі 2 730 гривень та виплачується щомісячна премія відповідно до особистого внеску у загальний результат служби у розмірі 556 відсотків посадового окладу, надбавка за особливі проходження служби в розмірі 65 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, яка нараховується на рахунок № НОМЕР_2 в АТ КБ "ПриватБанк".

Приватний виконавець Гуріна Т.В. відмовила у знятті арешту з коштів, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_2 в АТ КБ "ПриватБанк".

Скаржник вважає вказані дії приватного виконавця неправомірними та прохає зобов`язати приватного виконавця зняти аршет з вказаного банківського рахунку.

Скаржником до скарги долучено:

- копію постанов про зупинення вчинення виконавчих дій від 16.06.2023, винесену у виконавчому провадженні ВП № 72019238 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гуріною Т.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 532/1315/21 від 17.05.2023 (а.с. 9-10) на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні;

- копію листа вих.№ 9677 від 30.06.2023 приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріної Т.В. на ім`я представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Савченко Т.І. про відсутність підстав для зняття арешту з розрахункового рахунку в АТ КБ "ПриватБанк" (а.с. 11-13);

- копію довідки АТ КБ "ПриватБанк" від 20.06.2023 № V6EJ7KHITVTSR55M, відповдно до якої ОСОБА_1 станом на 20.06.2023 має в АТ КБ "ПриватБанк" картку НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) на яку отримує зарплатні виплати, також на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ) (а.с. 14);

- копію витягу з наказу командира військової частини (по стройовій частині) №31 від 03.03.2023 про зарахування з 03.03.2023 ОСОБА_1 до списків особового складу на всі види забезпечення виплату посадового окладу та відповідних премій (а.с. 15);

- копію постанови про арешт коштів боржника від 14.06.2023, винесену у виконавчому провадженні ВП № 72019238 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гуріною Т.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 532/1315/21 від 17.05.2023 (а.с. 16-17), якою постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт кожтів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать ОСОБА_1 ;

- копію довідки АТ КБ "ПриватБанк" від 03.07.2023 № KQ2H2J0THNHM9375 про рух коштів без відображення залишків по картці/рахунку НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), яка містить відомості про надходження на рахунок коштів на загальну суму 61 441,88 грн без відображення відомостей про деталі операції (а.с. 18);

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2023 справу передано на розгляд судді Тесленко Т.В.

Ухвалою від 12.07.2023 задоволено заяву судді Теслено Т.В. про самовідвід у цій справі.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2023 справу передано на розгляд судді Макарчуку С.М.

21.07.2023 до суду надійшло клопотання представника боржника про розгляд справи за відсутності скаржника та його представника.

Судове засідання з розгляду скарги 21.07.2023 відкладено на 16.08.2023 у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення про дату, час і місце розгляду скарги щодо усіх учасників справи (боржника та його представника, стягувача та приватного виконавця).

27.07.2023 до суду надійшло клопотання представника стягувача ОСОБА_2 - адвоката Книша Сергія Івановича про вступ до справи.

27.07.2023 до суду надійшли письмові пояснення представника стягувача ОСОБА_2 - адвоката Книша С.І. по суті скарги, у якій прохає відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця про зняття арешту з коштів на банківському картковому рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ "ПриватБанк".

У поданих поясненнях представник стягувача посилається на те, що сума стягнення за виконавчим документом перевищує 100 тисяч гривень, а отже боржник не може здійснювати виаткові операції з банківських рахунків, а оскільки виконавче провадження було відкрите 14.06.2023, а 16.06.2023 було зупинено виконавчі діїх, то жодних коштів з рахунків боржника знято не було та не перераховано на рахунок стягувача.

На думку стягувача вказані дії зі сторони боржника несуть намір ухилитися від сплати боргу, що порушує право стягувача на обов`язковість виконання судового рішення з метою поновлення його порушеного права на повернення боргу.

Подані письмові пояснення представника стягувача містять зазначення додадками копії виконавчого листа № 532/1315/21 від 17.05.2023, копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.06.2023, копії відповіді на запит № 165352066 від 14.06.2023 до ДФС України, копії вимоги про отримання інформації, яка містить банківську таємницю, від 14.06.2023, копії постанови про арешт коштів боржника від 14.06.2023, копії заяви про зупинення виконавчих дій від 15.06.2023 та копії постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 16.06.2023, однак жоден із перелічених докуменів до письмових пояснень представником стягувача не доданий.

01.08.2023 до суду надійшов відзив приватного виконавця Гуріної Т.В. на скаргу, в якому приватний виконавець прохає відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Зазначена вимога обґрунтовується тим, що в діях приватного виконавця відсутні порушення чинного законодавства України щодо накладення арешту на банківський рахунок боржника, арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках, протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, а тому у приватного виконавця відсутня можливість зняти арешт з банківського рахунку боржника в силу приписів чинного законодавства України.

Зазначені висновки приватним виконавцем зроблено загалом на підставі того, що відомості, які містяться в ДП ІС "НАІС" не містять інформації про призначення рахунків ОСОБА_1 та коштів на них, військовослужбовці, яким є боржник, отримують не заробітну плату, а грошове забезпечення, приватним виконавцем не виносилася постанова про відрахування із заробітної плати боржника (про звернення стягнення на дохід боржника), ані боржник, ані представник боржника не зверталися до приватного виконавця про визначення банківського рахунку поточним, а відповідно до ч.3 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту з цих коштів згідно з ч.4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження".

До відзиву приватним виконавцем долучено:

- роздруківку відомостей про банківські рахунки боржника ОСОБА_1 щ ДП ІС "НАІС" (а.с. 45);

- копію листа № 8363 від 14.06.2023 приватного виконавця, адресовану ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та за переліком адресатів, про направлення для виконання постанови про арешт коштів боржника від 14.06.2023, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа № 532/1315/21 від 17.05.2023, що видав Глобинський районний суд Полтавської області, та прохання надати інформацію станом на 14.06.2023 про залишки коштів, про арешт коштів, про зупинення видаткових операцій на рахунках ОСОБА_1 (а.с. 46-47);

- копію постанови про арешт коштів боржника від 14.06.2023, винесену у виконавчому провадженні ВП № 72019238 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гуріною Т.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 532/1315/21 від 17.05.2023 (а.с. 48-49, є ідентичною за змістом долученій до скарги - а.с. 16-17);

- копію листа вих.№ 9677 від 30.06.2023 приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріної Т.В. на ім`я представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Савченко Т.І. про відсутність підстав для зняття арешту з розрахункового рахунку в АТ КБ "ПриватБанк" (а.с. 50-52, є ідентичною за змістом долученій до скарги - а.с. 11-13).

09.08.2023 до суду надійшло клопотання представника боржника про розгляд справи за відсутності скаржника та його представника.

09.08.2023 до суду надійшло клопотання представника боржника з відповідним додатком (а.с. 63) про долучення до справи оригіналу довідки АТ КБ "ПриватБанк" від 04.08.2023 № 6OQN0N0FUUU38UQR про рух коштів без відображення залишків по картці/рахунку НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), яка містить відомості про надходження на рахунок коштів за період 01.03.2023 - 04.08.2023 загальною сумою надходжень 99 940,74 грн, із відміткою про деталі операції: "Зарплата, ВІЙСЬКОВА ЧАСТИНА".

15.08.2023 до суду надійшло клопотання представника стягувача адвоката Рака А.С. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

15.08.2023 до суду надійшло клопотання представника стягувача адвоката Книша С.І. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 16.08.2023 у задоволенні зазначених клопотань відмовлено у зв`язку з недотриманням представниками стягувача вимог ч.2 ст. 212 ЦПК України, що унеможливило забезпечення проведення судового засіданні у режимі відеоконференції, допущено представників стягувача до участі у справі та відкладено судове засідання на 18.09.2023.

29.08.2023 та 11.09.2023 до суду повторно надійшли клопотання представника стягувача адвоката Рака А.С. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

29.08.2023 до суду повторно надійшло клопотання представника стягувача адвоката Книша С.І. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 18.09.2023 представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Савченко Т.І. подану скаргу підтримала у повному обсязі, посилаючись на викладені у скарзі обставини та додатково зауважуючи, що рахунок, щодо якого ставиться питання про скасування аршету, відкрито після прийняття ОСОБА_1 на військову службу і кошти, які на нього надходять, за своїм змістом є заробітною платою, а також зауважуючи, що у межах цього виконавчого провадження також накладено арешт на інші рахунки боржника та належне йому майно, за рахунок якого може бути виконане рішення суду.

Представник стягувача ОСОБА_2 адвокат Рак А.С. (в режимі відеоконференції) проти задоволення скарги заперечував, підтримав позицію приватного виконавця та додатково вказував, що банк був зобов`язаний повідомити виконавця про те, що цей рахунок має спеціальний режим використання, ОСОБА_1 знаходиться на військовій службі та перебуває на повному державному забезпеченні, а боржник не позбавлений права здійснювати видаткові операції з рахунку, який за його зверенням до виконавця може бути визнано поточним.

Боржник, стягувач та його представник адвокат Книш С.І., приватний виконавець у судове засідання не з`явилися (у тому числі в режимі відеоконференції), належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги.

Заслухавши пояснення учасників справи, що з`явилися, перевіривши доводи письмових заяв учасників справи та додані до них письмові докази, суд робить такі висновки.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 ст. 448 ЦПК України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

За змістом статей 1, 5 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цимЗаконом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону, а також рішеннями, які відповідно до цього Законупідлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюютьсяЗаконом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частин 1 та 2 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Закономзаходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема виконавець зобов`язанийздійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Питання організації, порядку та умов виконання судових рішень і рішень інших органів, що підлягають примусовому виконанню, зокрема звернення стягнення на кошти боржника на рахунках в банках, передбачені якЗаконом № 1404-VIII, так і Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженоюнаказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня2012 року(далі - Інструкція).

Відповідно до частини 7 статті 26 Закону № 1404-VIII у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеномустаттею 56цього Закону.

Якщо у заяві про відкриття виконавчого провадження не зазначено майно боржника та/або його кошти на рахунках у банківських установах, то у відповідності достатті 36Закону№ 1404-VIIIрозшук майнаборжника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Частиною 1 статті 48 Закону № 1404-VIIIвизначено, щозвернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до пункту 7 розділу VIII Інструкції, розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, виконавець зобов`язаний винести постанову відповідно до частини першоїстатті 48Закону № 1404-VIIIпро звернення стягнення на майно боржника, його арешті або вилучені вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (частини третя та четвертастатті 56 Закону № 1404-VIII).

Крім того, частина 8 розділу VIII Інструкції визначає, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові про накладення арешту зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

При цьому частина 1 та 2 статті 48 Закону № 1404-VIII чітко визначають порядок звернення стягнення на майно боржника та обмеження щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться на банківських рахунках боржника, у випадках визначених Законамизазначеними у частині другій цієї статті та на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Законом № 1404-VIII також визначено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (частини восьмої статті 48).

У пункті 10 Розділу VIII Інструкції вказується також, що саме після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову.

При цьому пунктами 3, 14, 21 частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Отже, зі змісту вищевказаних норм права слідує, щоарешт є початковою та окремою стадією провадження щодо звернення стягнення на майно боржника і являє собою сукупність заходів, що передбачають як наслідок обмеження в праві розпорядження майном, на яке накладається арешт. При цьому виконавець за відсутності відомостей про майно, повідомлених кредитором повинен самостійно здійснити заходи для виявлення такого майна, у тому числі грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках, і перед накладенням арешту на майно (кошти) боржника повинен отримати відомості про наявність у боржника відповідного майна та коштів, зокрема щодо коштів на банківських рахунках - відомості про володільця рахунку, номеру, виду рахунку, суми коштів, що зберігаються на ньому.Саме наявність таких даних дозволяє виконавцю здійснити арешт коштів, що знаходяться на банківських рахункаху відповідності достатті 18Закону № 1404-VIIIта розділуVIII Інструкції.

Відповідно до пункту 8 розділу VIII Інструкції на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що державний та/або приватний виконавець перед накладанням арешту повинен з`ясувати суму та статус грошей, що знаходяться на рахунку боржника, і у постанові про накладання арешту серед інших відомостей вказати про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкрити після накладення арешту. Накладання арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним.

Частиною 1 статті 48 Закону № 1404-VIII визначено, щозвернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 68 Закону № 1404-VIII стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3)у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. Заіншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Зазначена норма права визначає кошти, що складають заробітну плата як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

Порядок звернення стягнення на заробітну плату також визначаєтьсяЗаконом № 1404-VIII та розділом Х «Звернення стягнення на заробітну плату та інші види доходів боржника» Інструкції у відповідності до яких про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи (частина третястатті 68Закону № 1404-VIII).

При цьому у відповідності до пунктів 4, 8 та 9 розділу Х Інструкції контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника здійснюється виконавцем за власною ініціативою (пункт 4 розділу Х Інструкції), а за кожною постановою про стягнення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, щомісяця та після закінчення строку відповідних виплат або у разі звільнення працівника подається окремий звіт про здійснені відрахування та виплати за встановленою формою встановленою у додатку 9 до Інструкції). Звіт про здійснені відрахування та виплати долучається до матеріалів виконавчого провадження. Зазначений додаток № 9 передбачає період звіту, розмір нарахованої заробітної плати, розмір утриманих податків та інших обов`язкових платежів, відсоток стягнення та утриману суму на погашення боргу за виконавчим провадженням.

Таким чином, законодавство покладає зобов`язання з контролю за виконанням стягнення з доходів боржника як на підприємство, установу, організацію, фізичну особу-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати, та зобов`язано направляти виконавцю щомісячні звіти про відрахування з таких доходів, так і на виконавця, який здійснює контроль шляхом отримання таких звітів та їх перевірки з точки зору правильності нарахувань та розміру стягнення. Саме такий звіт надає виконавцю можливість контролю за сумами заробітної плати, які нараховані боржнику за місцем отримання доходів та сумами стягнення, які здійснюються з цього доходу.

Відповідно частини першоїстатті 70 Закону розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Частинами 2 та 3 статті 70 Закону № 1404-VIII передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбаченозаконом, - 20 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

З наведених норм права вбачається, що виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак у розмірі не більше 20 відсотків за наявності одного виконавчого документа та 50 відсотків заробітної плати за наявності декількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження). Таке стягнення здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Встановлення відрахувань у певному відсотковому визначенні від заробітної плати боржника покликане гарантувати людині право насвоєчасне, у передбачені закономстроки, одержання винагороди за працю, що становить одне з основних трудових прав людини, тому й законодавець обмежив розмір будь - яких утримань із заробітної плати, і таке обмеження є законодавчо встановленою забороною на накладення арешту на заробітну плату, що виплачена боржнику після таких утримань, або частину заробітної плати, що перевищує граничну межу таких відрахувань.

Накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений закономрозмір для відрахувань із заробітної плати,є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя.

Зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем відповідно до частини 4 статті 59 Закону № 1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини єотримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку,заборонено законом.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цимЗаконом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10частини першоїстатті 34 цього Закону(абзац другий частини другоїстатті 59 Закону № 1404-VIII).

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьоїстатті 52 Закону України «Про виконавче провадження`повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертоюстатті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четвертастатті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому передбачене абзацом другим частини 2 статті 59 Закону № 1404-VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертоїстатті 59 цього законупідставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

У постанові від 20.04.2022 року у справі № 756/8815/20 Велика Палата Верховного Суду вказувала, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту забороненозаконом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Тобто, твердження приватного виконавця про те, що підставою для зняття арешту є виключно повідомлення банку про спеціальний статус рахунку, є хибними.

Із наданих суду доказів вбачається, що рахунок IBAN НОМЕР_4 в АТ КБ "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_1 відкрито 29.03.2023, тобто, після зарахування боржника до списків особового складу військової частини 03.03.2023.

Із наданих суду доказів та письмових заяв учасників справи вбачається, що представник боржника повідомив приватного виконавця про те, що боржник є військовослужбовцем і отримує грошове забезпечення на картку для виплат, банківський картковий рахунок № НОМЕР_1 , IBAN НОМЕР_4 , в АТ КБ "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_1 , та просив виконавця зняти арешт нього.

Зі змісту Конституції України вбачається, що поняття "заробітна плата" у контексті статті 43 Конституції України вживається фактично у широкому значенні, поглинаючи у себе поняття "грошове забезпечення". Тому при правозастосуванні норм статті 43 Конституції України наявны підстави виходити з того, що грошове забезпечення військовослужбовців є заробітною платою у розумінні статті 43 Конституції України. Отже, кожен військовослужбовець має право на грошове забезпечення, не нижче від визначеного законом.

Із відомостей про рух коштів по вказаному рахунку вбачається, що на зазначений рахунок скаржнику надходили грошові кошти, які мають статус саме заробітної плати у розумінні Конституції України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 451 Цивільного процесуального Кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Разом з тим, відповідно до ст. 453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Вчинення зазначених дій є процесуальним обов`язком виконавця, а не способом поновити порушене право заявника, а тому, оскільки будь-якого обґрунтування необхідності додаткового покладення на приватного виконавця обов`язку, який і так передбачений законом, скаржник не навів, в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, відповідно до статей 353, 450-451 ЦПК України, суд,

Постановив:

Скаргу адвоката Савченко Тетяни Іванівни в інтересах боржника ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця - задовольнити частково.

Визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріної Тетяни Вікторівни щодо відмови у знятті арешту з банківського карткового рахунку № НОМЕР_1 , IBAN НОМЕР_4 , в АТ КБ "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_1 - неправомірними.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріну Тетяну Вікторівну зняти арешт із банківського карткового рахунку № НОМЕР_1 , IBAN НОМЕР_4 , в АТ КБ "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_1

Роз`яснити, що відповідно до ст. 453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник, якому повний текст ухвали не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 22 вересня 2023 року.

Суддя