Справа № 191/445/23
Провадження № 2/191/116/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
08 вересня 2023 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Прижигалінської Т.В.
за участю секретаря Силкіної О.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів або звільнення від сплати аліментів, -
Позивач, в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів або звільнення від сплати аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.12.2007 року з позивача на користь відповідача стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини з усіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народилася друга донька ОСОБА_5 . Дитина має вади здоров`я та з 25.09.2019 року їй встановлена інвалідність. Також відповідно до Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 20.11.2022 року №324 ОСОБА_1 з 20.11.2022 року виключений зі списку особового складу військової частини та знятий з усіх видів забезпечення, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю та вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років. Тобто з листопада 2022 року погіршився матеріальний стан позивача, оскільки він був звільнений з військової служби за незалежними від нього обставинами. Змінився сімейний стан позивача та його матеріальне становище, та ці зміни впливають на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.
Враховуючи вищевикладене, просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду від 27.12.2017 року на користь ОСОБА_3 на утримання його неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з частини на 1/6 частину усіх видів його заробітку щомісяця.
15.06.2023 року в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Пояснив, що на утриманні у позивача перебуває дитина інвалід, яка потребує додаткових витрат. Позивач працездатний, але на даний час позивач не має офіційного місця роботи, з військової служби. На час ухвалення судового рішення від 27.12.2007 року про стягнення аліментів з позивача не було відомо про матеріальне становище позивача.
В подальшому представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча неодноразово повідомлялася про судові засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, отримала позов з додатками 29.04.2023 року, але відзиву не надала.
У зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, встановив наступне.
З копії рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2007 року, яке в подальшому уточнене ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 30.11.2022 року, в частині дати народження неповнолітньої дитини вбачається, що з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягнуто аліменти на утримання дитини - доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини заробітку (доходу) , але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Аліменти стягувати з 03.12.2007 року.
З копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 вбачається, що 05.08.2021 року зареєстрували шлюб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Прізвище дружини після розірвання шлюбу ОСОБА_8 .
З копії свідоцтв про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , Серія НОМЕР_3 , вбачається, що її батьками є позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .
З копії довідки №б/н від 04.11.2022 року вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 має діагноз: ОСОБА_9 , суглобова форма (М08).
Відповідно до копії Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 20.11.2022 року №324 ОСОБА_1 з 20.11.2022 року виключений зі списку особового складу військової частини та знятий з усіх видів забезпечення, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю та вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років.
Також судом досліджені матеріали цивільної справи №2-2382/2007 з якої вбачається, що на момент ухвалення судового рішення від 27.12.2007 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , матеріальний стан відповідача не з`ясовувався, так як він у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю.
Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.81ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст.13ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів).
У відповідності до ст.51Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Конституційний обов`язок батьків щодо утримання дітей знайшов своє закріплення і в ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 192СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від15.05.2006року№ 3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс-13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.
Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
З матеріалів справи вбачається, що у позивача погіршилося його матеріальне становище, оскільки він не має офіційного джерела доходу, а також змінився його сімейний стан, оскільки має іншу дитину інваліда.
При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.
Таким чином, суд вбачає суттєву зміну матеріального та сімейного стану платника аліментів, в порівнянні з його матеріальним та сімейним становищем на момент ухвалення рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.12.2007 року, і ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.
При визначенні зменшення розміру аліментів, суд враховує вимоги постанови Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс-13, відповідно до якої заборонено змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, тому вимога позивача про зменшення розміру аліментів з частини заробітку (доходу) щомісячно на 1/6 частину заробітку (доходу) щомісячно, підлягає задоволенню.
За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, матеріальне становище позивача, яке погіршилося, виходячи з закріплених ч. 9 ст.7СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, беручи до уваги інтереси дитини, суд визнає, що розмір визначених рішенням суду від 27.12.2007 року аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно необхідно змінити на 1/4 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття доньки, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 112, 180, 182, 191, 192 СК України, ст.8, ч.1 ст.12, ч.6 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства, ст.ст.11, 12, 13, 141, 263, 264, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів або звільнення від сплати аліментів, задовольнити.
Зменшити розмір стягнених з ОСОБА_1 за рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2007 року аліментів і стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з частини на 1/6 частину від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 , починаючи з дати набрання рішенням законної сили.
Відкликати виконавчий лист по справі №2-2382/2007, виданий на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.12.2007 року про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 03.12.2007 року та до досягнення дитиною повноліття.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Т. В. Прижигалінська