Справа № 214/5177/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

14 вересня 2023 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, при заочному розгляді, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/5177/23 за позовною заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Бойко Лілії Ігорівни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

Представники: від позивача адвокат Бойко Л.І.,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Бойко Л.І., діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою шляхом направлення поштовою кореспонденцією 28 червня 2023 року (надійшла до суду 19 липня 2023 року), в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 10 травня 2003 року Відділом реєстрації актів громадського стану Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, актовий запис №127.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 10 травня 2003 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу. Від шлюбу вони мають трьох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Шлюбно-сімейні стосунки між подружжям не склались у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, розбіжністю поглядів на сімейні відносини, ведення господарства, виникненням постійних конфліктів. Починаючи з січня 2023 року вони спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети та не підтримують сімейних стосунків, притаманних подружжю. На переконання позивача, шлюб між ними розпався остаточно та носить формальний характер, а його збереження на майбутнє суперечитиме її інтересам. Надання строку на примирення вважає недоцільним. Спір щодо визначення місця проживання неповнолітніх доньок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 між сторонами відсутній, наразі діти проживають з матір`ю ОСОБА_1 у м. Познань Республіка Польща, куди виїхали на початку війни.

Ухвалою суду від 25 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.25).

Правом на участь в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Бойко Л.І. не скористались, остання попередньо направила на адресу суду засобами поштового зв`язку заяву про розгляд справи їх відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення рішення не заперечувала. Додатково надала заяву позивача про підтримання нею заявлених вимог.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи усіма процесуально можливими способами, у тому числі шляхом направлення повістки за допомогою СМС, на електронну пошту, в судове засідання повторно не з`явився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи, надання сторонам строку на примирення на адресу суду будь-якими засобами зв`язку не подавав.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача в розумінні ст.128 ЦПК України, його повторну неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень позивача та ї представника проти заочного розгляду справи, що відповідатиме п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 10 травня 2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8 ) було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, актовий запис №127 (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 від 10 травня 2003 року, а.с.4).

Від шлюбу сторони мають трьох спільних дітей повнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6), та малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7).

Як вказувала позивач, шлюбно-сімейні стосунки між подружжям припинено з січня 2023 року у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, розбіжністю поглядів на сімейні відносини, ведення господарства, виникненням постійних конфліктів. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають. Не маючи наміру та бажання зберегти шлюб на майбутнє, позивач просить його розірвати.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, зумовлює його добровільний характер.

Частина 1 статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України.

Як передбачено ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11 червня 2019 року у справі №605/434/18, яку кореспондує п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.

Суд не застосовує положення ст.111 СК України, яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач своїх заперечень проти його розірвання у встановлений законом строк суду не надав, клопотань про надання строку на примирення не заявляв.

Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Із свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 10 травня 2003 року (а.с.4) слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », яке суд вважає за можливе залишити без змін з огляду на відсутність вимоги позивача про відновлення дошлюбного прізвища.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп., понесені позивачем та документально підтверджені (а.с.21), стягнути з відповідача на її користь. Інші процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 136, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 274 ч.4, ст.ст.280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимогипредставника ОСОБА_1 адвоката Бойко Лілії Ігорівни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8 ), зареєстрований 10 травня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, актовий запис №127 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без змін « ОСОБА_9 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.

Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб відповідно до ч.2 ст.115 СК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його підписання не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте судом першої інстанції за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно зі ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку безпосередньо до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач та її представник мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Адвокат Бойко Лілія Ігорівна, адреса робочого місця: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .

Заочне рішення суду складено та підписано без проголошення 14 вересня 2023 року.

Суддя А.В. Ткаченко