ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Гапонюк І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Фастів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

27.07.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають двох повнолітніх дітей. Як зазначає позивач, протягом останніх десяти років відносини між ним та дружиною погіршувалися, перестали поважати один одного. Відповідач протягом багатьох років зносить до квартири речі із магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та різний непотріб із сміттєвих баків, чим привела квартиру до антисанітарного, пожежо небезпечного стану. На його постійні зауваження ніяк не реагує. Дружина безпричинно ображає його та його друзів непристойними словами, принижуючи чоловічу та людську гідність. Більше одного року шлюбні стосунки припинено, проживають окремо, спільне господарство не ведуть.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.08.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, наполягав на розірванні шлюбу.

В судовому засіданні відповідач проти позову заперечувала, з підстав того, що чоловік не виконує свої обов`язки по облаштуванню квартири бойлером для нагрівання води у ванній кімнаті, відновлення опалення квартири. Надасть погодження на розірвання шлюбу після укладення позивачем договору дарування своєї частини квартири дітям.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

При розгляді справи, відповідачу у зв`язку з невизнанням позову, було роз`яснено право заявити клопотання про надання строку на примирення, для можливості зберегти сім`ю, проте остання таким правом не скористалась, будь-яких заяв, клопотань не заявляла.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд важає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При розгляді справи встановлено, що 28.03.1970 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 зареєстровано шлюб Жовтневим відділом ДРАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 722. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть.

Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частиною 5 статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

В ході судового розгляду судом встановлено, про категоричність з боку позивача наміру примиритися із відповідачем, підтримувати шлюбні стосунки не бажає, діти уже досягли повноліття.

Зі сторони відповідача, клопотань про надання строку на примирення не заявлялось, про надання такого права судом було роз`яснено.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, та такі питання можуть вирішуватися виключно між подружжям.

Сімейний кодекс України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, зокрема, те, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинено, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин неможливе та буде суперечити інтересам, зокрема, позивача, у зв`язку з чим такий шлюб слід розірвати.

Керуючись ст. 4,11,12,13,76-81,89,141,263,265,268 ЦПК України, на підставі ст. 56,110,112 Сімейного Кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідент.номер НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстр.: АДРЕСА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб зареєстрований 28.03.1970 року Жовтневим відділом ДРАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 722 між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 14.09.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В.Соловей