Справа № 367/1407/21
Провадження №2/367/1241/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

20 липня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Шестопалової Я.В.,

за участі секретаря Балинської О.С.,

представника відповідача Уманця Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Універсал Банк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк»(далі за текстом Банк) запустив новий проект "Monobank", в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки "Monobank".

Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 Розділу І Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» (далі за текстом Умови) Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору в тому числі, платіжної системі MasterCard, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України.

Пунктами 2.1, 2.4, 2.5 п. 3 розділу II Умов визначено, що для надання послуг Банк видає Клієнту Картку (далі - Картка, або Платіжна картка). Підписанням Анкети-заяви Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг "Monobank" (далі - Договір). Датою укладення Договору є дата підписання Клієнтом Анкети-заяви та отримання Картки. Платіжна карта передається Клієнту не активованою. Платіжна картка активується Банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації Клієнта при проведенні операцій з використанням Картки при активації Картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису Клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя Платіжна картки.

Надання і обслуговування кредиту обумовлено п. 4 Розділу ІІ Умов.

Позивач зазначає, що 06.06.2018 року ОСОБА_2 (далі - Відповідач, Клієнт) звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 06.06.2018 року.

Відповідач 13 квітня 2018 року розірвала шлюб та змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 , що підтверджується копією рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13.04.2018 року у справі №367/1016/18.

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

На підставі укладеного договору відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100 000,00 грн., з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8% річних).

У відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. На залишок простроченої заборгованості Банк нараховував неустойку, передбачену Тарифами, внаслідок чого загальний розмір заборгованості відповідача перед Банком станом на 12.01.2021 р. становить 68 872,46 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом 68 872,46 грн., загальний залишок заборгованості за відсотками 0,00 грн., заборгованість за пенею та комісією 0,00 грн.

У зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму кредитної заборгованості в розмірі 68 872,46 грн. та судовий збір.

До суду 10.06.2021 року від відповідача надійшов відзив, у якому зазначила, що матеріали справи не містять доказів того, що позивач ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг. Крім того, твердження про те, що Відповідачу було надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100 000,00 грн., має ознаки надуманості, матеріали судової справи не містять жодної інформації про те, яка саме сума кредитного ліміту була встановлена. Вважа, що заборгованість за тілом кредиту у розмірі 68 872,46 грн., яку просить стягнути Позивач, оскільки Відповідачу було відкрито рахунок в АТ «Універсал Банк» та видано кредитну карту зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 25 000 грн, в подальшому збільшеному до 40 000 грн., у зв`язку з чим, заборгованість за тілом кредиту не може перевищувати вказану суму.

11.06.2021 року до суду від АТ "Універсал Банк" надійшла відповідь на відзив, де зазанчили, що усі платежі, щодо користування кредитними коштами та погашення заборгованості за кредитом відображені у Русі коштів по картці від 10.06.2021 року за період з 06.06.2018-10.06.2021 року.Інформація по кредитному ліміту відображена у Русі коштів по картці від 10.06.2021 року, відповідно до якого кредитний ліміт складав 40 000,00 грн. Позичальнику було надано кредитний ліміт в сумі 25 000,00 грн., які вперше вона використала 21.06.2018 року, що вбачається з наданого нею руху коштів по картці від 01.06.2021 року. 21.09.2018 року Банком було підвищено кредитний ліміт до 59 000,00 грн., з яких ліміт на картці 40 000,00 грн. та на розстрочку 19 000,00 грн. 21.01.2019 року Банком було підвищено кредитний ліміт до 80 000,00 грн., з яких ліміт на картці 40 000,00 грн. та на розстрочку 40 000,00 грн. Відповідно до ч. 1 Розділу 4 Умов, ОСОБА_1 , додатково скористалася послугою «Переведення витрати у розстрочку», за якою Банк надає Клієнту Кредит з метою здійснення платежу на строк, визначеній у Заяві Клієнта, а Клієнт зобов?язується повернути суму Кредиту та сплатити Комісію за надання фінансового інструменту і відсотки у складі Щомісячних платежів. Дані операції підтверджуються: Заявою клієнта №N20.30. від 21.12.2019 року на суму 7 280,00 грн.; Заявою клієнта №N 20.30. від 21.12.2019 року на суму 16 640,00 грн.; Заявою клієнта №N?20.30. від 24.12.2019 року на суму 6 156,80,00 грн.; Заявою клієнта №N?20.30. від 27.12.2019 року на суму 6 240,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, просив позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні частково заперечував щодо задоволення позову, пояснив, що заборгованість за тілом кредиту визнають, та вважають, що заборгованість частково погашена, оскільки 23.11.2022 року було перераховано на картку суму у розмірі 18 000 грн.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, заслухавши думку учасників справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, судом встановлено, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Відповідно до матеріалів справи, 06.06.2018 року ОСОБА_2 звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 06.06.2018 року.

Відповідач 13 квітня 2018 року розірвала шлюб та змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 , що підтверджується копією рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13.04.2018 року у справі №367/1016/18.

Положеннями анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови (п. 2 Анкети-заяви).

В анкеті-заяві позичальника зазначено, що ОСОБА_5 проставлянням власноручного свого підпису під цією анкетою-заявою підтвердила, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, з якими вона ознайомилася, погодилася та отримала у мобільному додатку, складають договір про надання банківських послуг, укладення якого вона підтвердила та зобов`язалася виконувати його умови.

Також, у п.6 анкети-заяви від 06 червня 2018 року ОСОБА_5 засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем (за цифрово-словесним шифром, зазначеним у заяві), що буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором та є рівнозначним аналогом її власноручного підпису.

До позовної заяви банк додав витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», затверджених рішенням Правління банку, протокол №20 від 30.05.2018 року.

Положеннями ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

За змістом ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628, 629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч.1 ст.638 ЦК України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст.638 ЦК України).

Частиною 1 статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон), згідно зі ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону). Згідно із ч.6 ст.11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч.8 ст.11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст.12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, враховуючи, що особливістю проекту monobank є укладення договорів в електронній формі відповідно до розміщених на сайті банку Умов обслуговування рахунків фізичної особи та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень, викладене свідчить про належне укладення кредитного договору, в тому числі погодження Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін. Аналогічна правова позиція сформована у постановах Верховного Суду. Так у постанові від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, у тому числі Закону України «Про електрону комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20.

У позові АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» посилається на те, що 06 червня 2018 року ОСОБА_2 підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. У вказаній Анкеті-заяві зазначено, що відповідач погодилася з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які були надані їй для ознайомлення.

Проте, наявні у матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг ОСОБА_2 не підписані, а тому, згідно роз`яснень, що викладені у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17, з огляду на їх мінливий характер, такі Умови та Правила не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін. До того ж такі Умови надано в редакції, яка станом на момент укладення відповідачем кредитного договору взагалі не діяла, що в черговий раз виключає можливість врахування їх як складової частини кредитного договору.

Підписана відповідачем Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг, містить лише її анкетні дані та контактну інформацію, видачу кредитної картки, та не містить жодних даних про умови кредитування та обрання нею певної банківської послуги, сплату процентів за користування кредитом.

Позивач зазначав, що факт ознайомлення відповідачем з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту підтверджується тим, що на підставі Анкети-заяви відповідач висловив свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «monobank» шляхом застосування електронного цифрового підпису.

Разом з тим, п.6.3 розділу 6 Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» визначено, що підписані клієнтом та/або банком документи, що пов`язані з укладеними правочинами, зберігаються банком в електронному вигляді та надсилаються в Мобільному додатку клієнта, а також їх копії можуть бути надані банком на паперовому носії на запит клієнта, під час одержання однією із сторін електронного документа формується підтвердження із зазначенням дати та часу такого одержання.

У матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Паспорту споживчого кредиту «чорної картки Monobank», та Тарифів, їх підписання відповідачем відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач була ознайомлена саме з наданими позивачем та долученими до позову в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вказані Правила та умови кредитування, тарифи не є складовою кредитного договору від 06 червня 2018 року, укладеного шляхом підписання Анкети-заяви.

Предметом позову АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» є стягнення заборгованості за тілом кредиту, що відповідає суті кредитних правовідносин, оскільки, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитору не повернуті, а також виходячи з вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Тобто, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що 06 червня 2018 року на підставі договору позичальник ОСОБА_2 отримала кредит згідно з визначеним банком кредитним лімітом у розмірі 25 000 грн., збільшеним до 40 000 грн. з 10 червня 2021 року. Зазначені обставини підтверджуються довідкою про рух коштів по картці.

З наданої банком довідкою про рух коштів по картці також слідує, що відповідач почала активно користуватися кредитними коштами з 21 червня 2018 року.

Таким чином, доведеність факту отримання відповідачем кредитної картки із встановленим на ній кредитним лімітом, активне користування нею в сукупності є свідченням наявності між сторонами кредитно-договірних зобов`язань. Так, виписка з банківського рахунку позичальника містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки відповідача - баланс станом на дату укладання кредитного договору, всі операції за кредитною карткою (із зазначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної з коштами операції). Банківська виписка має статус первинного документа, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12 квітня 2012 року №578/5, згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання держоперації та слугують підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок.

Із розрахунку заборгованості за кредитним договором та виписки по рахунку позичальника вбачається, що відповідач частково погашала заборгованість, сплачуючи банку грошові кошти в різних розмірах шляхом переведення з рахунку в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», поповнення картки через термінали IBOX, ПУМБ Online. При цьому банк здійснював автоматичне списання коштів на погашення щомісячних процентів за користування кредитом. У випадку нестачі коштів на рахунку позичальника для погашення нарахованих процентів, банк такі нарахування зараховував як овердрафт, оскільки станом на 01 травня 2019 року відповідач повністю використала кредитні кошти.

Як слідує з виписки по рахунку, що також відображено у наданому позивачем розрахунку заборгованості, востаннє ОСОБА_5 здійснила платіж на погашення кредиту 20 листопада 2020 року в сумі 3 000 грн. шляхом поповнення картки через термінал IBOX.

Звертаючись до суду з позовом, банк на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подав до суду розрахунок заборгованості станом на 12 січня 2021 року. При цьому, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, незважаючи на відсутність погодження між сторонами у визначеній законом формі істотних умов договору щодо розміру процентів за користування кредитом, про що зазначалось вище, АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» здійснювалось нарахування та списання відсотків не відповідно до положень ч.1 ст.1048 ЦК України (на рівні облікової ставки НБУ), а у збільшеному розмірі 38,4% з вересня 2018 року (поточна ставка) та 76,8% з вересня 2020 року (прострочена ставка) за рахунок коштів, внесених відповідачем в рахунок погашення заборгованості. Так, за період з 21 червня 2018 року по 12 січня 2018 року банком були нараховані відсотки на залишок поточної заборгованості за кредитом, зокрема: 30 вересня 2018 року 975,67 грн., 31 жовтня 2018 року 10,86 грн., 30 листопада 2018 року - 1570, 71 грн., 31 грудня 2018 року -1103,58 грн., 31 січня 2019 року 1206,89 грн., 28 лютого 2019 року 967, 42 8грн., 31 березня 2019 року 1082, 95 грн, 30 квітня 2019 року 2214,08 грн., 31 травня 2019 року 1542,60 грн., 30 червня 2019 року 1214,09 грн., 31 липня 2019 року 1243,94 грн., 31 серпня 2019 року 1265,69 грн., 30 вересня 2019 року 1254,15 грн, 31 жовтня 2019 року 1289,90 грн., 30 листопада 2019 року 1291,56 грн., 30 грудня 2019 року 1242,97 грн., 31 січня 2020 року 1304,95 грн., 29 лютого 2020 року 2750,88 грн., 31 березня 2020 року 1689,20 грн., 30 квітня 2020 року 1802,10 грн., а сумарно 27 026 грн. 19 коп., які повністю погашено, що відображено у відповідній графі розрахунку заборгованості. Таким чином банк самостійно відраховував з тіла кредиту суму відсотків, безпосередньо збільшуючи таким способом тіло кредиту, про що не було повідомлено відповідачку та не було обумовлено в Договорі.

Відтак, зазначаючи про наявність заборгованості за тілом кредиту, позивач самовільно включив в неї нараховані відсотки, внаслідок чого банком збільшено заборгованість за тілом кредиту на 27 026 грн. 19 коп.

Крім того, позивач неправомірно нарахував пеню за порушення грошового зобов`язання в сумі 6550 грн. 00 коп. (розраховану за накопичувальним підсумком) з огляду на відсутність доказів погодження з відповідачем порядку її нарахування. Відповідних доказів щодо цього позивач суду не надав і матеріали справи цього не містять. Відтак вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Встановивши, що анкета-заява від 06 червня 2018 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, пені за порушення виконання зобов`язань, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками, а відтак суми надходжень, які банком були розподілені на погашення процентів підлягають зарахуванню на погашення тіла кредиту. Тому заборгованість за тілом кредиту становить 35 296 грн. 27 коп., виходячи з розрахунку: 68 872,46 27 026,19 -6 550,00.

Аналогічна позиція з цього приводу висловлена Верховним Судом в постанові від 18 травня 2022 року у справі №697/302/20. Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17).

Слід зазначити, що відповідно до довідки про рух коштів по рахунку НОМЕР_1 від 17.02.2023 року, на поточний рахунок відповідачки надійшли кошти у розмірі 18 00 грн. згідно виконавчого листа №367/5919/18. Дані кошти були автоматично списані Позивачем в рахунок погашення кредитної заборгованності. Тому суд вважає за доцільне врахувати факт часкового погашення кредитної заборгованності, яка є предметом спору.

Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту, врахувавши часткове погашення кредитної заборгованності у сумі 18 000 грн., в розмірі 17 296 грн. 27 коп., у зв`язку з чим позовні вимоги слід задовольнити частково.

Даних, що свідчать про повну сплату заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за цим кредитним договором у добровільному порядку відповідачем за час розгляду справи суду не надано. Крім того, відсутні у матеріалах справи беззаперечні, належні та допустимі докази, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, згідно зі ст.617 ЦК України.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 567 грн. 50 коп. пропорційно частині задоволених вимог (25%).

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 354, 355 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Універсал Банк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, місцезнаходження 04114, м. Київ, вулиця Автозаводська, будинок 54/19) заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» №б/н від 06.06.2018 року станом на 12.01.2021 року у розмірі 17 296 (сімнадцять тисяч двісті дев`яносто шість) грн. 27 (двадцять сім) коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, місцезнаходження 04114, м. Київ, вулиця Автозаводська, будинок 54/19) судові витрати у розмірі 527 (п`ятсот двадцять сім) грн. 50 (п`ятдесят) коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Копію рішення суду направити сторонам по справі для відома.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційної провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Я.В. Шестопалова