справа № 208/6672/22
№ провадження 6/208/16/23
УХВАЛА

Іменем України

04 січня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., секретаря судового засідання Грищенко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Артема Квашина про надання дозволу на примусове проникнення до помешкання боржника керівника КП ДМР «КОМСЕРВІС» Дороганова Вадима Юрійовича,

в с т а н о в и в:

07 грудня 2022 року державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Артем Квашин звернувся до суду із поданням надання дозволу на примусове проникнення до помешкання боржника КП ДМР «КОМСЕРВІС», а саме до будинку АДРЕСА_1 для проведення державним виконавцем виконавчих дій по виконанню наказу №904/1896/16 від 29.11.2016 року виданого Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з КП ДМР «КОМСЕРВІС» на користь держави заборгованості у розмірі 224743,23 грн. та вимоги №Ю-4466-25 У від 05.07.2021 року видана ГУ ДПС у Дніпропетровській області про стягнення з КП ДМР «КОМСЕРВІС» на користь ГУ ДПС у Дніпропетровській області заборгованість у розмірі 348007,56 грн..

В обґрунтування заявленого подання зазначено, що на виконанні Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) перебуває виконавче провадження № 69563620 з примусового виконання: наказу № 904/1896/16 від 29.11.2016 року виданого Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з КП ДМР «КОМСЕРВІС» на користь держави заборгованості у розмірі 224743,23 грн. та вимоги №Ю-4466-25 У від 05.07.2021 року видана ГУ ДПС у Дніпропетровській області про стягнення з КП ДМР «КОМСЕРВІС» на користь ГУ ДПС у Дніпропетровській області заборгованість у розмірі 348007,56 грн..

20.10.2021 та 23.11.2022 державним виконавцем на підставі ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», винесені постанови про відкриття виконавчого провадження.

25.10.2022, 16.11.2022 та 05.12.2022 року державним виконавцем відділу були здійснені виходи за адресою реєстрації боржника, а саме: АДРЕСА_1 . Відповідно до актів державного виконавця, двері помешкання ніхто не відчинив.

Згідно з отриманими відповідями від МВС України в Дніпропетровській області, в порядку доступу державних виконавців встановлено, що за боржником відсутнє право власності на рухоме майно. Відповідно до отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником не зареєстровано право власності на нерухоме майно.

Державним виконавцем в ході проведення виконавчих дій. в порядку ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» постійно надсилаються електронні запити до ДПС України про відкриті розрахункові рахунки. У боржника відкриті розрахункові рахунки, але на них відсутні кошти, на які можливо звернути стягнення.

Тобто, виконати вимоги статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» державному виконавцю, на даний час, не можливо. Приймаючи до уваги той факт, що рухоме майно (автотранспортний засіб) у боржника відсутнє, на рахунок в банківських установах, які належать боржникові відсутні кошти.

Отже, на підставі вищевикладеного, державному виконавцю необхідно провести перевірку матеріального стану боржника за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1 та вразі виявлення майна, що підлягає опису й арешту, крім переліку майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами (Додаток до Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року за № 1404- VIII), провести такий опис з метою подальшої реалізації, для повного задоволення вимог стягувача, відповідно до виконавчого документу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника-фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Згідно статті 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше, як за вмотивованим рішенням суду. Однак, конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Невід`ємною засадою виконавчого провадження відповідно до п.2 ч.1 ст.2 ЗУ «Про виконавче провадження» є обов`язковість виконання рішення суду, а згідно ст.18 вказаного закону виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим законом заходи щодо примусового виконання рішення суду.

Відповідно до ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку про законодавче збалансування прав як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано.

При цьому, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права. Судове рішення про надання дозволу на проникнення до житла чи іншого володіння боржника має бути вмотивованим, тобто суду мають бути надані переконливі докази того, що виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до майна, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання виконавця про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для виконання судового рішення, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій/постанова ВС від 12.03.2020 року справа №757/41727/19-ц.

Окрім того, вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримати повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини створення перешкод у проведенні виконавчих дій.

Отже, зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

До подання про примусове проникнення до приміщення боржника КП ДМР «КОМСЕРВІС» державним виконавцем додано:

-копію Постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.10.2021 року за № 67189589,

-копію Постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.11.2022 року за № 70400300,

-копію інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру право власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкту станом на 23.11.2022 року за об`єктом нерухомого майна;

-копії актів державного виконавця від 25 жовтня 2022 року, від 16 листопада 2022 року, від 05 грудня 2022 року про вихід державного виконавця за адресою боржника, з яких вбачається що їх зміст є однаковий, а саме: двері підприємства виявились зачиненими, залишено виклик;

-копії викликів державного виконавця від 25.10.2022 року, від 16 листопада 2022 року, від 05 грудня 2022 року.

Суд зауважує, що за матеріалами подання немає жодного доказу того, що боржник КП ДМР «КОМСЕРВІС» ОСОБА_1 повідомлений про відкриття самих виконавчих провадженнь, що йому державним виконавцем надано строк на добровільне виконання судового рішення, що він повідомлений про примусове виконання судового рішення, що він викликався до державного виконавця, повідомлявся про вихід державного виконавця за адресою боржника.

Окрім цього, суд зауважує, що також не може прийняти до уваги акт державного виконавця від 05 грудня 2022 року про вихід державного виконавця за адресою боржника, оскільки він не підписаний самим виконавцем.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що боржник дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та боржник перешкоджав вільному доступу державного виконавця до свого приміщення. Окрім того, в матеріалах подання відсутні відомості про те, що боржнику було направлено повідомлення про дату проведення виконавчих дій, та його обов`язок допустити державного виконавця для проведення виконавчих дій.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Матеріали подання взагалі не містять доказів щодо власника приміщення, до якого просить надати дозвіл на проникнення державний виконавець, та не подано належного обґрунтування необхідності проведення виконавчих дій із проникненням до приміщення.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення подання про примусове проникнення до житла.

Керуючись ст. ст. 12, 439, 442 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Артема Квашина про надання дозволу на примусове проникнення до помешкання боржника керівника КП ДМР «КОМСЕРВІС» ОСОБА_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Похваліта С. М.