КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 760/27398/18

14 вересня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Музичко С.Г.

- Березовенко Р.В.

при секретарі - Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційноюскаргою представника стягувача ОСОБА_1 адвоката Бузанова Дмитра Вікторовича на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 07 червня 2023 року, постановлену під головуванням судді Шереметьєвої А.О., про відмову в задоволенні заяви про затвердження мирової угоди, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року був задоволений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 404 00, 00 грн. боргу, 55 044,50 грн. річних та 9 162, 40 грн. судового збору.

19 квітня 2023 року державний виконавець Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Тур А.О. звернувся до суду із заявою про затвердження мирової угоди на стадії виконання рішення суду.

У заяві зазначив, що в провадженні Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 67497357 від 16 листопада 2021 року з примусового виконання виконавчого листа № 760/27398/18, виданого 06 травня 2021 року Солом`янським районним судом м. Києва.

17 квітня 2023 року до відділу надійшла спільна заява стягувача та боржника про затвердження мирової угоди на стадії виконання рішення суду, що була укладена між останніми 09 січня 2023 року.

На підставі п. 2 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» просив задовольнити заяву та затвердити мирову угоду.

За змістом мирової угоди сторони дійшли згоди про передачу боржником у власність стягувачу належне йому нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 245,7 кв.м, у тому числі житловою площею 131,9 кв.м., по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 09.

Сторони погодили, що вартість нерухомого майна, що передається стягувачу боржником за даною мировою угодою, становить 1 468 206, 90 грн., що дорівнює сумі боргу за рішенням суду від 04 березня 2021 року.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 07 червня 2023 року в задоволенні заяви державного виконавця про затвердження мирової угоди відмолено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник стягувача ОСОБА_1 адвокат Бузанов Д.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити, затвердити мирову угоду на стадії виконання рішення суду, укладену між представником стягувача та представником боржника.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що суд не звернув уваги на той факт, що спір про поділ майна подружжя між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 має всі критерії «фраундаторного» поділу майна, штучного поділу певного майна з метою створення правових та фактичних перешкод стягувачу у реалізації його майнових прав та інтересів. Поділ будинку між колишнім подружжям, для будівництва якого боржник брав кошти у борг у кредитора призведе до штучного зменшення кількості та вартості майна, яким боржник може відповідати перед стягувачем. Посилався на те, що суд першої інстанції на ці обставини не звернув уваги, що і призвело до постановлення помилкової ухвали.

В судове засідання учасники справи не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені, представник стягувача ОСОБА_1 адвокат Бузанов Д.В. надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, інші учасники справи про причини неявки в судове засідання суду не повідомили, тому колегія суддів вважала можливим проводити розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., перевіривши матеріали справи та ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Так, відмовляючи у задоволенні заяви державного виконавця про затвердження мирової угоди, суд першої інстанції виходив з того, що затвердження мирової угоди на викладених у ній умовах буде порушувати права третьої особи.

Такий висновок суду ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ч. 1 ст. 434 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно зі ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін.

У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди.

Тобто, за змістом даної норми закону суд має перевірити, чи умови мирової угоди не суперечать закону, а саме чи дотриманий сторонами процедурний порядок звернення, чи дійсно укладено мирову угоду, який її зміст, чи зрозуміло, чітко, однозначно, безумовно викладено умови, чи стосується угода предмету спору, чи всі умови угоди підлягають примусовому виконанню, чи в результаті ліквідується спір між сторонами.

Аналіз даних норм законодавства дає можливість зробити висновок про те, що мирова угода може бути укладена сторонами в справі в тому числі і під час примусового виконання рішення суду.

Така мирова угода може бути визнана судом за умови, що її визнають сторони, остання не порушує права та законні інтереси як сторін вказаної угоди, так і прав інших зацікавлених осіб.

Встановлено, що в провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , 3-я особа: ОСОБА_1 про визнання будинку та майнових прав спільною сумісною власністю подружжя та їх поділ.

Предметом спору є, в тому числі, житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Відтак, встановивши, щожитловий будинок по АДРЕСА_1 є предметом спору у справі про поділ майна подружжя, боржник ОСОБА_2 за мировою угодою має передати будинок у власність стягувача ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу, суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що мирова угода може порушувати права третьої особи ОСОБА_3 , та дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви державного виконавця про затвердження мирової угоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не звернув уваги на той факт, що спір про поділ майна подружжя між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 має всі критерії «фраундаторного» поділу майна, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі твердження ґрунтуються на припущеннях сторони стягувача.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а відтак відсутні правові підстави для скасування ухвали та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника стягувача ОСОБА_1 адвоката Бузанова Дмитра Вікторовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 07 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 18 вересня 2023 року

Головуючий: Судді: