УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"09" жовтня 2023 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та рішенням службових осіб органу державної влади -

в с т а н о в и в:

представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та рішенням службових осіб органу державної влади.

Вказану заяву було передано в провадження судді Мартинишин М.О. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Проаналізувавши матеріали позовної заяви вважаю, що таку слід повернути позивачу, з наступних підстав.

Ухвалою суду від 21.07.2023 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу, протягом п`яти днів з дня отримання ухвали, усунути вказані недоліки позовної заяви, попереджено, що у випадку невиконання даної ухвали заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Копію зазначеної ухвали надіслано на електрону адресу особи: ІНФОРМАЦІЯ_1, яка вказана представником позивача у позовній заяві, та оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно з пунктом 2 частини 6 статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Згідно з довідки про доставку електродного листа позивач отримав ухвалу про залишення позовної заяви без руху 28.08.2023 року.

Разом з тим, копію зазначеної ухвали також надіслано на адресу: АДРЕСА_1 , яка вказана позивачем у позовній заяві.

Проте, конверт із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором №971, яким було надіслано копію вказаної ухвали позивачу, повернувся на адресу суду 07.09.2023 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з пунктом 4 частини 6 статті 272 ЦПК України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

В той же час, до повноважень судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням встановленого строку зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Отже, позивач вважається належним чином повідомленим про залишення позовної заяви без руху.

Дотепер зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви позивачем не усунуто, жодних клопотань та/або заяв на адресу суду від позивача не надходило.

Кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Частинами 1, 3 статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходив з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини зауважив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак, суд вважає, що позивач ані в строк, визначений ухвалою суду від 21.07.2023 року, ані станом на день винесення даної ухвали, позивач недоліки позовної заяви, зазначені у вказаній ухвалі не усунув.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При вищевикладених обставинах, враховуючи, що навіть після часу закінчення строку для усунення недоліків позовної заяви, позивачем недоліки, вказані в ухвалі судді не усунуті, приходжу до переконання, що вищезазначену позовну заяву позивача слід вважати неподаною та повернути позивачеві.

Разом з тим, суд роз`яснює позивачу, що згідно із ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. ст. 185,187,247, 259, 261, 353 ЦПК України -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та рішенням службових осіб органу державної влади - вважати неподаною та повернути позивачу.

Копію цієї ухвали, позовну заяву надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Мартинишин М.О.