Справа № 149/1477/23
Провадження №2/149/430/23
РІШЕННЯ

Іменем України

14.09.2023 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді Гончарук-Аліфанової О. Ю.

при секретарі Зоріній О. Г.,

за участі представника позивача адвоката Євтодьєва А.О., представника відповідача адвоката Якименко-Шевчук Ю. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позов мотивований тим, що 09 лютого 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики № К090222-2, згідно якого останній отримав позику в сумі 142 270, 10 грн. та зобов`язався повернути борг до 09 серпня 2022 року. При цьому сторонами узгоджено повернення позики або її частин у розмірі, що відповідає доларовому еквіваленту суми позики за комерційним курсом продажу долару США, встановленому АТ КБ "Приватбанк" на день здійснення платежів за договором. Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання належним чином, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 216 774, 60 грн., що складається з 174 093, 60 грн. - заборгованості за тілом позики та 42 681, 00 грн. - неустойки. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 216 774, 60 грн. та судові витрати в розмірі 2 167, 75 грн.

Ухвалою суду від 11 травня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) осіб.

Ухвалою суду від 19 червня 2023 року здійснено перехід на спрощене провадження з повідомленням (викликом) осіб та призначено справу до судового розгляду.

10 липня 2023 року представник відповідача надала до суду відзив, у якому зазначила, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, 09 лютого 2022 року відповідач уклав договір позики та отримав грошові кошти у розмірі 142 270, 10 грн, що на день укладення договору було еквівалентно 5054 доларам США. Цього ж дня між відповідачем та позивачем, інтереси якого представляв ОСОБА_3 , було укладено договір застави транспортного засобу, який було посвідчено у нотаріуса. Відповідач розумів, що уклав договір із фірмою "Cronvest", оскільки позивача він не бачив. Після початку 24 лютого 2022 року повномаштабної війни ,відповідач був змушений переїхати із м. Київ в м. Хмільник, його бізнес тимчасово зупинився та не приносив доходу, про що він повідомив представника вказаної вище фірми Наталю.

Відповідач здійснював наступні виплати: 18 травня 2022 року - 105 доларів США, що становить 3 378, 90 грн.; 01 лютого 2021 року - 5 000 грн.; 24 лютого 2023 року - 5 714 грн.; 06 березня 2023 року - 6 000 грн.; 04 квітня 2023 року - 2 000 грн. Разом з тим, відповідач вносив грошові кошти 12 червня 2022 року - 1 500 грн., 05 серпня 2022 року - 1 700 грн., 01 жовтня 2022 року - 2 000 грн., 11 жовтня 2022 року - 5 000 грн., 07 жовтня 2022 року - 5 000 грн., 17 січня 2023 року - 18 000 грн., 06 березня 2023 року - 6 000 грн., які позивачем у позові враховані не були.

Представник відповідача зазначила, що загалом за спірним договором позики відповідач сплатив 55 292, 90 грн., а тому заборгованість за договором позики становить 86 977, 20 грн. - заборгованості за тілом кредиту та 40 707, 36 грн. - неустойки.

25 липня 2023 року позивач надав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що відповідач умови договору належним чином не виконував, оплати здійснював хаотично за бажанням, жодних письмових повідомлень про обставини, що можуть вплинути на виконання зобов`язань не надходило. Позивач підтвердив, що дійсно платежі, на які вказав відповідач, до поданого з позовною заявою розрахунку зараховані не були. В іншому позивач підтримав викладені у позові обставини.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням розрахунку суми заборгованості, зазначеної у відповіді на відзив, а також сплачених відповідачем у травні 6000 грн., підтримав та просив їх задоволити, загалом зазначивши, що заборгованість відповідача з урахуванням його сплат, а також курсу долара США складає 138 538 грн 35 коп. заборгованості за кредитом та 40 707 грн 36 коп. неустойки, які просив стягнути з відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, зазначила, що при поданні відзиву не вказала внесений відповідачем в рахунок погашення боргу платіж від 06 травня 2023 року у розмірі 6 000 грн. Таким чином визнала позовні вимоги в розмірі 80 977, 20 грн. заборгованості за тілом кредиту та 40 707, 36 грн неустойки. Щодо обрахунку суми боргу за курсом долару США заперечила, вказавши, що позика надавалась в гривні.

Позивач та відповідач в судове засідання не з`явились, про час, день та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

09 лютого 2022 року між позивачем (позичальником) та відповідачем (позикодавцем) було укладено договір позики № К090222-2 (а.с. 6).

Відповідно до п. 1 договору позикодавець передає у власність позичальнику, а позичальник приймає у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 142 270, 10 грн, що за курсом продажі доларів США в АТ КБ "Приватбанк" (1 долар США - 28,15 грн.) на день укладення договору еквівалентно 5054 доларам США, в свою чергу позичальник зобов`язується повернути позику у визначений договором строк, та, згідно з визначеними договором умовами, сторони домовились, що загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню у строки та в порядку, передбаченому договором - 5054 долари США за курсом АТ КБ "Приватбанк" на дату здійснення платежу, не пізніше ніж через 6 місяців з моменту укладення даного договору, тобто до 09 серпня 2022 року включно. За домовленістю сторін позика є безпроцентною.

Із п. 2 договору слідує, що сума позики, встановлена п. 1 договору, отримана позичальником від позикодавця до моменту підписання даного договору в повному обсязі.

Відповідно до п. 5 договору позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю суму позики, визначену в п. 1 договору відповідно до графіка повернення позичальником грошових коштів: 5 888,35 грн., що еквівалентно 209 доларів США до 09 березня 2022 року включно; 5 888,35 грн., що еквівалентно 209 доларів США до 09 квітня 2022 року включно; 5 888,35 грн., що еквівалентно 209 доларів США до 09 травня 2022 року включно; 5 888,35 грн., що еквівалентно 209 доларів США до 09 червня 2022 року включно; 5 888,35 грн., що еквівалентно 209 доларів США до 09 липня 2022 року включно; 112 853,35 грн., що еквівалентно 4009 доларів США до 09 серпня 2022 року включно.

Пунктом 9 договору визначено, що сторони погодили, що у випадку зміни курсу гривні по відношенню до долару США, від зазначеного курсу у п. 1 договору, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики, за комерційним курсом продажу долару США, встановленому АТ КБ "Приватбанк" на день здійснення кожного платежу за договором.

Отримання відповідачем позики також підтверджується наданою ним розпискою від 09 лютого 2023 року (а.с. 5) та відповідачем не оспорюється.

Як видно з договору та розписки від 09 лютого 2022 року відповідач взяв у борг 142 270, 10 грн., що за курсом продажі доларів США в АТ КБ "Приватбанк" (1 долар США - 28,15 грн.) на день укладення договору було еквівалентно 5054 долари США.

09 лютого 2022 року в забезпечення виконання відповідачем зобов`язань за договором позики, між сторонами укладено договір застави належного ОСОБА_2 транспортного засобу Toyota Camry 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 (а. с. 55-56)

Відповідачем здійснювались такі виплати за договором позики:18 травня 2022 року - 105 доларів США, що становить 3 378, 90 грн.; 12 червня 2022 року - 1 500 грн.; 05 серпня 2022 року - 1 700 грн.; 01 жовтня 2022 року - 2 000 грн.; 07 жовтня 2022 року - 5 000 грн.; 11 жовтня 2022 року - 5 000 грн.; 17 січня 2023 року - 18 000 грн.; 01 лютого 2023 року - 5 000 грн.; 24 лютого 2023 року - 5 714 грн.; 04 квітня 2023 року - 2 000 грн., 06 травня 2023 року - 6 000 грн., (а. с. 6, 57-76, 106).

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із ч. 2 ст. 533 ЦК України слідує, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

Сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Ця норма кореспондується із приписами статті 524 ЦК України, згідно з якими зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Тобто виконання зобов`язання у гривнях з урахуванням еквівалента іноземної валюти можливе, якщо сторони узгодили це у договорі.

Як слідує із договору, сторони погодили, що сплаті підлягає грошова сума у гривнях, яка є еквівалентною до курсу долару США у АТ КБ "Приватбанк"на день виплати.

Із розрахунку заборгованості слідує, що залишок боргу за договором на день розрахунку заборгованості становить 144 538, 35 грн., що за курсом продажу долару США в АТ КБ "Приватбанк" (1 долар США - 37,65 грн.) на день розрахунку заборгованості еквівалентно 3 839 долари США (а.с. 106).

Разом з тим, представник позивача в судовому засіданні визнав факт внесення відповідачем в рахунок погашення боргу платежу від 06 травня 2023 року у розмірі 6 000 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом позики в розмірі138 538, 35 грн. ( 144 538, 35 грн- 6 000грн.).

Щодо стягнення неустойки за договором суд зазначає наступне.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з пунктами 15, 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на всій території України був встановлений карантин.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» вказаний карантин діяв до 30 червня 2023 року.

Зміст Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 та від 26 липня 2023 року №451/2023 свідчить, що на території України оголошено воєнний стан з 24 лютого 2022 року до 15 листопада 2023 року.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову в частині стягнення неустойки, так як протягом періоду нарахування неустойки діяли як карантин, так і воєнний стан.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, зокрема розмір відшкодованих судових витрат визначається пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення судом позовних вимог, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1387 грн, яка являється пропорційною розміру задоволених позовних вимог (2167,75 х (100 х 138 538,35:216 774,60):100).

На підставі ст. ст. 15, 16, 526, 533, 1046, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики № Л090222-2 від 09 лютого 2022 року в розмірі 138 538 (сто тридцять вісім тисяч п`ятсот тридцять вісім) грн 35 (тридцять п`ять). коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1387 (тисячу триста вісімдесят сім) грн. витрат на оплату судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , Паспорт серії НОМЕР_2 виданий Дарницьким РУ ГУ МВС в м. Києві 12 серпня 2008 року, РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 . Паспорт НОМЕР_4 , виданий Хмільницьким МРВ УМВС України у Вінницькій обл. 19 травня 2000 року, РНОКПП НОМЕР_5 .

Представник позивача адвокат Євтодьєв Анатолій Олександрович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 6222/10 від 06 жовтня 2017 року, АДРЕСА_3

Представник відповідача адвокат Якименко-Шевчук Юлія Олексіївна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 000001 від 23 липня 2014 року, АДРЕСА_4

Повне рішення суду складено 18 вересня 2023 року.

Суддя: /підпис/

З оригіналом вірно: