Справа 752/1114/20
провадження № 4-с/752/184/23
УХВАЛА

19.09.2023 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога Олександра Сергійовича, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «СКФ», -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2023 року скаржник ОСОБА_1 через свого представника адвоката Лебедєва В.В. звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога Олександра Сергійовича, яка полягає у відмові в закінченні виконавчого провадження № НОМЕР_1, та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога Олександра Сергійовича закінчити виконавче провадження, виключити відомості про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників, та скасувати вжиті заходи примусового виконання рішення, видати постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1.

В обґрунтування вимог скарги зазначено, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.05.2020 року у справі № 752/1114/20 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «СКФ» на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди суми в розмірі 1009026 (грн. 97 коп., а також судового збору в сумі 15135 грн. 40 коп. За даними АСВП зазначене виконавче провадженні було відкрито 16.09.2020 року, однак, постанову про відкриття виконавчого провадження скаржник не отримував. Скаржник вказує, що рішення суду набрало законної сили 14.06.2020 року, а тому 15.06.2023 року закінчився строк пред`явлення виконавчого документу до виконання. З огляду на те, що строк пред`явлення виконавчого документу до виконання закінчився 16.06.2023 року, а тому строк у три роки, передбачений законом для відповідного стягнення, на переконання скаржника, також закінчився. На звернення представника скаржника із заявою про закінчення виконавчого провадження, приватним виконавцем було відмовлено у закінченні виконавчого провадження за наведених скаржником підстав. Посилаючись на викладене, а також з огляду на неправомірну бездіяльність приватного виконавця в частині відмови в закінченні виконавчого провадження, скаржник вимушений звернутись до суду із даною скаргою.

Сторони в судове засідання не з`явились. Судом про розгляд скарги повідомлялись належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не звертались, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволені скарги слід відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.05.2020 року у справі № 752/1114/20 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «СКФ» на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди суми в розмірі 1009026 (грн. 97 коп., а також судового збору в сумі 15135 грн. 40 коп.

17.07.2023 року представник скаржника звернувся до приватного виконавця із заявою про закінчення виконавчого провадження, оскільки, 15.06.2023 року закінчився строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Листом від 27.07.2023 року № 3592, приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. було повідомлено представника скаржника про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження за пред`явленим виконавчим листом була винесена в межах строку його пред`явлення до виконання, а відтак для даного виду стягнення відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження за означеними у зверненні підставами.

Перевіряючи обґрунтованість вимог скарги, суд приймає до уваги те, що згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Звертаючись до суду з даною скаргою, представник заявника, як на підставу для її задоволення, посилається на неправомірну бездіяльність приватного виконавця щодо відмови в задоволенні клопотання про закінчення виконавчого провадження, оскільки строк пред`явлення виконавчого документа минув, а тому вважає, що вказаними діями приватного виконавця були порушені права заявника.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону № 1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно із ч.ч.1, 2 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Так, з метою примусового виконання рішення суду у справі № 752/1114/20 приватним виконавцем 16.09.2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.

Зі змісту листа приватного виконавця від 27.07.2023 року, яким відмовлено представнику боржника в задоволенні клопотання про закінчення виконавчого провадження, вбачається, що підставою для відмови стало те, що для даного виду стягнення відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, з огляду на те, що до стягнення матеріальної шкоди не закінчено строк, передбачений законом до даного виду стягнення, а тому суд вважає, що у приватного виконавця були відсутні правові підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження згідно з п. 7 ч.1 ст. 39 Закону № 1404-VІІІ.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що на час звернення представником заявника із заявою до приватного виконавця правові підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження були відсутні, приватним виконавцем жодних неправомірних дій вчинено не було, при цьому, останній, діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та в межах своїх повноважень, а тому суд вважає, що з боку приватного виконавця права чи свободи скаржника порушені не були, у зв`язку з чим в задоволенні скарги слід відмовити.

Поруч із цим, суд вважає за необхідне вказати на те, що на час розгляду даної скарги по суті заявлених вимог, - ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 31.08.2023 року, заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Лебедєва Володимира Володимировича про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та заяву про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.05.2020 року у цивільній справі № 752/1114/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «СКФ» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, було задоволено. Поновлено відповідачу ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.05.2020 року у справі № 752/1114/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «СКФ» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Скасовано заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.05.2020 року у справі № 752/1114/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «СКФ» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VІІІ, виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання не чинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги те, що суд, в силу вимог цивільного процесуального закону, позбавлений можливості вийти за межі предмету та підстав даної скарги, а відтак стороні скаржника слід роз`яснити, що в зв`язку зі скасуванням заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.05.2020 року у справі № 752/1114/20, на підставі якого було видано виконавчий документ, який перебуває на виконанні у приватного виконавця Сколибога О.С., скаржник не позбавлений можливості звернутись до приватного виконавця із відповідною заявою про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога Олександра Сергійовича, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «СКФ», відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.П. Чередніченко