РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023 року

м. Рівне

Справа № 565/518/23

Провадження № 22-ц/4815/815/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді доповідача - Шимківа С.С.,

суддів: - Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 травня 2023 року (ухвалене у складі судді Незнамової І.М., повний текст рішення суду виготовлено 08 травня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в :

28 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позов обґрунтовується тим, що з 22 жовтня 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 07 червня 2012 року у справі №1711/960/12.

Від спільного проживання в шлюбі, сторони мають сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13 березня 2017 року у справі №565/262/17 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка зазначає, що на даний час її син ОСОБА_4 проживає разом із нею, при цьому відповідач не цікавиться життям дитини та не приймає участі в її утриманні, а стягуваних з відповідача аліментів у раніше визначеному рішенням суду розмірі - 300,00 грн., щомісячно, недостатньо для покриття витрат на утримання дитини, в тому числі витрат на харчування, придбання одягу, взуття, навчальних матеріалів, лікування, оплату гуртків, тому позивачка самостійно забезпечує сина всім необхідним.

Відповідач ОСОБА_2 офіційно працевлаштований, тому спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у необхідному та достатньому розмірі.

Просила змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13 березня 2017 року у справі №565/262/17, з твердої грошової суми в розмірі 300,00 грн. на 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 травня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено.

Змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 300 (триста) грн. 00 коп. на 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що враховуючи вимоги ч.ч.1,2 ст.182, ст.183, ч.1 ст.192 СК України, зважаючи на поліпшення матеріального стану відповідача - платника аліментів, який працевлаштований та отримує заробітну плату за місцем роботи, що свідчить про його спроможність у необхідному та достатньому розмірі сплачувати аліменти на утримання дитини, а також враховуючи, що стягувані з відповідача аліменти в сумі 300,00 грн., щомісячно, явно не покривають витрати на утримання дитини, є недостатніми для забезпечення належного утримання дитини і її гармонійного розвитку, суд вбачає підстави для зміни способу стягнення аліментів, які стягуються з відповідача ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що позивач не довела законних підстав для зміни способу стягнення аліментів у бік їх збільшення.

Надані ним докази свідчать про зміну його матеріального стану через появу двох утриманці - дитини та дружини.

Наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина належить до обставин, які підлягають врахуванню судом при визначенні розміру аліментів на утримання дитини і, зміна цієї обставини, зокрема, поява інших утриманців у платника аліментів після стягнення аліментів, є підставою для відмову у задоволенні позовних вимог про збільшення розміру аліментів, зокрема, і шляхом зміни способу їх стягнення.

Суд першої інстанції не звернув увагу на вказані обставини та, порушуючи положення ст. 13, 76-81 ЦПК України, неправильно застосував ст.ст. 182, 183, ч. 1 ст. 192 СК України.

Просить суд, скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, про відмову у задоволенні позову.

03 липня 2023 року ОСОБА_1 подала відзиву на апеляційну скаргу, у якому покликається на законність рішення суду.

Вказує, що апелянт посилається на створення ним нової сім`ї та малолітньої дитини від іншого шлюбу, проте, як зазначив Верховний Суд у постановах від 28 травня 2021 року по справі № 715/2073/20, від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від. 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19, зміна сімейного стану, народження другої дитини від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Просить про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 07 червня 2012 року у справі №1711/960/12, яке набрало законної сили 19 червня 2012 року.

Від спільного проживання в шлюбі, сторони мають сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13 березня 2017 року у справі №565/262/17, яке набрало законної сили 24 березня 2017 року, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів задоволено частково, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Дитина сторін по справі - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом із матір`ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою, наданою сектором "Реєстрація" відділом "ЦНАП" Департаменту соціального захисту Виконавчого комітету Вараської міської ради №960-4/23 від 06 березня 2023 року.

Як вбачається з довідки про доходи ОСОБА_2 від 14 березня 2023 року за №1106, виданої ВП "Рівненська АЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом", з 21 листопада 2022 року ОСОБА_2 займає посаду вантажника у ВП "Рівненська АЕС", отримує заробітну плату за місцем роботи.

Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.182 СК України визначено, що суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, саме зміну (збільшення) розміру раніше стягнутих аліментів через зміну способу їх стягнення мала на увазі позивачка, пред`являючи позов.

Підставами позову слугували обставини, які, на думку позивачки, тягнуть через зміну способу стягнення аліментів із відповідача (з твердої грошової суму на частку від доходу) збільшення розміру аліментів. Тобто, право стягувача аліментів на пред`явлення вимоги про зміну способу стягнення аліментів і збільшення розміру аліментів унаслідок такої зміни не заперечується, як таке.

Як вбачається із матеріалів справи, з часу ухвалення рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13 березня 2017 року у справі №565/262/17 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , матеріальний стан відповідача, покращився, з 21 листопада 2022 року ОСОБА_2 працевлаштований ВП "Рівненська АЕС", отримує заробітну плату за місцем роботи.

Отже, місцевий суд, встановивши факт покращення матеріального стану ОСОБА_2 , враховуючи вимоги ч.ч.1,2 ст.182, ст.183, ч.1 ст.192 СК України, прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доводи ОСОБА_2 , наведені ним у апеляційній скарзі, про зміну його сімейного стану - укладення 20 лютого 2014 року між ним та ОСОБА_6 нового шлюбу та народження ІНФОРМАЦІЯ_3 дитини ОСОБА_7 , належним чином досліджені судом першої інстанції, при ухваленні оскаржуваного рішення.

Як вбачається із висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19, зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Адже, позивач повинен належними та допустимими доказами підтвердити погіршення його майнового стану.

Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Аналогічні висновки містяться і у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20.

Варто також наголосити, що судова практика містить висновки і щодо того, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (відповідний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі №755/14148/18, від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 травня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.