Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1340/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04.05.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі - головуючий суддя Кашуба А.В., секретар судового засідання Чернянчук К.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (уроджена ОСОБА_6 ) про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаним позовом.

Позов мотивовано тим, що позивачі мають на меті оформити право на спадщину, що відкрилася на день смерті їх батька та чоловіка ОСОБА_7 . До складу спадщини, що відкрилася на день смерті ОСОБА_7 ввійшло право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в цілому за адресою АДРЕСА_1 . Оригінали документів на будинок відсутні, тому позивачі змушені звернутися до суду. Право власності на спадкове майно спадкодавець набув шляхом успадкування після смерті матері та батька ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Інші двоє дітей (рідні сестри спадкодавця, відповідачі за позовом) є такими, що не прийняли спадщину після смерті батьків як спадкоємці першої черги за законом. Цей факт встановлено Постановою Закарпатського апеляційного суду від 02.09.2019 у цивільній справі №299/2940/17, яка набрала законної сили та має преюдиційне значення.

Представник позивачів подала письмову заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідачу ОСОБА_5 ( ОСОБА_10 ) судові документи та судовий виклик у судове засідання на судовий розгляд справи вручено в порядку судового доручення про вручення документів на території Угорщини. Відповідач на судовий розгляд справи не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзиву не подала, інших заяв не надходило.

Відповідач ОСОБА_11 відзиву не подала, заяв не надходило, така не з"явилася на судовий розгляд справи, будучи належним чином своєчасно повідомленою про дату, час та місце проведення судового розгляду справи.

У зв`язку з цим, суд, згідно вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти розгляду справи на підставі наявних у справі доказів не заперечив.

Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши подані письмові докази, ознайомившись із матеріалами цивільної справи №299/2940/17, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вирішив наступне.

Суд встановив, що у шлюбі ОСОБА_8 і ОСОБА_9 народилось троє дітей: дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_7 . В зв`язку з одруженням ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_12 » (а.с.25), а ОСОБА_9 на « ОСОБА_13 » (а.с.16, 17, 19-25). Особу відповідача ОСОБА_5 посвідчує паспорт громадянина Угорщини НОМЕР_1 , копія якого із засвідченим перекладом міститься у матеріалах цивільної справи №299/2940/17, (а.с.25,26), іменем якої при народженні є ОСОБА_6 , та прізвище якої у звязку із реєстрацією шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 змінено на ОСОБА_14 . За змістом наявної у справі копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 від 23.09.1998, іменем відповідача за цим документом є ОСОБА_10 (а.с.19,23, 25)

ОСОБА_7 одружився з ОСОБА_15 , дружина після укладення шлюбу мала прізвище « ОСОБА_16 ». 29.04.2008 року в зв`язку з одруженням із ОСОБА_17 вона змінила на прізвище « ОСОБА_18 » (а.с.14-15).

У ОСОБА_7 і ОСОБА_19 народилось двоє синів: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 і ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.7-12).

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , його дружина ОСОБА_20 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , а їхній син ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.18,20).

Після смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_20 залишилось спадкове майно (а.с.26-28): житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , зареєстрований за ними по 1/2 частині за кожним на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Виноградівською державною нотаріальною конторою від 18 серпня 1954 року за реєстром №2522. Копія договору надана позивачем та міститься у матеріалах цивільної справи (а.с.32).

За змістом Технічного паспорту на садибний житловий будинок від 10.01.2017 (а.с.27,28) та Довідки КП Виноградівське РБТІ від 17.03.2017 (а.с.26) Житловий будинок завершений будівництвом та інвентаризаційна вартість становить 1048413 (сто вісім тисяч чотириста тринадцять) гривень. Загальна корисна площа житлового будинку становить 98.3 кв.м., в тому числі житлова 69.5 кв.м. На земельній ділянці знаходяться: -житловий будинок літ. А-саман -котельня літ.Б-цегла -вбиральня літ. В-цегла -літня кухня літ. Г-саман -сарай літ. Д-цегла -ворота №1-металеві.

Суд констатує, що на дані правовідносини поширюються норми ЦК Української РСР 1963 року. У силу положень ст.ст. 524, 525, 529, 548, 549, ч.1 п.1, ч.2 ЦК Української РСР від 1963 року, чинного на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_20 , спадкоємство за законом має місце, і оскільки воно не змінено заповітом; часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця ; при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках: діти, дружина і батьки померлого, а онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем, вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю, спадкоємець , який вступив у фактичне управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину, спадщина належить йому з часу її відкриття.

Суд встановив, що після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина на належну йому 1/2 ідеальну частку в будинку, що відповідає 2/4 ідеальним часткам. На момент його смерті в будинку АДРЕСА_1 проживали його дружина ОСОБА_20 та син ОСОБА_7 зі своєю сім`єю: дружиною ОСОБА_21 та дітьми ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . Спадкоємці першої черги син ОСОБА_7 та дружина ОСОБА_20 не відмовилися від спадщини і успадкували її за законом у рівних частках: по 1/4 кожен. Внаслідок цього ідеальні частки розподілилися так: ОСОБА_20 успадкувала - 3/4 частку у праві власності, а ОСОБА_7 - 1/4.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_7 відкрилася спадщина на належну йому 1/4 ідеальну частку в будинку, що відповідає 4/16 ідеальним часткам, від якої спадкоємці першої черги (мати, дружина та двоє дітей) не відмовилися і успадкували її за законом у рівних частках (по 1/16 кожен: ОСОБА_19 , дружина спадкодавця, яка його пережила, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (діти спадкодавця), а також ОСОБА_20 ( мати спадкодавця, яка його пережила), внаслідок чого ідеальні частки розподілилися так: ОСОБА_19 -1/16, ОСОБА_1 - 1/16, ОСОБА_2 -1/16 і ОСОБА_20 -13/16.

Так, факт прийняття спадщини вказаними особами підтверджено Постановою Закарпатського апеляційного суду від 02.09.2019 у цивільній справі №299/2940/17, якою встановлено, що на момент смерті ОСОБА_7 в спадковому будинку проживали його дружина ОСОБА_19 , діти ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та його мати ОСОБА_20 .

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_20 відкрилася спадщина на належні їй 13/16 ідеальних часток у будинку, що відповідає 26/32 ідеальним часткам, від якої спадкоємці першої черги за правом представлення не відмовилися і успадкували її за законом у рівних частках: по 13/32 кожен ( ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , онуки спадкодавця.

Внаслідок цього ідеальні частки розподілилися так: ОСОБА_1 - 15/32, ОСОБА_2 - 15/32 і ОСОБА_22 - 2/32.

На момент смерті ОСОБА_20 в будинку проживали вдова сина ОСОБА_7 ОСОБА_23 та онуки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , що підтверджено доданими до справи доказами та Постановою Закарпатського апеляційного суду від 02.09.2019 у цивільній справі №299/2940/17.

Так, факти прийняття спадщин після померлих трьох спадкодавців підтверджуються листами Виноградівської міської ради від 31.05.2019 року (а.с. 97 цивільної справи №299/2940/17), листами Виноградівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області від 25.06.2019 року № 2101.30- 1032X2114.1-19 (а.с. 102-103 цивільної справи №299/2940/17), від 30.08.2019 року № 2101.30-1724X2114.1-19 , які є в матеріалах цивільної справи № 299/2940/17 за позовом ОСОБА_24 та ОСОБА_5 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно , яка розглядалась Виноградівським районним судом 26 жовтня 2017 року. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 02 вересня 2019 року це рішення скасовано і позивачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено в позові.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 02 вересня 2019 року встановлено, що ОСОБА_24 та ОСОБА_5 ) як спадкоємці першої черги після смерті своїх батьків ( ОСОБА_8 та ОСОБА_20 ) спадщину не прийняли , в 6-ти місячний строк після смерті батьків не звертались із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору, не вступили у фактичне володіння та користування спадковим майном, із спадкодавцями не проживали та були зареєстровані за іншими адресами. Постанова апеляційної інстанції має преюдиційне значення у даній справі.

Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд пересвідчився, що після смерті спадкодавців спадщини у нотаріуса не відкривались (а.с.38-40).

В травні 2020 року позивачі звернулись із заявою до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок. Нотаріус відмовила у видачі цього документа із-за відсутності оригіналу правовстановлюючих документа на будинок (а.с.33).

Зі слів позивачів, оригінали документів у них відсутні, що стало підставою для надання нотаріусом письмового роз`яснення про неможливість оформлення спадщини у нотаріальному порядку та є об`єктивною перешкодою для оформлення спадщини у нотаріусом.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, та відповідних їм правових норм цивільного законодавства суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачами вимог та на підставі наданих доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вирішив, що позов є обґрунтованим та є підстави для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 , право власності на 15/32 часток у праві власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1 , загальною корисною площею 98.3 кв.м., в тому числі житловою 69.5 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_2 , право власності на 15/32 часток у праві власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1 , загальною корисною площею 98.3 кв.м., в тому числі житловою 69.5 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 , право власності на 2/32 частки у праві власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , загальною корисною площею 98.3 кв.м., в тому числі житловою 69.5 кв.м.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийА. В. Кашуба