Головуючий у І інстанції Борець Є.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 вересня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Матвієнко Ю.О., суддів Мельника Я.С., Гуля В.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»(далі - АТ «Ощадбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що на підставі заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1473114/241116 від 18 лютого 2020 року позивач відкрив ОСОБА_1 картковий рахунок № НОМЕР_1 та встановив йому кредитну лінію в розмірі 65 000 грн.

Відповідач набув можливість користуватись грошовими коштами в межах означеного ліміту, натомість зобов`язався повертати використані ним грошові кошти, сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 38% річних та комісію в розмірі 2,99% від суми знятих грошових коштів.

Позивач у позові посилався на те, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку із чим у нього за договором виник борг по поверненню кредиту в розмірі 5 357 грн. 72 коп., борг по сплаті комісії в розмірі 9 грн. 24 коп., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 807 грн. 12 коп. та сума інфляції за час прострочення в розмірі 2 790 грн. 66 коп. Загальний розмір боргу за кредитним договором складає 8 964 грн. 74 коп., однак погасити його у добровільному порядку ОСОБА_1 відмовляється.

Посилаючись на вказані обставини, АТ «Ощадбанк» просило суд стягнути з відповідача борг за кредитним договором в розмірі 8 964 грн. 74 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481 грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» борг за кредитним договором від 18 лютого 2020 року в розмірі 8 964 грн. 74 коп. та витрати на оплату судового збору в розмірі 2 481 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 через представника - адвоката Голуба В.А., подав на рішення апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилався на те, що позивачем не надано жодного документу на підтвердження отримання ним кредитних коштів та наявності у нього заборгованості. Зазначив, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо, безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку).

Апелянт стверджує, що єдиним допустимим доказом отримання готівкової іноземної валюти позичальником та факт виконання умов договору є касовий документ - заява про видачу готівки. Таким чином, меморіальний ордер не є доказом у розумінні ст.76 ЦПК України, так як він оформлений з порушенням Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, в ньому не зазначено номер та дату договору, яким передбачено можливість застосування договірного списання.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, підтверджуючі розмір сум в межах кредитного ліміту та термін, протягом якого відповідач користувався вищезазначеними сумами.

Таким чином, Бориспільським міськрайонним судом неповністю з`ясовані обставини справи, що мали значення для її розгляду; хибно визнано доведеними обставини, які не підтверджуються доказами зі справи; висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Апеляційним судом виконаний процесуальний обов`язок щодо направлення позивачу на адресу електронної пошти, вказану у позовній заяві, копії апеляційної скарги та ухвали про відкриття провадження. Однак, позивач, повідомлений про розгляд справи, не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо доводів і вимог апеляційної скарги відповідача до апеляційного суду не направив.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову у даній справі є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8 964,74 грн.), апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із приписами ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 18 лютого 2020 року ОСОБА_1 подав АТ «Ощадбанк» заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1473114/241116 (а.с.168-169).

За умовами укладеного договору, відповідачу банком було відкрито поточний картковий рахунок № НОМЕР_1 та встановлено йому кредитну лінію в розмірі 65 000 грн. 00 коп. ОСОБА_1 набув можливість користуватись грошовими коштами в межах означеного ліміту, натомість зобов`язався повертати використані ним грошові кошти, сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 38% річних та комісію в розмірі 2,99% від суми знятих грошових коштів.

Вказані обставини підтверджуються копією меморіального ордеру від 29 лютого 2020 року (а.с.131) та виписками по картковому рахунку № НОМЕР_1 (а.с.10-13, 120-130).

Також встановлено, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем обов`язків по поверненню кредиту, у нього перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 5357 грн. 72 коп. та борг по сплаті комісії у розмірі 9 грн. 24 коп., про стягнення яких просив позивач. Крім того, позивач на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України просив стягнути з відповідача на свою користь три проценти річних від простроченої суми у розмірі 807 грн. 12 коп. та інфляційні втрати у розмірі 2 790 грн. 66 коп.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3.6.2. Заяви про приєднання від 18.02.2020 року банк відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок та надає клієнту платіжну картку типу «Моя картка» та ПІН конверт до неї. Разом із Заявою про приєднання між Банком та відповідачем укладено Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою частиною заяви на приєднання.

В п. 5.1. Заяви на приєднання вказано, що підписанням цієї заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, яка є складовою Заяви на приєднання, Клієнт укладає з банком кредитний договір, ініціює одержання кредиту на споживчі потреби та погоджується з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтверджує укладення між ним та банком кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій заяві та у договорі, у тому числі: максимальний розмір кредиту - 250 000,00 грн.; строк користування кредитом - до дати закінчення строку дії платіжної картки; розмір процентної ставки за користування коштами - 38% річних; розмір комісійної винагороди за зняття готівкових коштів, наданих у кредит, - 2,99% від суми таких коштів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

На підставі вищенаведених наявних у справі доказів суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що між сторонами укладено кредитний договір.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У частині 3 статті 12, частинах 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах 1-3 статті 89 ЦПК України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За умовами пункту 1.1. розділу XXII Договору умови кредитування визначаються, виходячи зі стандарту/програми/паспорту/умов того чи іншого банківського продукту та встановлюються для кожного Клієнта окремо залежно від його фінансового стану та платоспроможності. Кредит може бути наданий Банком Клієнту - резиденту України, що приєднався до цього Договору, в національній валюті України за результатами проведення аналізу, відповідно до встановлених в Банку процедур. Цільове призначення Кредиту/мета отримання кредиту - на споживчі потреби. Цільове призначення Кредиту у розумінні Закону України «Про споживче кредитування» є метою отримання Кредиту (п.п. 1.1.1.).

Для отримання Кредиту Клієнт подає особисто або через третіх осіб, які надають Банку відповідні послуги: підписану Заяву про приєднання, за встановленою Банком формою, документи згідно з визначеним Банком переліком (п.п. 1.1.2.).

Цей Договір, в тому числі, Заява про приєднання, Заява на встановлення (збільшення) Кредиту (якщо така подається, відповідно до умов обслуговування, встановлених Банком), Паспорт споживчого кредиту, Таблиця сукупної вартості Кредиту та Умови користування кредитною лінією (Кредитом) є Кредитним договором, укладеним між Банком та Клієнтом (п.п. 1.1.3).

Відповідно до пункту 1.3 розділу XXII Договору Клієнт засвідчує, що він перед укладенням Договору проінформований та погоджується з тим, що розрахунок загальних витрат орієнтовної сукупної вартості за Кредитом в Паспорті та Таблиці визначені Банком, виходячи з максимальних параметрів кредитування, наведених в Умовах користування кредитною лінією (Кредитом).

Клієнт, шляхом підписання Заяви про приєднання, також здійснює підписання власноручним підписом Паспорту та Таблиці, які є невід`ємними частинами Договору та цим самим підтверджує ознайомлення з необхідною інформацією у формі Паспорту та Таблиці до моменту укладення Договору (Додаток 5 до Договору), у зв`язку з чим Банк визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації згідно з частинами 2 та 3 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» (п.п. 1.3.2). Також Клієнт усвідомлює та погоджується, що реальна річна процентна ставка, повідомлена до моменту укладення Договору та наведена у Таблиці, була обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги Банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії Договору, та що Банк і Клієнт виконають свої зобов`язання на умовах та у строки, визначені в Договорі (п.п. 1.3.6).

Клієнт усвідомлює та погоджується, що цей Договір містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги Банку, включені до загальних витрат за Кредитом, і що така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості Кредиту та реальної річної процентної ставки (п.п. 1.3.7).

За змістом п. 1.6. розділу XXII Договору Банк здійснює надання Кредиту шляхом встановлення кредитної лінії на Картковий рахунок Клієнта (п.п. 1.6.1.).

Максимально можливі для встановлення Клієнту параметри кредитування, які погоджені Сторонами як істотні умови Кредитного договору, вказуються в Умовах користування кредитною лінією (Кредитом) (п.п. 1.6.2.).

Згідно із п. 1.8. розділу XXII Договору датою укладення Договору є дата підписання Заяви про приєднання уповноваженим представником (працівником) Банку; датою надання Кредиту (частин Кредиту) є дата використання Клієнтом Кредиту (кредитних коштів). Датою встановлення Кредиту є дата направлення повідомлення про надання Кредитної послуги та розмір Кредиту.

Відповідно до п. 1.9. розділу XXII Договору Договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язань за цим Договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання Банком Клієнту Кредиту / встановлення ліміту кредитування.

За змістом п. 1.14 розділу XXII Договору строк користування Кредитом встановлюється до дати закінчення строку дії Платіжної картки, якщо умовами Договору та/або додатками, що є його невід`ємними частинами, не встановлено інше. При цьому, перевипуск Банком Платіжної картки на новий строк не вважається безумовним автоматичним продовженням строку користування Кредитом (п.п. 1.14.1.).

При перевипуску Платіжної картки, Кредит подовжується на відповідний строк дії нової Платіжної картки, при цьому повне погашення Кредиту на дату випуску нової Платіжної картки не вимагається. У разі наявності заборгованості по Кредиту, зі сплати комісійної винагороди, наявності Несанкціонованого овердрафту по Рахунку, перевипуск Платіжної картки на новий строк не здійснюється, а Клієнт повідомляється про необхідність погашення наявної заборгованості (п.п. 1.14.3).

Умовами пункту 1.17. розділу XXII Договору визначено, що Клієнт зобов`язується використати Кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму Кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені Кредитним договором (п.п. 1.17.1).

Клієнт зобов`язується при зміні розміру доходів, а також настанні інших обставин, що можуть вплинути на виконання зобов`язань за Кредитом, впродовж 5 (п`яти) Банківських днів з дня настання таких змін повідомляти про це Банк (п.п. 1.17.2).

Клієнт зобов`язується щомісячно отримувати звіт (виписку) по Картковому рахунку та сплачувати за Кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по Картковому рахунку не пізніше 25 (двадцять п`ятого) числа місяця, наступного за звітним (п.п. 1.17.3).

Відповідно до п. 1.18. розділу XXII Договору за користування Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Умовах користування кредитною лінією (Кредитом), що застосовуються до відповідної категорії Клієнтів, в тому числі, з урахуванням змін умов кредитування згідно п. 11.1.3 Розділу ХХ Договору, що мають наслідком зміну категорії, до якої відноситься Клієнт (п.п. 1.18.1).

З вищевикладеного вбачається, що між сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Крім того, відповідач не оскаржував умови кредитування, користувався кредитними коштами, що підтверджується виписками по картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Ощадбанк» для обслуговування відповідача (а.с.10-13, 120-130).

Докази на підтвердження того, що відповідач належним чином виконує грошові зобов`язання за кредитним договором, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредиту в розмірі 8 964 грн. 74 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 5 357 грн. 72 коп., борг по сплаті комісії - 9 грн. 24 коп., три проценти річних від простроченої суми - 807 грн. 12 коп. та сума інфляції за час прострочення - 2 790 грн. 66 коп.

Доводи апеляційної скарги відповідача про відсутність в матеріалах справи належних доказів на підтвердження отримання кредитних коштів та розміру заборгованості по кредиту спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема виписками по картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 користувався кредитними коштами та частково повертав кредит.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до незгоди відповідача з висновками суду першої інстанції, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства, власного тлумачення характеру спірних правовідносин та переоцінки наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з`ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2023 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: