КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 755/9720/22 Головуючий у суді першої інстанції: Бусик О.Л.
Номер провадження: 22-ц/824/2660/2023 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Матвієнко Ю.О.
УХВАЛА

02 жовтня 2023 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Матвієнко Ю.О., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 05 грудня 2022 року позов задоволено частково.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, 03січня2023 року представник Державної казначейської служби України Пальчик В.О. подав (направив поштою) безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України, оскільки не оплачена судовим збором у встановленому законом розмірі.

Відповідно до положень п.3 ч.4 та ч.5 ст.356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

У поданій апеляційній скарзі представник Державної казначейської служби України Пальчик В.О. ставить питання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору до закінчення воєнного стану, посилаючись на те, що органи Казначейства не мають пільг при сплаті судового збору, Казначейство утримується за рахунок державного бюджету, є державним органом з відповідним обсягом фінансування та затвердженим кошторисом для фінансування власної установи. Посилається на зміст п.19 Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану № 590, відповідно до змісту якого видатки зі сплати судового збору відносяться до третьої черги платежів, що унеможливлює своєчасно та в повному обсязі сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги. У зв`язку із зазначеним, просить звільнити Казначейство від сплати судового збору, або відстрочити сплату судового збору до закінчення воєнного стану.

Розглянувши клопотання Державної казначейської служби України після надходження справи із суду першої інстанції, вивчивши матеріали апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав як для звільнення від сплати судового збору, так і для відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги з таких міркувань.

Питання звільнення від сплати судового збору як складової судових витрат, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення його сплати регулюються ст.136 ЦПК України, відповідно до якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

Як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті): 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Отже, положення частини першої статті 136 ЦПК України як загальної норми, що регулює питання звільнення від сплати судового збору, деталізовані конкретизуючими нормами спеціального закону - статтями 5 та 8 Закону України "Про судовий збір", що свідчить про необхідність при застосуванні положень статті 136 ЦПК України та вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору осіб, не зазначених у статті 5 Закону України "Про судовий збір", застосовувати критерії, визначені статтею 8 цього Закону.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 дійшла висновку, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України`Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому підстав для розгляду апеляційним судом питання про звільнення Державної казначейської служби України від сплати судового збору немає.

Отже, наведена норма взагалі не передбачає звільнення юридичних осіб від сплати судового збору. У зв`язку із цим посилання представника Державної казначейської служби України Пальчика В.О. на те, що органи Казначейства не мають пільг при сплаті судового збору, Казначейство утримується за рахунок державного бюджету, є державним органом з відповідним обсягом фінансування та затвердженим кошторисом для фінансування власної установи, посилання на зміст п.19 Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану № 590, відповідно до змісту якого видатки зі сплати судового збору відносяться до третьої черги платежів, що унеможливлює своєчасно та в повному обсязі сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги не є передбаченою законом підставою для звільнення від сплати судового збору.

При цьому обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Щодо клопотання Державної казначейської служби України про відстрочення слати судового збору до закінчення військового стану, то слід зазначити наступне.

Так, юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату, але лише до ухвалення рішення.

Проте, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, суд також має встановити майновий стан сторони.

А враховуючи те, що представником Державної казначейської служби України Польчиком В.О. не наведено обґрунтованих підстав, за яких суд апеляційної інстанції може відстрочити сплату судового збору, та не додано будь-яких доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору, клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Обставини, зазначені у апеляційній скарзі, не є безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору, як такі, що перешкоджають Казначейству виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої апеляційної скарги судовим збором.

Відповідно до ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й державних органів.

Відхиляючи клопотання Державної казначейської служби України апеляційний суд керується практикою ЄСПЛ, який неодноразово вказував, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання особі права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Надання необгрунтованих переваг одній стороні перед іншою, в тому числі щодо сплати судового збору, буде порушувати принципи змагальності та рівності сторін перед законом та судом, встановлені ч.3 ст.2 ЦПК України.

Оскільки відповідач не звільняється від сплати судового збору за подання до суду апеляційної скарги, то він зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі ставки, визначеної відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до вимог п.п. 6, п. 1, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір при подачі апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про судовий збір», якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Враховуючи обсяг позовних вимог та вимоги апеляційної скарги, при зверненні з даною апеляційною скаргою судовий збір становить 1074 грн. 32 коп.

Судовий збір має бути сплачено за реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/22030101, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), розрахунковий рахунок: UA0026010, код банку отримувача (МФО): 899998, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Відповідно до ч.2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення вказаних недоліків, а саме: подати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі, або документи, які підтверджують наявність підстав звільнення від сплати судового збору, відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357, 358 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

В задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 грудня 2022 року залишити без руху та надати апелянту строк для усунення вказаних недоліків десять днів з дня отримання ухвали, в іншому випадку скарга вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Матвієнко Ю.О.