Справа № 569/6708/23
19 вересня 2023 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О.О.,
секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом керівника Рівненської окружної прокуратури Рівненської області в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради, про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину,
В С Т А Н О В И В:
Потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_2 у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями перебувала на стаціонарному лікуванні в КП «РОДЛ» в період з 18 грудня 2021 року по 18 січня 2022 року у відділені анестезіології та інтенсивної терапії (загальна кількість ліжко-днів 18) та у подальшому у центрі відновного лікування (загальна кількість ліжко-днів 13). Середня вартість 1 л/д 2 872 грн. 14 коп., а тому загальна вартість лікування - 89 036 грн. 42 коп. У вартість лікування включено: 1925 грн. 84 коп. витрат на харчування; 6 127 грн. 00 коп. комунальні послуги; 73 097 грн. 59 коп. заробітна плата медперсоналу; 6 185 грн. 64 коп. медикаменти; 1700 грн. 35 коп. господарчі витрати.
Джерело фінансування витрат понесених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої ОСОБА_2 є кошти НСЗУ, а саме кошти державного бюджету, згідно договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій відповідно до Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення».
Згідно інформації НСЗУ вартість лікування ОСОБА_2 не відшкодовувались, заходи позовного характеру не вживалися. Відповідач відповідно до вимог ст. 1206 ЦК України зобов`язаний відшкодувати витрати 89 036 грн. 42 коп., понесенв закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення, які надані з державного бюджету України НСЗУ.
Відсутність відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоров`я з вини ОСОБА_1 на стаціонарне лікування неповнолітньої потерпілої від злочину ОСОБА_2 негативно впливають на фінансування витрат на лікування інших хворих, в тому числі неповнолітніх хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини, і громадянина в галузі охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій. Невжиття НСЗУ заходів претензійно-правового характеру для захисту інтересів держави є підставою для представництва цих інтересів саме Рівненською окружною прокуратурою Рівненської області.
Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання. 19 вересня 2023 року прокурор Лихач О.М. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю та просить задовольнити, стосовно ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і прокурор не заперечує проти заочного розгляду справи, суд проводить розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунального підприємства «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради також в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання. 05 травня 2023 року від Комунального підприємства «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника Комунального підприємства «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради, позов підтримує.
Зважаючи на неявку у судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.
Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2022 року у справі №569/12321/22, який набрав законної сили 21 листопада 2022 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання за вказаний злочин у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. Відповідно до ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановлено йому іспитовий строк тривалістю один рік.

Як слідує з вироку близько 16 години 40 хвилин 18 грудня 2021 року ОСОБА_1 , керуючи технічно справним автомобілем «Peugeot 308», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у темну пору доби, рухаючись по вулиці Степана Бандери зі сторони вул. Відінської в напрямку вул. Княгині Ольги в м. Рівне, навпроти буд. № 51 по вул. Степана Бандери в м. Рівне, в порушення вимог пункту 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, проявив неуважність до дорожньої обстановки, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, з моменту виникнення небезпеки для руху, він негайно не вжив заходів для зменшення швидкості керованого ним автомобіля аж до повної зупинки транспортного засобу, у результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка перетинала проїзну частину вулиці Степана Бандери по нерегульованому пішохідному переходу, справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля «Peugeot 308», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді: лінійного перелому лобної кістки зліва; дифузного забою головного мозку; забою стовбурових структур головного мозку з набряком, що ускладнилося комою 1 ступеня в поєднанні із забоєм м`яких тканин лобно-скроневої ділянки голови зліва; забою м`яких тканин середньої третини правої гомілки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Під час ухвалення вироку судом питання відшкодування витрат на лікування потерпілої ОСОБА_2 не вирішувалося.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як слідує з інформації наданої КП «РОДЛ» заступнику керівника Рівненської окружної прокуратури Рівненської області 16 березня 2023 року № 290/0109/23 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на стаціонарному лікуванні в КП «РОДЛ» у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії, центр відновного лікування в період з 18 грудня 2021 року по 18 січня 2022 року.

Відповідно до розрахунку витрат, понесених КП «РОДЛ» на лікування хворих, ОСОБА_2 перебувала на лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії та у центрі відновного лікування з 18 грудня 2021 року по 18 січня 2022 року. Вартість лікування за 31 ліжко-днів становить 89 036 грн. 42 коп. У вартість лікування включено: 1925 грн. 84 коп. витрат на харчування; 6 127 грн. 00 коп. комунальні послуги; 73 097 грн. 59 коп. заробітна плата медперсоналу; 6 185 грн. 64 коп. медикаменти; 1700 грн. 35 коп. господарчі витрати.

09 березня 2023 року заступник керівника Рівненської окружної прокуратури Рівненської області звернувся до КП «РОДЛ» із запитом, в якому зокрема, просив надати інформацію щодо перебування неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на лікуванні в КП «РОДЛ», щодо витрат понесених лікарнею та інформації щодо фондів (бюджету), з яких здійснюється фінансування витрат на лікування потерпілих.

Як слідує з відповіді КП «РОДЛ» від 16 березня 2023 року № 290/0109/23 на запит заступника керівника Рівненської окружної прокуратури Рівненської області на стаціонарному лікуванні в КП «РОДЛ» у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії та центру відновного лікування в період з 18 грудня 2021 року по 18 січня 2022 року перебувала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Джерелом фінансування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на лікування осіб, є кошти НСЗУ згідно договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, відповідно до вимог Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення».

22 березня 2023 року заступник керівника Рівненської окружної прокуратури Рівненської області звернувся до НСЗУ з листом, в якому інформував НСЗУ про наявність підстав для захисту інтересів держави шляхом звернення до суду з позовом про стягнення коштів з ОСОБА_1 , які понесені дитячою лікарнею як витрати на лікування потерпілої ОСОБА_2 .

Як слідує з відповіді НСЗУ № 9985/2-16-23 від 24 березня 2023 року на запит заступника Рівненської окружної прокуратури Рівненської області щодо надання інформації про вжиті або заплановані заходи позовного характеру стосовно стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення НСЗУ не наділене повноваженням представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Одночасно, НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду в інтересах держави прокуратурою стосовно відшкодування витрат на лікування потерпілих від кримінальних правопорушень. У відповіді вказано, що послуги КП «РОДЛ», які пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України.

30 березня 2023 року заступник керівника Рівненської окружної прокуратури Рівненської області повідомив НСЗУ, що Рівненською окружною прокуратурою підготовлено позовну заяву в інтересах держави в особі НСЗУ до ОСОБА_1 про стягнення збитків, які понесені дитячою лікарнею як витрати на лікування потерпілої ОСОБА_2 на загальну суму 89 036 грн. 42 коп.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. ч. 3-4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Прокурори та їх заступники подають до суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах» потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Такі правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 20 вересня 2018 року у справі № 924/1237/17, від 04 квітня 2019 року у справі № 924/349/18, від 03 травня 2022 року у справі № 932/2250/21, від 07 червня 2022 року у справі № 209/2263/21.

Рівненська окружна прокуратура Рівненської області звертаючись до суду з позовом належним чином обґрунтувала наявність підстав для представництва інтересів держави у суді відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та статті 56 ЦПК України, зазначивши у чому полягає порушення інтересів держави в особі НСЗУ, вказавши орган, уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, а також довівши нездійснення НСЗУ захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, що полягають у не зверненні до суду із відповідним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Відповідно до ч. 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 № 11«Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» у кримінальному судочинстві відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчинені злочину встановлена обвинувальним вироком суду (у тому числі без призначення покарання, із звільненням від покарання, про умовне засудження чи засудження з відстрочкою виконання вироку). В усіх інших випадках, передбачених ч. 4 ст. 93-1 КПК, таке відшкодування провадиться в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Згідно п.4 вищезазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Враховуючи, що витрати на лікування потерпілої ОСОБА_2 в сумі 89 036 грн. 42 коп. визначені закладом охорони здоров`я у відповідності до вимог Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених нею у стаціонарі та вартості витрат на її лікування в день, вказані витрати підтверджуються документально, а також враховуючи, що між протиправними діями відповідача, який спричинив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_2 , та перебуванням її на стаціонарному лікуванні існує причинно-наслідковий зв`язок, суд доходить до висновку, що відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілої від цього злочину, а тому витрати на лікування у розмірі 89 036 грн. 42 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь держави в особі НСЗУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов керівника Рівненської окружної прокуратури Рівненської області в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради, про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти витрачені на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 в сумі 89 036 (вісімдесят дев`ять тисяч тридцять шість) грн. 42 коп., які перерахувати в дохід Державного бюджету України (р/р UA0017527, ГУК у Рівн.обл./Рівненськ.м.тг/24060300, , код 24060300, інші надходження).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Рівненської обласної прокуратури судовий збір в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач Рівненська окружна прокуратура Рівненської області, місцезнаходження: вул. Гарна, буд. 29, м. Рівне, , в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, місцезнаходження: проспект Степана Бандери, буд. 19, м. Київ, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа Комунальне підприємство «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради, місцезнаходження: вул. Київська, буд. 60, м. Рівне, код. .

Повне судове рішення складено 19 вересня 2023 року.

Суддя О.О. Першко