РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/721/23

Провадження №2/568/191/23

19 вересня 2023 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

суддя Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 568/721/23

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Радивилівського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліменів на утримання дружини.

В обґрунтування позову зазначає, що з 03.02.2021 р. перебуває у зареєстрованому шлюбу із відповідачем. У шлюбі народилась ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Бажає розірвати шлюб, оскільки спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, різні погляди на життя.

Зазначає, що відповідач не приймає участі в вихованні та матеріальному забезпеченні дочки. В зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 від всіх доходів відповідача.

У зв`язку з тим, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а тому не має можливості працювати, просить стягнути з відповідача на її корить аліменти на утримання дружини в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Радивилівського районного суду від 19.07.2023 р. позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 05.09.2023 р. відкладено судове засідання на 19.09.2023р.

Ухвалою від 19.09.2023 р. задоволено клопотання позивача та залишено без розгляду позовну заяву в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дружини.

В судове засідання сторони не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Разом з тим, від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Наголошує, що примирення між сторонами не можливе (а.с. 11, 31).

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, причини неявки не повідомив.

На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, суд враховує наступне.

03.02.2021 р. між сторонами зареєстрований шлюб Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №139 (а.с. 5).

В шлюбі народилась ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 23.06.2021 р. (а.с. 9).

За визначенням поняття шлюбу, наведеним у частині 1 статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 24 СК України закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як слідує з положень статті 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст.ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на взаємини, які склались та існують між сторонами, враховуючи те, що фактично шлюбні відносини припинено, сім`я існує формально, сторони не бажають примирення та збереження шлюбу, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам, суд приходить до переконання, що шлюб слід розірвати.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, суд враховує наступне.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 23.06.2021 р. батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 9).

З довідок про реєстрацію місця проживння № 166 від 20.08.2021 р. та № 199 від 06.09.2021 р. вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8, 10).

Із довідки №06-35-2565 від 05.09.2023 р. виданої управлінням соціального захисту населення вбачається, що позивач отримує щомісячно одноразову допомогу при народженні дитини в сумі 860 грн. (а.с. 30).

Згідно з ч.1 ст. 2 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

За приписами ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 СК України).

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.

Частиною другою ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи те, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд дійшов висновку про стягненню з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки усіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позивач звернувся в суд з даним позовом 23.05.2023 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції суду вх.. № 2097/23 від 23.05.2023 р.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на підставі нормстатті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати за розгляд позовної заяви в частині розірвання шлюбу, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 180-184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03.02.2021 р. Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №139

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.05.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073,60 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1073,60 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 )

Повний текст рішення виготовлений 19.09.2023 р.

Суддя А.О. Сільман