ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/1903/21 Номер провадження 22-ц/814/4180/23Головуючий у 1-й інстанції Мальцев С.М. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

розглянувши в м.Полтаві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії державного виконавця Зінківського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми)

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 08 лютого 2022 року, прийнятої під головуванням судді Мальцева С.М. в сел. Котельва,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Зіньківського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі - державний виконавець ВДВС), зобов`язати державного виконавця вжити передбачених Законом України «Про виконавче провадження» вичерпних заходів щодо своєчасного і повного виконання рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 06 травня 1996 року, зобов`язати державного виконавця ВДВС у зв`язку зі збільшення встановленого законом неоподатковуваного мінімуму доходів громадян пропорційно збільшити (нарахувати до сплати) суму грошових коштів, що виплачується за зазначеним грошовим зобов`язанням, та провести індексацію сум відшкодування шкоди, завданої йому каліцтвом (втрата заробітку та сторонній побутовий догляд) згідно із Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Вказував,що протягом тривалого часу зазначене рішення суду не виконується, чим порушуються його права на матеріальне забезпечення внаслідок каліцтва.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 08 лютого 2022 року скаргу задоволено частково.

Визнано оскаржувану бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) неправомірною.

Зобов`язано державного виконавця ВДВС вжити передбачених Законом України «Про виконавче провадження» вичерпних заходів щодо своєчасного і повного виконання рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 06 травня 1996 року.

В іншій частині вимог відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що державний виконавець під час примусового виконання судового рішення безпідставно не здійснює всіх у сукупності виконавчих дій у виконавчому провадженні з метою стягнення заборгованості з боржника, тим самим порушує право стягувача на стягнення існуючої заборгованості та виконання судового рішення.

Водночас суд зазначив, що не підлягають задоволенню вимоги про зобов`язання державного виконавця у зв`язку зі збільшення встановленого законом неоподатковуваного мінімуму доходів громадян пропорційно збільшити (нарахувати до сплати) суму грошових коштів, що виплачується за спірним грошовим зобов`язанням, та провести індексацію сум відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_1 каліцтвом, так як ці вимоги підлягають розгляду у позовному провадженні за правилами відповідного судочинства.

Ухвалу оскаржив ОСОБА_1 в частині не задоволених вимог скарги, в апеляційній скарзі посилаючись на порушення норм матеріального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити рішення, яким задовольнити скаргу в повному обсязі.

Зазначав, що державним виконавцем не виконуються вимоги ч. 1 ст. 535 ЦК України, згідно якої у разі збільшення встановленого законом неоподатковуваного мінімуму доходів громадян сума, що виплачується за грошовим зобов`язанням фізичній особі (на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, за договором довічного утримання (догляду) та в інших випадках, встановлених договором або законом), пропорційно збільшується.

Також вказав, що державний виконавець при обрахуванні сум відшкодування шкоди не дотримується вимог абзацу шостого частини першої статті другої Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», де передбачена індексація сум відшкодування шкоди, завданої фізичній особі каліцтвом.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 05 липня 2022 року ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 08 лютого 2022 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 06 липня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Постанову Полтавського апеляційного суду від 05 липня 2022 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції у зв`язку з порушенням норм процесуального права.

Апеляційний розгляд справи колегія суддів вважає за можливе провести у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про отримання судових повісток, а ВДВС - шляхом надіслання судових повідомлення на електронну адресу.

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

З матеріалів справи вбачається,, що рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 06 травня 1996 року стягнуто з колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» Зіньківського району, с. Малі Будища, починаючи з 26 липня 1995 року, довічно на користь ОСОБА_1 щомісячно компенсацію втраченого заробітку та витрат на частковий сторонній побутовий догляд.

На даний час КСП "Прогрес" реорганізовано та його правонаступником є сільськогосподарський багатофункціональний кооператив "Прогрес".

На виконання зазначеного рішення суду Зіньківським районним судом видано виконавчий лист від 06.05.1996 року № 2-130/1996 рік, який скаржник 08.05.1998 року пред`явив на виконання відділу державної виконавчої служби Зіньківського районного управління юстиції (на даний час Зіньківський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Вказаний виконавчий лист державною виконавчою службою був втрачений, тому на даний час на виконанні знаходиться дублікат виконавчого листа від 26.11.2015 року № 530/1824/15-ц виданий на підставі ухвали Зіньківського районного суду від 26.11.2015 року (виконавче провадження № 49862182).

Виконавче провадження було повторно відкрито 18.01.2016 року. Згідно резолютивної частини виконавчого листа на користь ОСОБА_1 з боржника підтягає стягненню щомісяця компенсація за втрачений заробіток в сумі два мільйона вісімсот тисяч крб. (28 грн.) та компенсація витрат на частковий сторонній побутовий догляд в сумі п`ятсот тисяч крб. (5 грн.).

Відмовляючи в частині заявлених вимог про зобов`язання державного виконавця ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в зв`язку із збільшення встановленого законом неоподатковуваного мінімуму доходів громадян пропорційно збільшити (нарахувати до сплати) суму грошових коштів, що виплачується за даним грошовим зобов`язанням та провести індексацію сум відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_1 каліцтвом (втрата заробітку та сторонній побутовий догляд) згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення", районний суд вважав що це не є бездіяльністю, так як в Законі України «Про виконавче провадження» не міститься обов`язку державного виконавця самостійно здійснювати відповідний перерахунок. Такі вимоги пов`язані з захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, що розглядається відповідно у позовному провадженні за правилами відповідного судочинства.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

У частині третій статті 5 ЦК України визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

У пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Тлумачення статті 5 та пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що за загальним правилом, дія актів цивільного законодавства в часі має футороспективний характер, тобто спрямована на майбутнє. У зв`язку з чим законодавець передбачає, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Проте із загального правила про застосування актів цивільного законодавства до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ними чинності пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень передбачається виняток і допускається застосування ЦК України до прав та обов`язків, які продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно з частиною першою статті 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до частини першої статті 1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед.

Згідно зі статтею 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. За заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду.

Таким чином, з моменту прийняття судом рішення про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, особа має право на його збільшення у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати.

Тобто, цивільним законодавством для охорони прав фізичних осіб - кредиторів встановлена можливість збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю у триваючих правовідносинах шляхом звернення з відповідними вимогами до суду.

Зазначений висновок узгоджується з постановами Верховного Суду 11 листопада 2020 року у справі № 686/7590/18, від 16 січня 2020 року у справі № 709/323/17.

Отже, в обов`язки державного виконавця не входить здійснення будь-яких перерахувань розмірів відшкодування шкоди, що були визначені раніше судовим рішенням, а тому вимоги скарги ОСОБА_1 в цій частині є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги в оскаржуваній частині висновків районного суду не спростовують.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375 , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 08 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28.09.2023 року.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна