ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7867/23 Справа № 216/318/23 Суддя у 1-й інстанції - Чирський Г.М. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м.Кривий Ріг

Справа № 216/318/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Універсал Банк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року, яке ухвалено суддею Чирським Г.М. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 12 червня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Універсал Банк» (надалі АТ «Універсал Банк») про захист прав споживачів, розірвання кредитного договору та перерахунку заборгованості.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що між ОСОБА_1 та АТ «Універсал Банк» було укладено кредитний договір у вигляді поновлюваної кредитної лінії (рахунок № НОМЕР_1 ).

Станом на 17.08.2022 кредитний ліміт, згідно виписки по картковому рахунку, становив 75013,00 грн. Щомісяця банком проводиться нарахування відсотків на залишок заборгованості. Станом на 17.08.2022 року позивачем внесено на картковий рахунок 177486 грн, а відповідачем нараховано відсотків у розмірі 26126,43 грн.

22.08.2022 позивачем до АТ «Універсал Банк» було направлено заяву про розірвання кредитного договору, оскільки його виконання для позивача є неможливим з огляду на складні фінансові умови внаслідок військової агресії російської федерації.

Відповіддю відповідача від 22.09.2022 № 46278 у розірванні кредитного договору позивачеві було відмовлено.

Позивач зазначає, що при укладенні кредитного договору йому було не надано копії кредитного договору, анкети-заяви, умов та правил (або відповідного витягу), паспорта споживчого кредитування.

Позивач стверджує, що відповідач здійснив нарахування йому невірної неіснуючої заборгованості у виді процентів, тому він вважає що відповідач порушує його права як споживача.

Посилаючись на викладене просив, зобов`язати АТ «Універсал Банк» здійснити перерахунок заборгованості шляхом зарахування суми сплачених позивачем коштів в рахунок погашення кредитного ліміту; розірвати кредитний договір, укладений між ним та відповідачем.

Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобов`язано АТ «Універсал Банк» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, укладеного у виді Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 18.11.2019 (поточний рахунок № НОМЕР_1 ), з огляду на незаконність нарахування та списання відсотків протягом часу дії зазначеного Договору з 18.11.2019 по 15.03.2023.

В решті вимог позову відмовлено.

Стягнуто з АТ «Універсал Банк» на користь держави судові витрати в розмірі 536 грн 80 коп.

В апеляційній скарзі відповідач АТ «Універсал Банк» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Також, відповідач АТ «Універсал Банк» просить суд апеляційної інстанції перевірити наявність підстав для застсоування п. 4 ч. 1 ст. 274 ЦПК України та скасувати оспорюване рішення суду, залишивши позовну заяву без розгляду повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо самовільного та без достатньої правової підстави здійснення відповідачем списання відсотків нарахованих за користування кредитними коштами, які не передбачено договірними відносинами, які виникли між сторонами, та що це списання грошових коштів нібито порушує права позивача.

У зв`язку з цим відповідач вказує, що 18 листопада 2019 року позивачем було підписано Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, у відповідності до якої позивач погодився з тим, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, тарифами складають договір про надання банківських послуг.

Підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладення договору.

Від початку потенційним клієнтом надається номер мобільного телефону. Всі подальші дії, здійснюються у вже завантаженому мобільному додатку особою, яка звернулася за оформленням платіжної картки. У даному випадку позивачем.

Так, як позивач пройшов відповідну перевірку поданих документів, завантажив мобільний додаток та пройшов процедуру ознайомлення із Умовами і правилами у повному обсязі, вибрав спосіб доставки, Банк повідомив його, що він може звернутися до будь-якої точки видачі із паспортом.

Що в подальшому і мало місце бути, позивач особисто отримав та активував картку. Активізація картки була здійснена позивачем на мобільному телефоні через мобільний додаток Монобанк, вхід в який здійснюється за умови введення коректного ПІН-коду, який був відомий лише йому.

У п. 6 Анкети-Заяви, ОСОБА_1 , як клієнт, засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення дій згідно з Договором.

Відповідно до п.3 Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, підписанням цього Договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, (Monobank/Універсал Банк), Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, тарифами та отримавши їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Тобто, під час кожної маніпуляції клієнта у мобільному додатку та обрання ним тієї чи іншої опції із дією натискання його дії підтверджується згенерованим його згодою електронним підписом, який прирівнюється до власноручного.

Сторони у справі: ОСОБА_1 та АТ «УніверсалБанк» досягли згоди по всім умовам, погодили їх та підтвердили своє волевиявлення підписами: як фізично на Анкеті-заяві так і у мобільному додатку через використання позивачем електронного підпису. З 18 листопада 2019 року позивач, як клієнт Банку, користувався банківськими послугами у межах продукту «Monobank», що видно із довідки про рух коштів, яка додана позивачем.

З урахуванням наведеного, Банк вважає дотриманими вимоги статтей 203, 1054 ЦК України при оформленні договору про надання банківських послуг.

При цьому, відповідач зазначив, що відповідно до другого речення п.10 Анкети-заяви клієнт надав право та доручив Банку здійснювати договірне списання коштів з усіх рахунків Клієнта, відкритих у Банку, без додаткових розпоряджень Клієнта, для погашення будь-яких інших грошових зобов`язань Клієнта перед Банком, що випливають з умов Договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між Клієнтом та Банком.

Умови нарахування та списання відсотків Банк погодив із клієнтом відповідно до глави 5 «Надання та обслуговування кредиту» Розділу ІІ Умов і правил. Тобто, сторони при укладенні договору, визначили та погодили саме такий порядок надання та обслуговування кредиту. Нарахування та списання процентів у випадку з позивачем клієнтом ОСОБА_1 здійснено відповідно до умов укладеного договору, який є чинним, його не визнано недійсним, ні в цілому, ні в окремій частині, розірваним чи припиненим, а тому діє презумпція правомірності правочину, встановлена ст.204 ЦК України.

Рішення суду містить посилання на правові висновки Верховного Суду та цитування, які взагалі не мають відношення до правовідносин сторін.

Також, зазначає, що судом було опубліковано на сайті «Судова влада» дату набрання чинності рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року, що не відповідає дійсності, адже рішення суду оскаржено в апеляційному порядку та законної сили не набрало.

Вважає, що позовну заяву було підписано та подано особою, яка немає повноважень на ведення справи, та відкриття провадження у справі відбулося без додержання вимог ЦПК України.

Крім того, відповідач АТ «Універсал Банк» заявив клопотання про поворот виконання оскаржуваного рішення суду.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача АТ «Універсал Банк» - адвоката Яковлєва О.С., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.11.2019 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг monobank/Universal Bank. Вказана Анкета-заява містить застереження про те, що підписана Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. В ній зазначені дані позивача: особиста інформація, документ, що посвідчує особу, місце проживання та контактна інформація. Згідно вказаної Анкети-заяви від 18.11.2019 року ОСОБА_1 просить відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я.

Відповідно до п. 2 Анкети-заяви, підписуючи дану заяву, позивач погодився, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг.

З виписки про рух коштів за карткою ОСОБА_1 за період з 18.11.2019-15.03.2023 року вбачається, що на поточний картковий рахунок № НОМЕР_1 18.11.2019 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 15000 грн. Починаючи з 18.11.2019 ОСОБА_1 активно користувався карткою, зокрема: знімав грошові кошти, здійснював переказ на інші платіжні картки, поповнював свою картку, оплачував товари через Приват24, здійснивши за вказаний період часу витрати на суму 266325,86 грн, сума зарахувань за цей період склала 254384,34 грн (а.с.51-64).

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про укладення між сторонами кредитного договору, який містить всі істотні умови, передбачені для такого виду правочину, згоду на укладення якого надав ОСОБА_1 , у зв`язку з чим відповідачем відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні на його ім`я.

Суд вважав, що позивачем не надано доказів в обґрунтування наявності підстав для розірвання спірного договору в порядку ст.652 ЦК України, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Разом з тим, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов`язання АТ «Універсал Банк» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, укладеного у виді Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 18.11.2019 (поточний рахунок № НОМЕР_1 ), з огляду на незаконність нарахування та списання відсотків протягом часу дії зазначеного Договору з 18.11.2019 по 15.03.2023.

Зважаючи на те, що відповідач АТ «Універсал Банк» ставить в апеляційній скарзі питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, й доводи апеляційної скарги зводяться саме до незгоди з висновками суду в частині наявності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов`язання АТ «Універсал Банк» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, укладеного у виді Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 18.11.2019, колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині, адже, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, і зважаючи на роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 та зобов`язуючи АТ «Універсал Банк» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, укладеного у виді Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 18.11.2019 (поточний рахунок № НОМЕР_1 ), з огляду на незаконність нарахування та списання відсотків протягом часу дії зазначеного Договору з 18.11.2019 по 15.03.2023, суд першої інстанції виходив з того, що у Договорі, укладеному між АТ «Універсал банк» та ОСОБА_1 у виді підписання останнім Анкети-заяви, відсутні узгоджень, зокрема, щодо розміру процентів, які підлягають нарахуванню кредитором та сплаті боржником, адже матеріали справи підтверджень про конкретні запропоновані позивачу Тарифи і Умови та Правила надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», й надані банком Тарифи по картках не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин, що узгоджується із висновком щодо застосування норм права, які регулюють спірні правовідносини, викладеному у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 по справі № 342/180/17-ц.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня

2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення у наведеній частині не відповідає, з огляду на наступне.

Так, ст.626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Анкета-заява до договору про надання банківських послуг у відповідності із частиною 1 статті 634 ЦК України є договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з частиною другою статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до глави 1 розділу І Умов: «Monobank» (в подальшому може використовуватися як мобільний додаток, мобільний додаток Monobank, мобільний додаток МОNО, - сервіс Банку в рамках банківського продукту Monobank, Universal Bank, що дозволяє надавати клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку.

Відповідно до п.3 Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений з Умовами і Правилами обслуговування осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Монобанк /Універсал Банк, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, Тарифами та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ст.207 ЦК України).

Судом встановлено, що 18.11.2019 року між ОСОБА_1 та АТ «Універсал Банк» укладено Договір про надання банківських послуг. Способом укладення договору було підписання сторонами Анкети-заяви до Договору банківських послуг. Відповідно до даної заяви відповідачем було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні на ім`я ОСОБА_2 та встановлений кредитний ліміт на суму, вказану у додатку до умов договору та наведених нижче умов.

Відповідно до п.2 Анкети-заяви позивач погодився з тим, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, складають договір про надання банківських послуг, укладення якого підтверджує клієнт і зобов`язується виконувати його умови.

Відповідно до п.3 Анкети-заяви, підписанням цього договору клієнт підтверджує, що ознайомлений з умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони Клієнту зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, Клієнт беззаперечно погоджується з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, Клієнт погоджується з тим, що про зміну доступного дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Відповідно до останнього речення п.10 Анкети-заяви, позичальник надає право та доручає АТ «Універсал Банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх своїх рахунків відкритих у АТ «Універсал Банк», без додаткових розпоряджень, для погашення будь-яких інших грошових зобов`язань Клієнта перед АТ «Універсал Банк», що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між клієнтом та банком.

Частиною 6 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 18.11.2019 року ОСОБА_1 просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті ним в Банку. Він засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення йогох дій згідно з Договором. Також він визнав, що удосконалений електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та або Банком з використанням електронного/електронного удосконаледного цифрового підпису.

Відповідно до останнього речення п.11 Анкети-заяви, усе листування щодо цього Договору позичальник просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору (а.с. 47).

Отже, ОСОБА_1 та АТ «Універсал Банк» досягли згоди по всім умовам, погодили їх та підтвердили своє волевиявлення підписами: як фізично на Анкеті-заяві так і у мобільному додатку через використання позивачем електронного підпису.

Аналогічна правова позиція сформована в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 в справі № 561/77/19, в якій скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, що між сторонам укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Аналогічні висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20, які згідно ч.4 ст.263 ЦПК України суд застосовує до спірних праовідносин.

При цьому, позивач ОСОБА_1 своїм підписом підтвердив, що ознайомлений з умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони Клієнту зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення, а посилання суду першої існтанції на постанову Верховного Суду від 03.07.2019 по справі № 342/180/17-ц є помилковим, оскільки правова позиція у цій справі висловлена судом за інших фактичних обставин, зокрема, судом досліджувалося питання щодо досягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов договору, який укладено у письмовому вигляді, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в «Приватбанк» не визнавався відповідачем та не містив його підпису, у зв?язку з чим суд дійшов висновку, що його не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети.

Натомість, у даній справі, факт користування онлайн сервісом АТ «Універсал Банк» у мобільному додатку «monobank» позивачем не оспорюється, як і не оспорюється факт отримання кредитної картки.

Слід зазначив, що в АТ «Універсал Банк», з метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використання картки, при активізації картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису Клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя платіжної карти.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як убачається з матеріалів справи та не оспорювалося сторонами, ОСОБА_1 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 1 500 грн, який змінювався у період з 18.11.2019 по 15.03.2023.

У пункті 10 Анкети-заяви клієнт надав право та доручив Банку здійснювати договірне списання коштів з усіх рахунків Клієнта, відкритих у Банку, без додаткових розпоряджень Клієнта, для погашення будь-яких інших грошових зобов`язань Клієнта перед Банком, що випливають з умов Договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між Клієнтом та Банком.

Главою 5 «Надання та обслуговування кредиту» Розділу ІІ Умов і Правил сторони погодили розмір відсотків та порядок їх списання.

Відповідно до п.5.4 Клієнт шляхом розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів з використанням Платіжної картки після встановлення або зміни ліміту до використання, підтверджує факт згоди з встановленим ліміту до використання.

Згідно п. 5.7 Банк надає інформацію про кредитний ліміт платіжної карти до її активізації за допомогою мобільного додатку та/або контактного центру Банку.

Згідно п. 5.9 сторони погодили, що на суму наданого Кредиту Банк нараховує відсотки, відсотки нараховуються за кожен календарний день, використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними в Тарифах. Також процентна ставка за кредитом на місяць, наступний за звітним, вказується Банком у мобільному додатку.

Згідно п. 5.10 сума щомісячного мінімального платежу визначається Банком відповідно до Тарифів, але не менше 100 грн. та не може перевищувати повного розміру заборгованості за договором, мінімальний платіж формується 1 числа місяця наступного за звітним місяцем і очікує погашення до першого числа наступного місяця.

Згідно п. 5.11 клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж клієнта як визнання клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного Тарифами.

Згідно п. 5.13 погашення заборгованості Клієнта за договором здійснюється за рахунок коштів, що надходять на рахунок клієнта у наступному порядку: у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту за прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачуються сума кредиту та відсотки за користування кредитом; у третю чергу сплачуються (неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, що передбачені договором. У випадку, якщо клієнт має заборгованість по сплаті більше ніж одного щомісячного мінімального платежу (тобто, по сплаті відсотків та/або частини кредиту), погашення його грошових зобов`язань за такими щомісячними мінімальними платежами відбувається згідно строків виникнення заборгованості Клієнта, починаючи з найдавнішого (за строком виникнення) щомісячного платежу і включного до поточного щомісячного мінімального платежу, дотримуючись черговості погашення, вказаної у цьому пункті, стосовно кожного окремого щомісячного мінімального платежу.

У випадку переказу/перерахування грошових коштів на погашення будь-яких грошових зобов`язань Клієнта за договором з порушенням зазначеної черговості, Банк вправі самостійно перерозподілити кошти, що надійшли в рахунок погашення таких грошових зобов`язань відповідно до зазначеної черговості шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок.

Згідно п. 5.16 у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (Істотне порушення Клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із тарифами, але не більше 50 % від суми, одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних.

Згідно п. 5.21 відсотки за користування кредитом нараховуються в дату їх сплати, при цьому відсотки розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок кредиту кошти з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли кредит стає простроченим кредитом.

Відповідно до п.5.23, у разі, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для внесення щомісячного мінімального платежу, Банк має право самостійно збільшити кредитний ліміт на суму заборгованості клієнта за договором та направити відповідні грошові кошти на здійснення щомісячного мінімального платежу, погашення відсотків за користування кредитним лімітом та неустойки за прострочені платежі згідно Тарифів.

Розрахунок процентів здійснюється за кожен календарний день періоду, протягом якого позивач як клієнт користувався кредитними коштами, на максимальну суму боргу в день за формулою : у випадку, якщо позивач допускає прострочення та не вносить кошти відповідно графіку та у відповідній сумі, то проценти за умовами договору списуються за рахунок кредитного ліміту, а отже такі проценти є погашеними за рахунок кредиту. Тому, за використання таких кредитних коштів Банк за умовами договору нараховує проценти. Оскільки за рахунок такого списання по факту надається сума кредитного ліміту для погашення процентів. Це відбувається тільки у тому випадку, якщо клієнт допускає прострочення і таке договірне зарахування відбувається за рахунок знову наданого кредиту (в межах ліміту).

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Частинами 1 та 2 ст. 76 ЦПК України установлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Однак важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, в зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Колегія суддів, на підставі оцінених доказів в межах заявлених позовних вимог, дійшла висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання АТ «Універсал Банк» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, укладеного у виді Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 18.11.2019 (поточний рахунок № НОМЕР_1 ), з огляду на незаконність нарахування та списання відсотків протягом часу дії зазначеного Договору з 18.11.2019 по 15.03.2023, оскільки відповідачем надано належні та допустимі докази укладення між сторонами 18.11.2019 договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого сторони погодили нарахування відсотків за користування грошовими коштами, а тому у суду відсутні підстави для зобов`язання АТ «Універсал Банк» здійснити перерахунок заборгованості.

Доводи апеляційної скарги про те, що позовну заяву було підписано та подано особою, яка немає повноважень на ведення справи, та відкриття провадження у справі відбулося без додержання вимог ЦПК України, колегією суддів не приймаються, оскліьки позовну заяву подано уповноваженим представником, який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 31 серпня 2022 року, що узгоджується з положеннями ст.ст. 60, 62 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що судом було опубліковано на сайті «Судова влада» дату набрання чинності рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року, що не відповідає дійсності, адже рішення суду оскаржено в апеляційному порядку та законної сили не набрало, колегією суддів не приймаються, як такі, що не стосуються законності та обгрунтованості оскаржуваного рішення суду.

Крім того, згідно актуальних даних, на сайті «Судова влада» відсутня інформація щодо дати набрання рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року законної сили.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції у наведеній частині не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що відповідно п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду в частині задоволеня ОСОБА_1 щодо зобов`язання АТ «Універсал Банк» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, укладеного у виді Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 18.11.2019 (поточний рахунок № НОМЕР_1 ), з ухваленням нового рішення по справі про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, колегією суддів скасовано рішення суду в частині задоволення ОСОБА_1 щодо зобов`язання АТ «Універсал Банк» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, укладеного у виді Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 18.11.2019 (поточний рахунок № НОМЕР_1 ) та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог, колегія суддів скасовує рішення суду в частині стягнення з АТ «Універсал Банк» на користь держави судові витрати в розмірі 536 грн 80 коп.

Щодо судових витрат, понесених АТ «Універсал Банк» на оплату судового збору за поданя апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Подібні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 14-57цс18.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року в справі № 761/24672/15-ц вказано, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову.

Тлумачення статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» свідчить, що звільнення споживачів від сплати судового збору має відбуватися не тільки у суді першої інстанції при пред`явленні позову, що пов`язаний з порушенням прав споживача, але й при поданні заяв про забезпечення доказів або забезпечення такого позову.

Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 12 серпня 2020 року у справі № 638/6060/18.

За таких обставин, з урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору, судові витрати понесені відповідачем АТ «Універсал Банк» на оплату судового збору за подання апеляційної скарги, у розмірі 1 072,00 грн, підлягають компенсації за рахунок держави.

Відповідач АТ «Універсал Банк» заявив клопотання про поворот виконання оскаржуваного рішення суду, шляхом стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» суми в розмірі 786,48 грн, які поніс АТ «Універсал Банк» у зв?язку з примусовим виконанням виконавчого листа №216/318/23, виданого Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу про стягнення з АТ «Універсал Банк» на користь держави судові витрати в розмірі 536,80 грн.

Розгляд заяв про поворот виконання рішення проводиться відповідно до Розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 444 ЦПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду;відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

За змістом частин першої - третьої статті 444 ЦПК України, поворот виконання рішення, якщо цього вимагає відповідач, можливий у будь-якому випадку, незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами) скасовано судове рішення.

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть зводиться до повернення стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

У Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 у справі за конституційним зверненням військової частини НОМЕР_2 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 року Конституції України вказано, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може (постанова Верховного Суду від 28 січня 2018 року у справі №203/2612/13-ц).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року стягнуто з АТ «Універсал Банк» на користь держави судові витрати в розмірі 536 грн 80 коп.

Постановою державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 09 серпня 2023 року відкрито виконавче првоадження за виконавчим листом №216/318/23 та стягнуто з АТ «Універсал Банк» на користь держави судові витрати в розмірі 536,80 грн., які сплачено АТ «Універсал Банк» 10 серпня 2023 року, у зв?язку з чим постановою державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 11 серпня 2023 року виконавче провадження закінчено.

З огляду на викладене, враховуючи, що стягнення з боржника АТ «Універсал Банк» грошових коштів на користь держави здійснювалось на підставі рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року, яке скасоване судом апеляційної інстанції з ухваленням нового рішення про відмову в позові, а сама цивільна справа не належить до окремих категорій справ, передбачених ст.445 ЦПК України, поворот виконання яких допускається лише за певних умов, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав допустити поворот виконання рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року в частині стягнення з АТ «Універсал Банк» на користь держави судових витрат в розмірі 536 грн 80 коп., які були перераховані боржником 10 серпня 2023 року під час здійснення ним виконавчого провадження №72477887 з примусового виконання виконавчого листа №216/318/23, виданого 25 липня 2023 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетрвоської області, а тому заява АТ «Універсал Банк» про поворот виконання рішення суду в цій частині підлягає до задоволення.

Разом з тим, заява АТ «Універсал Банк» про поворот виконання рішення суду в частині стягнення виконавчого збору в загальному розмірі 53,68 грн задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Поворот виконання рішення суду, як спосіб захисту майнових прав боржника, передбачає повернення йому стягувачем лише тих грошових коштів, які були ним безпосередньо одержані за скасованим в подальшому рішенням суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Виконавчий збір, стягнутий з боржника в порядку, встановленому ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» відноситься до коштів виконавчого провадження (п.1 ч.1 ст.42 Закону України «Про виконавче провадження»).

Питання про стягнення з боржника виконавчого збору вирішується відповідною постановою державного виконавця (ч.4 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження»), а не рішенням суду.

Таким чином, стягнутий в процесі виконання рішення суду виконавчий збір не є тими грошовими коштами, які були стягнуті з боржника за рішенням суду, скасованим за наслідками апеляційного перегляду, а є коштами виконавчого провадження, які не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду.

Подібний за змістом правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 31 березня 2021 року у справі №296/7644/17, який відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Крім того, згідно п.3 ч.1 ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» до коштів виконавчого провадження належать стягнуті з боржника кошти на витрати виконавчого провадження.

За змістом ч.2 ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Відповідно до п.2 розділу VІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 (з наступними змінами), витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору; стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу). До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження. Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця від 09 серпня 2023 року визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 196,00 грн, які були стягнуті з боржника АТ «Універсал Банк» та які, будучи коштами виконавчого провадження, стягнення яких здійснювалось не на підставі рішення суду, а згідно винесених державним виконавцем постанов, також не підлягають поверненню боржнику АТ «Універсал Банк» в порядку ст.444 ЦПК України, оскільки вони не були грошовими коштами, отриманими стягувачем на виконання рішення суду, в подальшому скасованого судом апеляційної інстанції.

За вказаних обставин, враховуючи, що питання повернення боржнику АТ «Універсал Банк» стягнутих з нього під час виконавчого провадження №72477887 коштів виконавчого провадження у виді виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року, не підлягає вирішенню у порядку, передбаченому ст.444 ЦПК України, у задоволенні заяви АТ «Універсал Банк» про поворот виконання вказаного рішення суду у частині вимоги про стягнення на його користь грошових коштів в сумі 249,68 грн. необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, п.4 ч.1 ст. 376, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2023 рокув частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язанння Акціонерного товариства «Універсал Банк» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, укладеного у виді Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 18.11.2019 (поточний рахунок № НОМЕР_1 ), з огляду на незаконність нарахування та списання відсотків протягом часу дії зазначеного Договору з 18.11.2019 по 15.03.2023 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2023 рокув частині стягнення з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь держави судових витрат в розмірі 536 грн 80 коп. скасувати.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» про поворот виконання рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року задовольнити частково.

Допустити поворот виконання рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року в частині стягнення з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь держави судових витрат в розмірі 536 гривень 80 копійок, шляхом компенсації Акціонерному товариству «Універсал Банк» за рахунок держави грошових коштів у розмірі 536 (п?ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

В задоволенні іншої частини вимог заяви Акціонерного товариства «Універсал Банк» про поворот виконання рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повне судове рішення складено 19 вересня 2023 року.

Головуючий:

Судді: