ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4091/23Головуючий у 1-й інстанції Герчаківська О. Я.
Провадження № 22-ц/817/716/23 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

з участю секретаря - Сович Н.А.

учасників справи - адвоката Гнатюк Д.С.;

представника Головного управління ДПС у Тернопільській області - Лапунько М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/4091/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Гнатюк Діана Сергіївна на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільськорї області від 19 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Державної податкової служби у Тернопільській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» про зняття арешту з майна, постановленого суддею Герчаківською О.Я., повний тест рішення складено 29 травня 2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Державної податкової служби у Тернопільській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» про зняття арешту з майна.

В обґрунтування доводів позовних вимог зазначила, що вона звернулася до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Боберської О.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_2 . Приватним нотаріусом було відкрито спадкову справу № 70176502, однак було повідомлено про те, що вона не може отримати свідоцтво про спадщину у зв`язку із арештом, який було накладено на все рухоме і нерухоме майно її батька Відділом державної виконавчої служби у м.Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі відділ ДВС у м.Тернопіль).

Її представником адвокатом Гнатюк Д.С. 13 лютого 2023 року було надіслано на адресу відділу ДВС у м.Тернополі адвокатський запит із проханням повідомити: перебуває чи перебували у Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби у Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчі провадження, де боржником є/був ОСОБА_2 ; якщо виконавчі провадження, де боржником є/був ОСОБА_2 завершені, то повідомити підстави такого завершення (відповідно до Закону України «Про виконавче провадження»); припинити чинність арешту на все майно, що належить ОСОБА_2 у зв`язку із його смертю.

01 березня 2023 року від Відділу державної виконавчої служби у м.Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, адвокату було вручено відповідь за вихідним № l5899 від 22 лютого 2023 року, на адвокатський запит. У даній відповіді було повідомлено, що на виконанні у Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебували виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості. На даний момент виконавчі провадження завершені. Повідомлено, що на момент звернення відкриті виконавчі провадження у ВДВС державної виконавчої служби у м.Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не перебувають. Вказано також , що в силу ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у відділу ДВС у м.Тернопіль відсутні підстави для зняття виконавцем арешту з майна боржника.

Вважає, що виконавчі провадження завершені, тому чинність такого арешту повинна була бути припинена у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Адже наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Судовий наказ №21208/08 від 31 січня 2008 року, який був пред`явлений до виконання 08 квітня 2008 року, а повернутий стягувачеві 30 грудня 2011 року виконавчий лист № 607/6954/14 від 19 листопада 2014 року, який був пред`явлений до виконання 02 лютого 2015 року, повернутий стягувачеві 25 грудня 2015 року, не підлягають повторному пред`явленню, оскільки строк пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчився.

Зазначає, що її батько ОСОБА_2 не володів квартирою за адресою АДРЕСА_1 . Заповіт було складено на ім`я ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які померли у 2020 році, вищезазначене майно повинна була успадкувати вона, оскільки у зв`язку із проживанням у іншій області у м. Ірпінь Київської області, не мала можливості успадкувати дане нерухоме майно.

Із відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за особою ОСОБА_2 відомості відсутні. Це пов`язано з тим, що ОСОБА_2 після смерті свого батька звернувся у Першу Тернопільську державну нотаріальну контору для спадкування квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , однак її і не успадкував.

З урахуванням викладеного, просить суд скасувати арешти на все рухоме і нерухоме майно померлого ОСОБА_2 та припинити чинність всіх обтяжень, накладених органами Відділу Державної виконавчої служби у м. Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (та їх попередниками).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Державної податкової служби у Тернопільській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» про зняття арешту з майна відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Гнатюк Д.С. подала апеляційну скаргу на рішення суду в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення у даній справі, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення постановлене із порушенням норм матеріального та процесуального права та не ґрунтується на належних та допустимих доказах у справі.

Зазначає, що висновки суду, що нею не надано доказів, що існують перешкоди в оформленні права власності на спадкове майно через накладені обтяження зі сторони відповідача є необґрунтованими. Приватний нотаріус, до якого вона зверталася попередив, що у померлого ОСОБА_2 наявні арешти нерухомого майна, тому відповідно до п.п. 4.18 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮ України від 22.02.2012 р. №296/5 - видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Посилається на те, що звернулася до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу із усним зверненням для письмового підтвердження факту того, що спадкоємиця не може отримати свідоцтво про право на спадщину, однак цей доказ не міг бути поданий раніше, оскільки відповідь нотаріусом була надана лише 22.06.2023р.

У письмовій відповіді нотаріуса 22.06.2023 р. зазначено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_2 наявні арешти нерухомого майна, тому відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮ України від 22.02.2012 р. , якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Окрім того, вважає помилковим посилання суду на пред`явлення позову до неналежного відповідача та застосування судом до таких правовідносин постанови ВПВС від 26.11.2019 р. у справі №905/386/18, оскільки у вищезгаданій справі застосовуються норми ГК України, та спір існує між юридичними особами.

Вважає, що у даній справі наявні спадкові правовідносини та виконавчі провадження закриті. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження». Жодний стягувач не пред`явив повторно виконавчий документ до виконання.

Посилається на те, що особи, в інтересах яких було накладено арешти залучилися як треті особи, тому вони повідомлені про обставини розгляду справи про зняття арешту. Кожен із зазначених осіб був повідомлений про судові засідання. ГУ ДПС у Тернопільській області та ГУ ПФ України в Тернопільській області подавали заяви до суду щодо розгляду даної справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ КБ ПриватБанк Жарський І.Р. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Вказує на те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачкою не надано доказів про наявність у неї перешкод в оформленні права власності на спадкове майно через накладені обтяження відповідачем. Оскільки судом не встановлено наявності у ОСОБА_1 перешкод для оформлення її спадкових прав, відсутня відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на майно, яке вона спадкує після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про передчасність звернення її до суду.

Зазначає, що оскільки квартира АДРЕСА_2 не належала спадкодавцю, дані про таке обтяження в матеріалах справи відсутні, тому позивачка не обмежена у праві звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом та оформити свої спадкові права у визначеному законом порядку.

Також посилається на те, що позивачка є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , тому при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом та відмови від її прийняття, відповідачами у справах є територіальні громади місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Клопотання про заміну неналежного відповідача чи про залучення співвідповідача Тернопільської міської ради в підготовчому засіданні не надходило.

На підставі вищенаведеного вважає, що відділ державної виконавчої служби у м.Тернополі є неналежним відповідачем у даній справі.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління ДПС у Тернопільській області просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишити без змін рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. Посилається на те, що рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.05.2023 року є законним та обгрунтованим, судом повністю з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки викладені рішенні відповідають обставинам справи.

Вказує на те, що ОСОБА_2 перебував на податковому обліку в ГУ ДПС у Тернопільській області , як фізична особа -підприємець з 09.10.2009 по 24.06.2022 року. Станом на 13 березня 2023 року в інтегрованій картці платника податків, яка обліковується в ГУ ДПС у Тернопільській області у ОСОБА_2 сума боргу по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становить 41 969,04 грн.

Лише з 01 жовтня 2013 року функції з адміністрування єдиного внеску перейшли до органів Міндоходів (правонаступник ДФС) в повному обсязі, після завершення всіх процедур щодо приведення нормативної бази у відповідність з чинним законодавством.

Зазначає, що звітність по єдиному внеску за період 2013- 2022 років до ГУ ДПС у Тернопільській області ОСОБА_2 не подавалась. Тому станом на 13 жовтня 2023 по інтегрованій картці платника податків, яка обліковується в ГУ ДПС у Тернопільській області, по колу класифікації доходів бюджету 71040000 у ФОП ОСОБА_2 сума боргу по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становить 41 969,04 гривень.

Вимога про сплату боргу є виконавчим документом. Протягом 10 календарних днів з дня одержання вимоги платник зобов`язаний сплатити зазначені у вимозі суми недоїмки, штрафів та пені.

Головним управлінням ДПС у Тернопільській області 12 лютого 2021 року була сформована вимога про сплату боргу № Ф5327717 на суму 41 969,04 станом на 31 січня 2021 року, яка направлена ОСОБА_2 12.02.2021 року та повернулася за закінченням терміну зберігання 24 березня 2021 року. Про те, що ОСОБА_2 помер, ДПС у Тернопільській області дізналася за матеріалами розгляду даної справи.

Під час розгляду справи в апеляційному суді представниця позивачки адвокат Гнатюк Д.С. підтримала вимоги апеляційної скарги, зіславшись на викладені у ній доводи.

Представник Головного управління ДПС у Тернопільській області Лапунько М.В. заперечила апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції вважає законним та обгрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи, відзив на апеляційну скагу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду не у повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 та є донькою ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 26 жовтня 1977 року.

25 грудня 2003 року позивачка одружилася із ОСОБА_7 та після одруження взяла прізвище ОСОБА_8 , що слідує із свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер у листопаді 2022 року у віці 66 років, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 02 грудня 2022 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.ІваноФранківськ).

Після його смерті приватним нотаріусом Боберською О.А. заведено спадкову справу № 2/2023, номер у спадковому реєстрі № 70176502.

21 жовтня 1996 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 міським бюро технічної інвентаризації видано свідоцтво про право сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 56,6 кв.м.

11 грудня 2022 року ОСОБА_5 заповів частину квартири АДРЕСА_2 та все інше майно ОСОБА_6 . Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Василишин С.Й. та зареєстровано у реєстрі за № 10102.

Також 11 грудня 2022 року ОСОБА_4 заповіла частину квартири АДРЕСА_2 та все інше майно ОСОБА_6 . Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Василишин С.Й. та зареєстровано у реєстрі за № 10103.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів №323309330 від 18 лютого 2023 року за ОСОБА_2 вбачається, що на все його нерухоме майно були накладені обтяження, зокрема:

11 лютого 2015 року - на підставі постанови Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

20 грудня 2021 року на підставі постанови Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби ПівденноЗахідного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07 червня 2021 року;

06 травня 2011 року на підставі постанови Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05 травня 2011 року;

15 вересня 2012 року на підставі постанови Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17 серпня 2012 року;

19 жовтня 2012 року на підставі постанови Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17 жовтня 2012 року.

22 лютого 2023 року Відділ державної виконавчої служби у м. Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав адвокату Гнатюк Д.С. відповідь №15899, у якій зазначив: на виконанні у Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебували виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по сплаті боргових зобов`язань перед Тернопільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області. Арешт накладений на рухоме та нерухоме майно боржника в межах виконавчих проваджень:

-виконавче провадження згідно виконавчого листа від 19 листопада 2014 року № 607/6954/14, виданий Тернопільським міськрайонним судом про: Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по кредиту за договором № б/н від 02 грудня 2005 року в сумі 23460,97 грн, а також судовий збір у розмірі 243,60 грн;

-25 грудня 2015 року, керуючись п. 2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження;

-виконавче провадження згідно судового наказу від 31 січня 2008 року № 2н208/08, виданий Тернопільським міськрайонним судом про: Стягнути з ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» 8 503,51 грн за договором про надання банківських послуг, 42,52 грн судового збору та 15 грн витрат на інформаційнотехнічне забезпечення;

- 30 грудня 2011 року, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження;

- виконавче провадження згідно виконавчого листа від 27 лютого 2012 року №2а1970/4308/11, виданий Тернопільським окружним адміністративним судом про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь УПФУ в м. Тернополі заборгованість із сплати страхових внесків 1288,80;

25 червня 2014 року, керуючись п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавче провадження згідно вимоги № Ф5327717 від 10 лютого 2021 року, виданої Головним управлінням ДПС у Тернопільській області про стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь Головного управління ДПС у Тернопільській області в сумі 41 969,04 грн,

20 грудня 2021 року, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавчі провадження завершенні.

На момент звернення відкриті виконавчі провадження на виконанні у Відділі державної виконавчої служби у м.Тернополі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції не перебувають.

Оскільки виконавчі провадження завершені відповідно до п. 2 ст. 37, ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» відділ не може припинити арешт майна боржника відповідно до норм ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

До вказаного листа приєднані копії постанов про відкриття виконавчих проваджень:

№ 53339058 від 06 лютого 2017 року щодо виконання вимоги № Ф 140, виданої 08 червня 2012 року УПФУ в м. Тернополі про стягнення з ОСОБА_2 на користь Тернопільського об`єднаного управління ПФУ Тернопільської області борг в сумі 4 010,30 грн;

№ 53339225 від 06 лютого 2017 року щодо виконання рішення № 182, виданого 10 квітня 2012 року Тернопільським об`єднаним управлінням ПФУ Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_2 борг в сумі 170 грн;

№ 54775711 від 26 вересня 2017 року щодо виконання виконавчого листа № 2а1970/4308/11, виданого 27 лютого 2012 року Тернопільським окружним адміністративним судом про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області борг в сумі 1 288,80 грн;

№ 54783746 від 27 вересня 2017 року щодо виконання вимоги № Ф 140, виданої 08 червня 2012 року УПФУ в м.Тернополі про стягнення з ОСОБА_2 на користь Тернопільського об`єднаного управління ПФУ Тернопільської області борг в сумі 4 010,30 грн;

№54785962 від 27 вересня 2017 року щодо виконання рішення № 182, виданого 10 квітня 2012 року Тернопільським об`єднаним управлінням ПФУ Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_2 борг в сумі 170 грн;

№ 586511120 від 02 квітня 2019 року щодо виконання виконавчого листа № 2а1970/4308/11, виданого 27 лютого 2012 року Тернопільським окружним адміністративним судом про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області борг в сумі 1 288,80 грн;

№58651828 від 02 квітня 2019 року щодо виконання рішення № 182, виданого 10 квітня 2012 року Тернопільським об`єднаним управлінням ПФУ Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_2 борг в сумі 170 грн;

№ 60900138 від 19 грудня 2019 року щодо виконання вимоги № Ф783654У, виданої 12 серпня 2019 року Головним управління ДФС у Тернопільській області про стягнення з ФОП ОСОБА_2 борг в сумі 5 508,36 грн;

№ 65665288 від 04 червня 2021 року щодо виконання вимоги № Ф5327717, виданої 12 лютого 2021 року Головним управління ДПС у Тернопільській області про стягнення з ФОП ОСОБА_2 борг в сумі 41 969,04 грн;

№ 67526013 від 16 листопада 2011 року щодо виконання вимоги № Ф 140, виданої 08 червня 2012 року УПФУ в м.Тернополі про стягнення з ОСОБА_2 на користь Тернопільського об`єднаного управління ПФУ Тернопільської області борг в сумі 4 010,30 грн;

№ 53336535 від 03 лютого 2017 року щодо виконання виконавчого листа № 2а1970/4308/11, виданого 27 лютого 2012 року Тернопільським окружним адміністративним судом про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області борг в сумі 1 288,80 грн.

20 травня 2021 року та 06 січня 2022 року ГУ ДПС у Тернопільській області зверталося до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) та Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) із заявами, у яких просило повторно прийняти до примусового виконання вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску № Ф5327717у від 12 лютого 2021 року та стягнути з ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) борг в сумі 41 969,04 гривень.

13 квітня 2023 року на вимогу суду приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Боберською О.А. надано матеріали спадкової справи № 2/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2

24 січня 2023 року до нотаріуса звернулася ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 . Вказала, що інших спадкоємців немає, спадкодавець на момент смерті у зареєстрованому шлюбі не перебував, батьки спадкодавця померли до відкриття спадщини.

Станом на 30 листопада 2022 року ОСОБА_2 був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_3 , згідно з довідкою, виданою нотаріусом.

Матеріали спадкової справи містять вже досліджені судом свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , свідоцтво про народження позивачки та її батька ОСОБА_2 , відомості про шлюб та зміну прізвища позивачки.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зняття арешту з майна, суд першої інстанції виходив з відсутності у ОСОБА_1 перешкод для оформлення її спадкових прав, оскільки відсутня відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на майно спадкодавця ОСОБА_2 , а також, що позовні вимоги пред`явлені до неналежного відповідача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна зпід арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість, саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не відкриття провадження.

Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, суд повинен враховувати характер спірних правовідносин, визначену ним норму матеріального права, яка підлягає застосуванню, та матеріально-правовий інтерес у вирішенні справи.

У разі пред`явлення позову не до всіх відповідачів суд не вправі за своєю ініціативою і без згоди позивача залучати інших осіб до участі у справі як відповідачів чи співвідповідачів. Суд зобов`язаний вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і стосовно тих відповідачів, які зазначені у ньому.

Неналежна сторона у цивільному процесі - це особа, стосовно якої суд встановив, що вона не є ймовірним суб`єктом тих прав, свобод, законних інтересів чи юридичних обов`язків, щодо яких суд повинен ухвалити рішення, і у зв`язку з цим проведено її заміну або ухвалено рішення про відмову в позові.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша та третя статті 13 ЦПК України).

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, належного відповідача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Вказане зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16ц.

Неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві (постанова Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 619/2796/19ц).

Суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (частини перша, друга та третя статті 51 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 1285гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення зпід арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна. При цьому, орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що Відділ державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки стягувачами за виконавчими провадженнями, за якими накладено арешт на спірне майно про звільнення якого клопоче позивачка є Головне управління Державної податкової служби у Тернопільській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», які не є відповідачами у даній справі.

Залучення Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача не може вважатися належним визначенням суб`єктного складу учасників у даних правовідносинах, а тому аргументи апеляційної скарги про участь цих осіб у справі не приймається апеляційним судом.

За таких обставин, суд правильно відмовив у позові з підстав неналежності відповідача у справі.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що за такого неналежно визначеного складу учасників справи, висновки суду по суті спору щодо безпідставності позовних вимог є передчасними.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ч. 4 ст. 376 ЦПК України).

Таким чином, рішення суду слід змінити із викладенням його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України апеляційний суд не вбачає підстав для перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Гнатюк Діана Сергіївна, задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2023 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення суду в редакції даної постанови.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 19 вересня 2023 року.

Головуючий Дикун С.І.

Судді: Гірський Б.О.

Костів О.З.