Справа № 754/9001/23
Провадження № 2-з/752/340/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Машкевич К.В.

за участю секретаря- Гненик К.О.

розглянувши заяву представника позивача - адвоката Стукальської Інни Миколаївни про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про розірвання попереднього договору та стягнення коштів, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом і просить:

- розірвати попередній договір купівлі-продажу квартири, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 24 вересня 2021 року;

- стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти сплачені позивачем відповідачу при підписанні договору в сумі 1057533,36 грн.;

- стягнути з відповідача пеню в сумі 158 630 грн. (1,5%) від загальної суми 1057533,36 грн. попереднього договору, за 6 місяців, починаючи з грудня місяця 2022 року по червень місяць 2023 року.

05 жовтня 2023 року до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Стукальської І.М. про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на: земельну ділянку площею 0,8096 кадастровий номер :79:241:0190, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок літ. А, загальною площею 23 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилається на те, що предметом спору є розірвання попереднього договору про майбутнє підписання договору купівлі -продажу квартири АДРЕСА_2 . та повернення коштів сплачених позивачем за квартиру, яка не будується.

Зазначає, що відповідач в добровільному порядку не намагається мирним шляхом вирішити питання з позивачем, приховує свої контактні дані, а його представники не ідуть на контакт з позивачем. Відповідач не виконує умови договору та не бажає повертати кошти сплачені позивачем, а також виконати свої договірні зобов`язання.

Вважає, що існують ризики відчуження відповідачем належного йому майна, ухиляючись від відповідальності, а тому просить задовольнити заяву.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що незастосування даних заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім того, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність при цьому передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме; земельну ділянку та житловий будинок, які належить відповідачу на праві власності.

З урахуванням цього, предмету спору сторін та обсягу майна, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про накладення арешту, оскільки повною мірою забезпечить та відповідатиме меті забезпечення позову, принципам розумності та співрозмірності, та достатньою мірою гарантування досягнення дієвості такого заходу забезпечення у даному спорі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-154 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на:

-житловий будинок літ. А, загальною площею 23 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 .

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ;

3-я особа: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_5 .

В іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя: К.В.Машкевич