справа 757/5533/19-ц
головуючий у суді І інстанції Новак Р.В.
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
У Х В А Л А

25 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 05 лютого 2019 року про залишення позову без руху та на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 07 квітня 2023 року про повернення позову

у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: заступник Міністра юстиції України Чернишов Денис Вікторович, Національне агентство з питань запобігання корупції про визнання права, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 05 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 07 квітня 2023 року позов ОСОБА_1 повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалами суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 05 лютого 2019 року та ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 07 квітня 2023 року.

Статтею 353 ЦПК України визначено вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, відповідно до буквального змісту кожного із пунктів.

Із цієї норми вбачається, що законодавцем в цілому встановлено порядок оскарження, а саме, яка ухвала підлягає оскарженню та чітко визначено порядок оскарження. Іншого трактування норма права не містить.

Однак, ухвала про залишення позовної заяви без руху не входить до вищевказаного переліку та не може бути оскаржена в суді апеляційної інстанції.

Пунктом 4 частини 5 статті 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 в частині вимог про оскарження ухвали Печерського районного суду міста Києва від 05 лютого 2019 року підлягає поверненню.

У тексті апеляційної скарги позивачем заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Печерського районного суду міста Києва від 07 квітня 2023 року, яке обґрунтоване тим, що копія указаної ухвали отримана ним 03 травня 2023 року.

Відповідно до частини 1 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Останнім днем для подачі апеляційної скарги, у розумінні частини 1 статті 354 ЦПК України, було 24 квітня 2023 року.

Доказів отримання ОСОБА_1 копії ухвали Печерського районного суду міста Києва від 07 квітня 2023 року матеріали справи не містять.

Апеляційну скаргу направлено через засоби поштового зв`язку безпосередньо до суду апеляційної інстанції 10 травня 2023 року.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 354 ЦПК України, учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно із частиною 1 статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи викладене, строки апеляційного оскарження ухвали Печерського районного суду міста Києва від 07 квітня 2023 року підлягають поновленню.

Також ОСОБА_1 заявлене клопотання про звільнення його від сплати судового збору, яке мотивовано тим, що він засуджений вироком Апеляційного суду Черкаської області від 24 березня 2004 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна, відбуває покарання у ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)» та з моменту прибуття до установи (з 04 травня 2005 року) не працевлаштований на виробництві установи через відсутність робочих місць, заробітної плати чи будь-яких доходів не отримував.

На підтвердження обставин викладених у клопотанні, ОСОБА_1 надано довідку видану ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)» від 08 травня 2023 року № 1995/5.

Згідно з частинами 1, 3 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

За змістом статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення за наявності хоча б однієї з таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або: 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

За змістом статті 8 Закону України «Про судовий збір» підставою для звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної особи. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

На підставі викладеного, враховуючи майновий стан позивача, з метою забезпечення його права на доступ до правосуддя, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Отже, апеляційну скаргу подано особою, що має право на апеляційне оскарження. За формою і змістом апеляційна скарга відповідає вимогам статті 356 ЦПК України, у зв`язку з чим необхідно дійти висновку про наявність підстав для відкриття апеляційного провадження в частині оскарження ухвали Печерського районного суду міста Києва від 07 квітня 2023 року.

Керуючись статтями 359-361 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Печерського районного суду міста Києва від 05 лютого 2019 року про залишення позову без руху - повернути.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Печерського районного суду міста Києва від 07 квітня 2023 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Печерського районного суду міста Києва від 07 квітня 2023 року.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 07 квітня 2023 року.

Відкрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Печерського районного суду міста Києва від 07 квітня 2023 року.

У порядку підготовки справи до апеляційного розгляду, надіслати особам, які беруть участь у справі, копію ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги.

Надати учасникам справи строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали, протягом якого може бути поданий відзив у письмовій формі на апеляційну скаргу.

Згідно з частиною 4 статті 360 ЦПК України до відзиву необхідно додати докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська