ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1259/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/142/15-ц Категорія: на ухвалу Тептюк Є.П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.,

за участю секретаря Матюхи В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 23 червня 2023 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» про заміну сторони виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в:

У червні 2023 року ТОВ «Олком-Лізинг» звернулося до суду із вказаною заявою.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що 24.03.2015 року рішенням Черкаського районного суду Черкаської області у справі № 707/142/15-ц позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено. Звернуто стягнення за кредитним договором №1103-ЧД-КЛ від 25.09.2007 року, раніше укладеним між ОСОБА_1 як позичальником (Боржником) та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», на предмет іпотеки за договором іпотеки № 1103-ЧД від 25.09.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Веліковим А.І., а саме на: магазин, кафе-бар, сауна з прибудовами та підвалом, котельня, вбиральня, гаражі, торгівельний ларьок, вбиральня, огорожа, замощення, загальною площею 269,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,1890, що перебуває у власності ОСОБА_1 , шляхом визнання права власності на зазначене майно за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

На теперішній час зазначене рішення суду не виконано.

14.09.2020 року відбувся аукціон з продажу Кредитного портфелю ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», що складається з прав вимоги та інших майнових прав за 224 кредитними договорами фізичних осіб, що забезпечені іпотекою, транспортними засобами та іншою заставою. Переможцем аукціону визначено ТОВ «Олком-Лізинг».

09.10.2020 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Олком-Лізинг» укладено Договір про відступлення прав вимоги, за яким в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступив Новому кредитору належні Банку права вимоги, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників та/або поручителів, зазначених у Додатках № 1,2 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту(овердрафту)), договорами застави та договорами поруки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстрів у Додатках № 1,2 до цього Договору.

09.10.2020 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Олком-Лізинг» укладено Договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки та застави, за яким в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступив Новому кредитору належні Банку права вимоги, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до Іпотекодавців (Заставодавців), зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за договорами іпотеки (іпотечними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору.

ТОВ «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» набуло права вимоги за кредитним договором №1103-ЧД-КЛ від 25.09.2007 року, раніше укладеним між ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та ОСОБА_1 .

Окрім права вимоги за Кредитним договором №1103-ЧД-КЛ від 25.09.2007 року, ТОВ «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» набуло права вимоги за договорами забезпечення, а саме: договором іпотеки № 1103-ЧД від 25.09.2007 року, договором поруки № 1103-ЧД від 25.09.2007 року.

На підставі викладеного, ТОВ «Олком-Лізинг» просило суд замінити сторону виконавчого провадження ПАТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» на його правонаступника ТОВ «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» щодо виконання рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 24.03.2015 року №707/142-15-ц.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 23 червня 2023 року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що у даній справі, що у даній справі виконавчі листи не видавалися, оскільки позивач не звертався з відповідною заявою. Крім того, суд врахував ту обставину, що рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності на предмет іпотеки має правовстановлюючий характер та не вимагає добровільного чи примусового виконання відповідачем. також, суд звертає увагу, що рішення було винесене судом 24.03.2015 року та в апеляційному порядку не оскаржувалося.

Водночас, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21), при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження суди мають встановити чи не сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після спливу строку виконавчого провадження не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого.

Суд врахував, що відсутні будь-які відомості чи докази про відкриття виконавчого провадження з часу ухвалення рішення суду від 24.03.2015 року.

З наведених вище обставин вбачається, що звернення із заявою, яка містить вимогу про заміну сторони виконавчого провадження щодо боржника відбулося поза межами строку встановленого для пред`явлення виконавчих документів до виконання, а тому підстави для заміни сторони виконавчого провадження у суду відсутні.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ТОВ «Олком-Лізинг» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною, прийнятою з неповним з`ясуванням судом дійсних обставин справи, без належного дослідження наявних доказів, з порушенням норм матеріального та процесуального права, просило суд її скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву ТОВ «Олком-Лізинг».

Апеляційна скарга мотивована тим, що враховуючи те, що рішенням суду визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом визнання права власності, який передбачає звернення безпосередньо до державного реєстратора чи нотаріуса для проведення відповідної реєстраційної дії, будь-які виконавчі провадження за даним фактом не розпочиналися.

Саме тому ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не звертався до суду із заявою про видачу виконавчих листів, оскільки участь органу виконавчої служби для виконання рішення про визнання права власності не потрібна. Неможливо пропустити строк пред`явлення до виконання неіснуючих виконавчих документів, тобто таких що не видавалися і не повинні були видаватися в силу закону.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», судове рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно є підставою державної реєстрації права власності та інших речових прав.

Вказує, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Звернуто увагу, що в оскаржуваному судовому рішенні суд погодився з позицією заявника про те, що виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності не потребує видачі виконавчих документів, однак відмовляючи в задоволенні заяви товариства дійшов висновку про пропуск строків для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 24.03.2015 року по справі № 707/142/15-ц позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1103-ЧД-КЛ від 25.09.2007 року, укладеним між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 на отримання кредиту в розмірі 14 568 375,86 грн., звернуто стягнення на нерухоме майно, а саме комплекс: магазин, кафе-бар, сауна з прибудовами і підвалом (Літ А-І), котельня (Літ Б), вбиральня ( ОСОБА_2 ), гаражі ( ОСОБА_3 ), торгівельний ларьок ( ОСОБА_4 ), вбиральня (Літ З), огорожа (№1-5), замощення (Літ І), загальною площею 269,5 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,1890 га, що перебуває у власності ОСОБА_1 шляхом визнання права власності на зазначене майно за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, 60; ) за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» судові витрати, що складаються з оплати судового збору в сумі 243,60 грн.

Рішення суду набрало законної сили 04.04.2015 року.

09.10.2020 року ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» разом з ТОВ «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» уклали договір про відступлення прав вимоги, за яким в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або поручителів, зазначених у Додатках №1, 2 до цього Договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обовязки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), договорами застави та договорами поруки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстрів у додатках №1,2 до цього Договору. Сторони домовились, що відступленням Банком Новому кредитору прав вимоги за договорами іпотеки (застави), що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань Боржників за Основними договорами та були посвідчені нотаріально, відбувається за окремим договором, який укладається між сторонами одночасно із укладенням цього Договору та підлягає нотаріальному посвідченню.

У Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги від 09.10.2020 року, міститься Реєстр кредитних договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, серед яких у пункті 106 зазначена ОСОБА_1 з договором №1103-ЧД-КЛ від 25.09.2007 року.

09.10.2020 року ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» уклало договір з ТОВ «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки та застави.

п. 1 договору визначено, що за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до Іпотекодавців (Заставодавців), зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за договорами іпотеки (іпотечними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом «Основні договори», надалі за текстом Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та порядку, визначених цим Договором.

Згідно п. 2 договору, за цим Договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами.

У Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 09.10.2020 року міститься Реєстр договорів іпотеки/застави, права вимоги за якими відступаються, та іпотекодавців/заставодавців за такими договорами, серед яких у пункті 113 зазначена ОСОБА_1 з договором №1103-ЧД від 25.09.2007 року.

Попередньо рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 24.03.2015 року, яке набрало законної сили, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1103-ЧД-КЛ від 25.09.2007 року, укладеним між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 на отримання кредиту, звернуто стягнення на нерухоме майно, що перебуває у власності останньої, шляхом визнання права власності на зазначене майно за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» судові витрати, що складаються з оплати судового збору в сумі 243,60 грн.

Тобто даним рішенням суду звернуто стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання права власності, а не стягнення боргу за кредитним договором.

Судом першої інстанції було вірно враховано ту обставину, що рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності на предмет іпотеки має правовстановлюючий характер та не вимагає добровільного чи примусового виконання відповідачем.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з пунктом 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що подана заява містить вимогу про заміну сторони виконавчого провадження, яке не відкривалось та поза межами строку встановленого для пред`явлення виконавчих документів до виконання, а тому підстави для заміни сторони виконавчого провадження у суду відсутні.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів з огляду на таке.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду (дивитись mutatis mutandis постанову Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17, пункти 73-75) оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку норми статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з нормами статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України.

З такою заявою про заміну учасника справи правонаступником ТОВ «Олком-Лізинг» не зверталось.

Відповідно, лише до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

У випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження).

За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.

Такий висновок про застосування статті 442 ЦПК України викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21).

З урахуванням наведеного, для вирішення питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні вирішальним є встановлення наявності відкритого виконавчого провадження, в якому ставиться таке питання.

З таких же висновків виходив Верховний Суд у постанові від 10 серпня 2022 року у справі № 127/2-2509/09 (провадження № 61-2001св22) та постанові від 15 лютого 2023 року у справі №520/17203/13 (провадження № 61-4475св22).

Крім того, у пунктах 81-82 постанови Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) викладено наступне: «на стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства»

У даній справі установлено та не заперечується заявником, що виконавчий лист на виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності, судом не видавався. Виконавче провадження у даній справі ніколи не відкривалось, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за умов відсутності відкритого виконавчого провадження відсутні підстави і для заміни сторони виконавчого провадження.

Зміст вимог ТОВ «Олком-Лізинг» зводиться саме до заміни стягувача у виконавчому провадженні на підставі статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 35, 258, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 23 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 вересня 2023 року.

Судді: