Справа № 210/2368/22
Провадження № 2/210/147/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 травня 2023 року Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Літвіненко Н. А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» про стягнення шкоди, заподіяної в результаті ДТП, суд -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Щербань В.С. звернувся до суду з позовом до відповідача ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» про стягнення шкоди, заподіяної в результаті ДТП, посилаючись на те, що 16.04.2022 року приблизно о 05:50 годин в м. Кривий Ріг в Металургійному районі на перехресті вулиць Нікопольське шосе та проспект Металургів водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Renault Magnum н.з НОМЕР_1 з напівпричепом Bergnez N-31 д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», а також не надав перевагу в русі автомобілю Hyundai Accent д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів.

Унаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень чим було завдано матеріальних збитків.

Протокол про адміністративне правопорушення у відношенні водія транспортного засобу Hyundai Accent д.н.з. НОМЕР_3 не складався.

04.05.2022 року постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу водія ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні ДТП від 16.04.2022 року.

Транспортний засіб Hyundai Accent д.н.з. НОМЕР_4 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацією транспортного засобу серія НОМЕР_5

У наслідок ДТП транспортному засобу Hyundai Accent д.н.з. НОМЕР_3 було завдано механічних ушкоджень чим спричинено матеріальний збиток для ОСОБА_1

Транспортний засіб Renault Magnum н.з НОМЕР_1 був забезпечений полісом № 206143262 діючим на момент вчинення ДТП 16.04.2022 року, виданий ПРАТ "СК "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ".

Відповідно до висновку експерта, транспортно-товарознавчого дослідження № Д6/06/22 вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля Hyundai Accent д.н.з. НОМЕР_3 , в цінах на дату 30.05.2021 року, складає 153105,92 гривень.

Ринкова вартість автомобіля Hyundai Accent д.н.з. НОМЕР_3 в аварійному стані з урахуванням пошкоджень отриманих після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 16.04.2022 року, складає 52830,21 гривень.

ОСОБА_1 вважає транспортний засіб Hyundai Accent д.н.з. НОМЕР_3 фізично знищеним.

ПРАТ "СК "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" здійснила виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 не в повному розмірі, а саме 72 550,40 гривень, що підтверджується скріншотом про зарахування грошових коштів на рахунок ОСОБА_1 .

Розмір страхового відшкодування має становити = 153105,92-52830,21 = 100275,71гривень

Таким чином ПРАТ "СК "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" не компенсувала завданий матеріальний збиток у розмірі: 100275,71 грн. - 72550,40 грн. = 27725,31 грн.

Тому, посилаючись на вищевикладене просить суд стягнути з приватного акціонерного товариства "страхова компанія "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 27725,31 гривень та стягнути з приватного акціонерного товариства "страхова компанія "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ судові витрати у розмірі 20 992,40 гривень.

Ухвалою суду від 10.08.2022 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Крім того, вказаною ухвалою суду було витребувано у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" (Ідентифікаційний код юридичної особи - 30968986. Адреса: Україна, 01011, місто Київ, ВУЛИЦЯ РИБАЛЬСЬКА, будинок 22, E-mail: . Тел: +38(044)-499-77- 61 ,+38(044)-499-77-60) належним чином завірені копії матеріалів страхової справи за страховим випадком від 16.04.2022 року за участі транспортних засобів «Renault Magnum н.з НОМЕР_1 з напівпричепом Bergnez N-31 д.н.з. НОМЕР_2 , та Hyundai Accent д.н.з. НОМЕР_3 . (поліс страхувальника № 206143262).

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Відповідач ПРАТ "СК "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ", отримавши копію позовної заяви та копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та витребування документів, про що свідчить поштове повідомлення, не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву та не надав суду витребувані документи.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16 квітня 2022 року о 05-50 год. в м. Кривий Ріг, Металургійному районі, на перехресті вулиці Нікопольське шосе та проспекту Металургів, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Renault Magnum, н.з. НОМЕР_1 , з напіврицепом Bergnez N-31 д.н.з НОМЕР_2 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 "Дати дорогу», а ткож не надав перевагу в русі автомобілю Hyundai Accent д.н.з. НОМЕР_6 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів, автомобілі отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків (а.с. 12).

Вказані обставини встановлені постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 210/1309/22 від 04.05.2022 року згідно якої визнано винним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. в дохід держави.

Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною другою статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає в особи, яка її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини, що власне є підставою цивільно-правової відповідальності.

Частина друга статті 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом абзацу 1 пункту 2 постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини

Отже, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування майнової шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу (постанова Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 453/998/17 (провадження № 61-15008св 19).

Відповідач до суду відзиву на позовну заяву не надав, свою позицію щодо обставин справи не висловив.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 5,6 статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає (постанова Верховного Суду від 18 березня 2019 року по справі № 450/2488/16-ц).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , позивач є власником автомобіля марки «Hyundai Accent д.н.з. НОМЕР_3 (а.с. 10).

Транспортний засіб Renault Magnum н.з НОМЕР_1 був забезпечений полісом № 206143262 діючим на момент вчинення ДТП 16.04.2022 року, виданий ПРАТ "СК "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" (а.с. 13).

Відповідно до висновку експерта, транспортно-товарознавчого дослідження № Д6/06/22 вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля Hyundai Accent д.н.з. НОМЕР_3 , в цінах на дату 30.05.2021 року, складає 153105,92 гривень (а.с. 14-33).

Ринкова вартість автомобіля Hyundai Accent д.н.з. НОМЕР_3 в аварійному стані з урахуванням пошкоджень отриманих після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 16.04.2022 року, складає 52830,21 гривень (а.с. 19 зворот).

ПРАТ "СК "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" здійснила виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 не в повному розмірі, а саме 72 550,40 гривень, що підтверджується скріншотом про зарахування грошових коштів на рахунок ОСОБА_1 (а.с. 35).

Розмір страхового відшкодування має становити = 153105,92-52830,21 = 100275,71гривень

Таким чином ПРАТ "СК "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" не компенсувала завданий матеріальний збиток у розмірі: 100275,71 грн. - 72550,40 грн. = 27725,31 грн.

Представником відповідача не заявлено клопотань щодо проведення повторної експертизи, виклику для допиту експерта, тощо, не висловлено незгоди з розміром збитків.

Тому аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 992,40 грн., сплачений нею при подачі позову (а.с. 4), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України, вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача.

Крім того, пунктом 1,2 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

На підтвердження витрат на послуги щодо складення висновку про вартість матеріального збитку позивачем надано квитанцію на суму 5 000,00 грн. (а.с. 34).

Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 3 статті 137 ЦПК України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015р., п.п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009р., п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006р., п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004р. заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Позивачем в підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано ордер на надання правової допомоги (а.с. 39), попередній розрахунок витрат за надання правової допомоги (а.с. 36), акт виконаних робіт №1 від 06.08.2022 (а.с. 37) та розрахункову квитанцію про сплату 15000,00 грн. правничої допомоги (а.с. 38).

Оскільки представником відповідача не заявлено вимог про зменшення розміру витрат на правничу допомогу в зв`язку з не співмірністю витрат, бо обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (Постанова ВП ВС від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (№ в ЄДРСР 87951334), вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1166, 1187 ЦК України, ст.ст. 10, 12,13, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» про стягнення шкоди, заподіяної в результаті ДТП - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» (, адреса: м. Київ, вул. Рибальська, 22) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 ) майнову шкоду у розмірі 27725 (двадцять сім тисяч сімсот двадцять п`ять) гривень 31 (тридцять одну) копійку.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» (, адреса: м. Київ, вул. Рибальська, 22) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 ) 20 992 (двадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок в рахунок відшкодування, а саме: витрат по сплаті судового збору суму 992,40грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок), витрати на проведення авто товарознавчого дослідження № Д6/06/22 від 30.06.2022 року у розмірі 5 000,00 грн. (п`ять тисяч) гривень, витрат, пов`язаних з отриманням професійної правничої допомоги адвоката, в сумі 15000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч) гривень,

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: Н. А. Літвіненко