ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 641/2699/20 Номер провадження 22-ц/814/960/23Головуючий у 1-й інстанції Маньковська О.О. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Бутенко С.Б., Чумак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 26 травня 2021 року, постановлене суддею Маньковською О.О.,

у справі за позовом Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

09.04.2020 Департамент служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області, який діє від імені органу опіки та піклування, звернувся в суд із позовом, у якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування підстав позову зазначає, що із 2017 року на обліку Служби у справах дітей по Слобідському району Департаменту, як діти, які опинилися в складних життєвих обставинах, перебувають малолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відомості про батька у свідоцтвах про народження дітей записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, тобто зі слів матері. За наполяганням спеціалістів Служби у справах дітей по Слобідському району ОСОБА_1 вжив заходи щодо внесення змін в актовий запис у свідоцтві про народження та змінив прізвище дітей з « ОСОБА_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Батьки дітей, відповідачі, у зареєстрованому шлюбі не перебувають, разом не проживають. Діти проживають з батьком ОСОБА_1 та його матір`ю, бабусею дітей, ОСОБА_7 , яка зловживає алкогольними напоями. Батько знаходиться на роботі або вирішує проблему влаштування на роботу, а діти постійно перебувають під наглядом бабусі, яка зловживає алкоголем.

Із батьками дітей, а також з бабусею спеціалістами Служби у справах дітей неодноразово проводилися бесіди щодо необхідності вирішити проблему лікування ОСОБА_7 , а також недопущення залишення дітей з бабусею в стані алкогольного сп`яніння.

16.03.2020 до Служби у справах дітей по Слобідському району надійшла заява ОСОБА_8 , рідної тітки дітей, яка повідомила, що і батько дітей і бабуся зловживають алкогольними напоями, батько не працює, у дітей відсутні продукти харчування, мінімальна кількість одягу, діти постійно хворіють на педикульоз, у квартирі антисанітарні умови проживання, неприємний запах, таргани. Також повідомила, що батько вчиняє фізичне насильство відносно дітей.

З метою перевірки викладених у заяві обставин робочою групою здійснено виїзд за адресою проживання родини та установлено: санітарно-гігієнічні умови не задовільні, батька, ОСОБА_1 , вдома немає, діти знаходяться під наглядом бабусі ОСОБА_7 , яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, діти голодні, продукти харчування відсутні; бабуся поводилися агресивно по відношенню до дітей.

За результатами проведення оцінки 16.03.2020 складено протокол тимчасового вилучення з небезпечного середовища малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було госпіталізовано до КНП «МКБЛ №18».

На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради» 17.03.2020 прийнято рішення про негайне відібрання малолітньої дитини у батьків, доцільність позбавлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав.

На засіданні виконавчого комітету Харківської міської ради прийнято рішення від 01.04.2020 №193 «Про негайне відібрання малолітньої дитини у батьків».

Із підстав викладеного, враховуючи той факт, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 буде підставою для визначення статусу дітей та надання їм державних гарантій соціального захисту, яких на теперішній час вони не мають, виходячи з інтересів дітей, просить вимоги позову задовольнити.

Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 26.05.2021 позов Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області - задоволено.

Позбавлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав відносно їх малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем доведено належними доказами, не спростованими відповідачами, їх свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків та небажання виховувати малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Врахувавши, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд визнав, що у даному випадку позов підлягає задоволенню, а застосований захід адекватним відношенню батьків до дітей.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оскаржили рішення районного суду в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просять рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 у доводах апеляційної скарги зазначив наступне.

Повідомляє, що неофіційно працевлаштований та 16.03.2020 перебував на роботі, залишивши дітей з бабусею, його матір`ю, ОСОБА_7 . Зі слів останньої йому стало відомо про конфлікт із сестрою ОСОБА_8 , яка і звернулася до Служби у справах дітей. У пориві гніву його матір дійсно непристойно висловлювалася в бік працівників служби, але така її поведінка була спровокована її дочкою, сестрою відповідача.

Спростовує фотознімки комісії порожнього холодильника та пояснює, що його сестра ОСОБА_8 забрала звідти продукти харчування.

Зазначає, що, дійсно, у його матері, ОСОБА_7 , є проблеми з алкоголем, але він не залишав дітей з бабусею, коли вона перебувала в стані сп`яніння. Наразі, вона вже понад рік не вживає алкоголь, здійснила кодування.

Наголошує, що висновок органу опіки та піклування щодо позбавлення його батьківських прав, ґрунтується виключно на заяві ОСОБА_8 , спрямованій на створення конфліктної ситуації в родині, є однобічним та обґрунтованим застарілими даними.

Зазначає, що за ініціативи матері ним було подано до суду позов про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, про що 11.02.2020 постановлено рішення (справа №641/7132/19). Проте судове рішення він не пред`являв до виконання, оскільки ОСОБА_2 добровільно надавала матеріальну допомогу.

Наголошує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і при постановленні оскаржуваного рішення суд не зазначив у чому саме полягає винятковість підстав для задоволення такого позову.

Просить врахувати, що за змістом практики Європейського суду з прав людини, сформованої у справі «Хант проти України», сам факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини.

Натомість, він бажає спілкуватися з дітьми, бажає брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми, проти позбавлення батьківських прав категорично заперечує. Вважає, що, установивши певні прояви неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, суд першої інстанції повинен був попередити його про необхідність змінити ставлення до їх виховання, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням відповідачем своїх батьківських обов`язків, а не застосовувати крайній захід, у вигляді позбавлення його батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_2 у доводах апеляційної скарги зазначила наступне.

Пояснює окреме проживання із дітьми неприязними відносинами з їх бабусею ОСОБА_7 , з якою вони проживають разом із їх батьком ОСОБА_1 .

Зазначає, що висновки суду щодо підставності позову ґрунтуються на застарілих доказах, зокрема, листі КЗ «Харківський дитячий будинок «Родина» та характеристиці зі школи, датованих 2018 роком, тобто за два роки до подання позову, а самі відомості є малоінформативними.

Повідомляє, що забирала доньку з дитячого садочку, неодноразово залишала її на вихідні, проявляла інтерес до їх навчання, по можливості надавала матеріальну допомогу на їх утримання, купувала продукти харчування, ліки, одяг та іграшки.

Просить врахувати, що вона винаймає житло, а саме, кімнату у гуртожитку, має постійне місце роботи на « Новій пошті » та має стабільний і достатній дохід.

Зазначає, що не була обізнана про наявність судового рішення, яким із неї стягуються аліменти на утримання дітей. Указує, що таке судове рішення на перебуває на примусовому виконанні в органах ДВС і відповідну матеріальну допомогу вона надає дітям добровільно, що підтверджується розписками, складеними ОСОБА_1 .

Заперечує правильність висновків комісії органу опіки та піклування, якою не було відібрано та враховано її пояснення з приводу позбавлення батьківських прав.

Також наголошує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і при постановленні оскаржуваного рішення суд не зазначив у чому саме полягає винятковість підстав для задоволення такого позову. Просить врахувати, що сам факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини та застосувати до спірних правовідносин висновки Верховного Суду, сформовані у справах №522/10703/18 від 29.04.2020, №760/468/18 від 13.04.2020, №638/16622/17 від 11.03.2020, №461/7387/16-ц від 02.10.2019, №409/1865/14-ц від 08.05.2019 щодо застосування положень статті 164 СК України, яка є усталеною.

Ухвалами Харківського апеляційного суду від 19.07.2021 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 26.05.2021; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду.

Ухвалами Харківського апеляційного суду від 30.07.2021 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 26.05.2021; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду.

30.07.2021 та 12.08.2021 Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради подано відзиви на апеляційні скарги, які просить залишити без задоволення. А оскаржуване судове рішення - без змін, як законне та обґрунтоване.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 28.02.2023 справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду із повідомленням сторін.

13.09.2023 до Полтавського апеляційного суду надійшла заява позивача про розгляд справи за відсутності представника Департаменту.

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, що згідно ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.9,10/

За змістом пояснень, наданих Службі у справах дітей13.06.2017 ОСОБА_1 , останній самостійно виховує дітей, працює з 08.00 години до 17.00 години, тому коли він працює, то діти знаходяться вдома з його цивільною дружиною ОСОБА_10 ; указав, що його матір ОСОБА_7 зловживає алкогольними напоями./а.с.17/.

Згідно листа КЗ «Харківський дитячий будинок «Родина» Харківської міської ради від 18.09.2018 №221/01-20/18, мати ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , жодного разу не відвідувала заклад, не зверталась до адміністрації та педагогічних працівників з питаннями, які стосуються навчання, виховання та розвитку дитини.

ОСОБА_4 приводить до дитячого будинку та забирає батько, ОСОБА_1 , який піклується про дитину, цікавиться її навчальними досягненнями, відвідує батьківські збори, виховні заходи. ОСОБА_4 завжди має охайний вигляд, добре вдягнена, має всі необхідні речі, систематично приносить до закладу нові іграшки, які їй купує батько./а.с.13/.

Згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_3 , в квартиру пустили за згодою мешканців ОСОБА_7 , складеного 26.09.2018 комісією ХЗОШ №91, на підставі листа Служби у справах дітей Слобідського району з питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого житло знаходиться на 1 поверсі, 5 поверхового будинку та складається з 3-х кімнат, умови для проживання задовільні (в одній кімнаті йде ремонт) дитина мешкає в кімнаті з тіткою та сестрою. Для виховання, розвитку та проживання дитини, в кімнаті є місце для навчання, іграшки, телевізор. Стосунки в сім`ї, яка складається з батька - ОСОБА_1 , бабусі - ОСОБА_7 , сестри батька- ОСОБА_8 , сестри ОСОБА_4 - доброзичливі./а.с.14/.

ОСОБА_3 за характеристикою, наданою класним керівником 26.09.2018, характеризується як дитина, яка навчається в 1-А класі з 03.09.2018, до школи його приводить та забирає кожного дня бабуся ОСОБА_7 , яка присутня на батьківських зборах. Батько дитини працює будівельником до пізньої години. Хлопчик швидко адаптувався до школи, спілкується з дітьми класу, завжди охайний, має шкільне приладдя до уроків, працює старанно. Матір ОСОБА_2 до складу сім`ї ОСОБА_3 не входить, за час навчання дитини у школі до класного керівника за консультацією про виховання та навчання зверталась бабуся. Мати ОСОБА_2 за час навчання у школі справами дитини не цікавилась, жодного разу до школи не приходила./а.с.15,16/.

ОСОБА_8 , сестра ОСОБА_1 , 16.03.2020 звернулась із заявою до Служби у справах дітей, у якій зазначила, що ОСОБА_1 зловживає алкогольними напоями, не працює, діти не мають продуктів харчування, він систематично б`є своїх дітей, більше молодшу дівчинку, які заважають дивитись йому телевізор. Зазначила, що у дівчинки постійний педикульоз, через що вона не відвідує дитячий садок. Бабуся ОСОБА_7 також зловживає алкогольними напоями тижнями, у квартирі антисанітарні умови, діти не мають речей./а.с.18/.

Актами проведення оцінки рівня безпеки дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеними 16.03.2020, установлено, що фактично догляд за дітьми здійснює бабуся ОСОБА_7 , яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, діти залишені без догляду батьків. Діти мають зовнішні ознаки недогляду та занедбалості, мають низький рівень гігієни, проживають постійно в антисанітарних умовах. На момент перевірки батьки відсутні, мама з дітьми не проживає з 2016 року. Поведінка бабусі ОСОБА_7 є небезпечною. Стан приміщення антисанітарний, наявні таргани, клопи. Квартира потребує прибирання та ремонту. Висновком встановлено дуже небезпечний рівень безпеки дітей, у зв`язку з чим їх вилучено з небезпечного середовища 16.03.2020 року. Родина потребує соціального супроводу та вирішення питання про позбавлення батьківських прав./а.с.19-24, 26-31/

Із протоколів тимчасового вилучення дітей з небезпечного середовища від 16.03.2020 убачається, що о 17-10 год., на підставі визначення оцінки рівня безпеки дитини як «дуже небезпечно», складено протокол про тимчасове вилучення дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з небезпечного середовища за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням фотозйомки. Діти влаштовані до КПМ «МБЛ № 18»./а.с.25,32/.

За змістом висновку Департаменту служб у справах дітей, складеного 08.04.2020 за №246, Департамент вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.6-8/

Згідно відомостей, наданих Міською дитячою поліклінікою №1 від 29.04.2020, малолітні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_1 ,перебувають під наглядом фахівців КНП «МДП №1» ХМР з народження.

Станом здоров`я дітей та забезпеченням їм належного догляду опікується батько ОСОБА_1 . Рекомендації лікарів виконує сумлінно. Мати, ОСОБА_2 , з питань, які стосуються здоров`я дітей, до поліклініки не зверталась. Дівчинка, ОСОБА_4 , знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-офтальмолога дитячого з приводу гіперметропії та езотропії з 2018 року./а.с.33/

Із характеристики, наданої класним керівником ОСОБА_3, 17.03.2020 убачається, що дитина навчається в 2-А класі. ОСОБА_1 працює будівельником. Школу, де навчається син, відвідує рідко. Бабуся, ОСОБА_7 з класним керівником спілкується в основному в телефонному режимі, оскільки є інвалідом і до школи їй ходити важко, особливо у зимовий період, тому ОСОБА_3 ходить на заняття до школи і після занять додому, з дозволу батька, від якого є заява, самостійно. Рідна сестра ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , відвідує дитячий садок «Родина» при дитячому будинку. Мати дітей, ОСОБА_2 , з родиною не мешкає. Вихованням дітей не займається, до школи не з`являється, долею дітей не цікавиться. Аліменти на утримання дітей не сплачує. Батько дітей змушений був звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів з матері, яка не займається вихованням своїх дітей. ОСОБА_3 приходить до школи на заняття вчасно, але часто хворіє, тому змушений пропускати заняття у школі, не завжди має шкільне приладдя до уроків. Дитина легко спілкується з дітьми класу, з багатьма товаришує. На заняттях працює не дуже старанно, домашні завдання виконує з помилками, оскільки має за 2019/2020 навчальні роки 215 пропусків уроків через хвороби. На даний час не відвідує спортивну секцію де займався футболом у минулому навчальному році. Вдома хлопець має свою кімнату, де є спальне місце, стіл, шафа для шкільного приладдя, телевізор./а.с.34,35/.

Актом обстеження житлово-побутових умов проживання здобувача освіти від ОСОБА_3 , учня ХЗОШ №91, складеного 16.03.2020 за запитом Служби у справах дітей, у зв`язку з постановою на облік як сім`ю, що опинилась в складних життєвих обставинах, установлено, що дитина проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у квартирі, яка складається із 3-х кімнат, в одній з яких мешкає батько;у другій - бабуся, у третій - діти. Умови проживання незадовільні (у квартирі відсутній ремонт). У кімнаті, де мешкає дитина, є спальне місце, місце для навчання, іграшки, телевізор. Матір за вказаною адресою не зареєстрована. Стосунки в сім`ї безвідповідальні, тому, що батько не контролює навчання сина, у 2019/2020 навчальних роках відвідав школу двічі. У результаті бесіди вирішено поставити сім`ю на облік./а.с.36/.

Надавши письмові пояснення з приводу питання щодо позбавлення його батьківських прав ОСОБА_1 вказав, що з матір`ю дітей не проживає з 2016 року, вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Матір не має умов для проживання дітей, зокрема ремонту, газу, опалення, води, у зв`язку з чим діти проживають із ним. Матір участі в вихованні дітей не приймає, матеріально не допомагає. Указав, що 16.03.2020 влаштувався на постійну на роботу та почав збирати гроші, аби зробити ремонт у квартирі./а.с.37/.

ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному обстеженні та лікуванні в стаціонарному наркологічному відділенні №3 КНПХОР «Обласний наркологічний диспансер» з 14.04.2020 по 24.04.2020. Діагноз: Синдром алкогольної залежності /F 10.2/. Виписаний з відділення по закінченню обстеження та лікування в задовільному стані. Рекомендовано спостереження у лікаря - нарколога за місцем проживання, що підтверджується листом КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» від 24.09.2018 №1018./а.с.51/.

ОСОБА_2 знаходилась на обстеженні в стаціонарному наркологічному відділенні №3 КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» з 01.12.2020;із 04.12.2020 по 09.12.2020 у відділення не з`являлась, місцезнаходження з`ясовувалось. Виписана з відділення 09.12.2020, у зв`язку із неявкою, лист КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» від09.12.2020 №2896./а.с.79/.

За характеристикою, наданою Слобідським ВП ГУ НП в Харківській області, ОСОБА_1 характеризується негативно, за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає разом із своєю матір`ю та малолітніми дітьми ОСОБА_16 та ОСОБА_4 . Зі слів сусідів ОСОБА_1 зі своєю матір`ю зловживають спиртними напоями. Дітьми не займається, наркотичні речовини не вживає. Вдома безлад та бруд. Громадський порядок не порушує. Був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП./а.с.52/.

У письмових поясненнях, наданих ОСОБА_1 до Служби у справах дітей 19.04.2020, останній указав, що матір його дітей ОСОБА_2 цікавились дітьми після того, як забрали служби, всього 2-3 рази протягом одного тижня. Після того, він її більше не бачив, з приводу дітей вона не телефонувала та не цікавилась. На сьогоднішній день йому невідомо де вона проживає./а.с.53/.

Згідно інформації, наданої КНП «Міська багатопрофільна лікарня №18» від 05.06.2020 №233/0/71720, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходились в педіатричному відділенні лікарні з 16.03.2020 по 30.03.2020. На момент влаштування до лікарні після огляду лікарем педіатром було встановлено діагноз: ОСОБА_16 - гострий бронхіт гострий назофарингіт та педікульоз волосистої частини голови; ОСОБА_4 - гострий назофарингіт та педікульоз волосистої частини голови./а.с.60/

Задовольняючи вимоги позову та позбавляючи відповідачів батьківських прав, районний суд виходив із того, що вони є не спроможними належним чином піклуватись про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний, моральний розвиток в силу свого життєвого укладу та способу життя, що створює небезпеку життю та здоров`ю дітей, створює загрозу неналежного розвитку їх природних здібностей, не приймають належних заходів щодо належної підготовки їх до самостійного життя та праці, що має негативні наслідки та відповідний вплив на їх подальшу долю.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції не погоджується з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто перелік підстав батьківських прав є вичерпним.

Тлумачення пункту 2 частини 1 статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Практика Європейського суду з прав людини (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року) свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Також у своїй практиці, зокрема у справі «М.С. проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що на сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах: від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18 (провадження № 61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18 (провадження № 61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17 (провадження № 61-13752св19), від 23 грудня 2020 року у справі №522/21914/14 (провадження № 61-8179св19).

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції наведені норми права неправильно застосував та залишив поза увагою посилання позивача, що відомості про батька у свідоцтвах про народження дітей записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, тобто зі слів матері. За наполяганням спеціалістів Служби у справах дітей по Слобідському району ОСОБА_1 вжив заходи щодо внесення змін в актовий запис у свідоцтві про народження та змінив прізвище дітей з « ОСОБА_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

За змістом частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

У матеріалах справи відсутня така заява, що ставить під сумнів відомості про батька у свідоцтвах про народження дітей та, відповідно, можливість його позбавлення батьківських прав.

Крім того, поза увагою суду залишалася відсутність у справі доказів свідомого нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками, їх не бажання спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні. Натомість, той факт, що ОСОБА_2 проживає окремо від дітей, не свідчить безумовно про те, що матір дітей не бажає брати участь в їх утриманні та вихованні, тобто свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками.

При цьому, апеляційний суд враховує, що особисті непорозуміння між батьками та наявність заборгованості зі сплати аліментів не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав, оскільки у рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинне мати першочергове значення і переважати над інтересами батьків.

Отже за браком безсумнівних, належних і допустимих доказів, які свідчать про свідоме нехтування відповідачами своїми обов`язками щодо виховання двох малолітніх дітей, малозабезпеченість родини та недостатня участь батьків у вихованні дітей, не можуть слугувати переконливими підставами для позбавлення їх батьківських прав. Тоді як висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав є недостатньо обґрунтованим та має рекомендаційний характер, а тому апеляційним судом до уваги не приймаються.

Посилання суду першої інстанції, як на належні докази, фотознімки приміщення, колегія суддів відхиляє, як такі, що не можливо ідентифікувати, як квартиру, де проживає родина ОСОБА_1 ; а висновки суду про антисанітарію приміщення не підтверджені доказами, як і перебування бабусі дітей ОСОБА_7 на момент перевірки у стані алкогольного сп`яніння. Такі висновки є особистими спостереженнями членів комісії, проте процедура медичного освідування не проводилася.

Належних та допустимих доказів на підтвердження хворобливого стану здоров`я дітей матеріали справи не містять, а оцінку відвідування навчальних закладів слід необхідно надавати в контексті запобігання поширення коронавірусної хвороби в 2019 році та запровадженого дистанційного навчання.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позбавлення батьківських прав, тобто природних прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист їх інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведена.

Установивши, що відповідачі не втратили інтересу до участі у вихованні дітей, ОСОБА_1 пройшов курс лікування від алкогольної залежності, мати ОСОБА_2 має намір на відновлення відносин з дітьми, проти позбавлення її батьківських прав заперечує, працевлаштувалася та сплачує аліменти на утримання дітей, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до відповідачів такого крайнього (виняткового) заходу впливу, як позбавлення батьківських прав.

Тоді як розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 49).

Як правило, найкращі інтереси дитини вимагають, з одного боку, щоб зв`язки дитини з її сім`єю підтримувалися, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною для життя та розвитку дитини, оскільки порушення сімейних зв`язків означає від`єднання дитини від її коріння. З цього слідує, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише за вкрай виняткових обставин і що має бути зроблено все для збереження особистих відносин та відновлення сім`ї. Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини. Взаємне задоволення батьками та дитиною товариства одне одного становить фундаментальний елемент «сімейного життя» у значенні статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо стосунки між батьками розірвані. Необхідно зробити все можливе, щоб зберегти особисті стосунки та, якщо це доречно, «відновити» сім`ю.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а також поведінку відповідачів, колегія суддів погоджується із доводами їх апеляційних скарг щодо відсутності підстав для задоволення позову та позбавлення їх батьківських прав. Разом із цим апеляційний суд вбачає підстави попередити відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ними батьківських обов`язків.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги відповідачів підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, із постановленням нового про відмову в задоволенні позову, попередивши відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ними батьківських обов`язків.

Згідно ст.141 ЦПК України понесені відповідачами витрати за подачу апеляційної скарги по 1 261,20 грн. кожному слід компенсувати за рахунок держави./а.с.119,153/

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 26 травня 2021 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ними батьківських обов`язків відносно малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Компенсувати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за рахунок держави судовий збір у розмірі 1 261,20 грн. кожному.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26.09.2023.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді С.Б. Бутенко

О.В. Чумак