З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Номер провадження 2/229/1023/2023
02 жовтня 2023 року Дружківський міський суд Донецької області в складі:
судді Лапченко О.М.,
за участі секретаря Терещенко С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дружківка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи таким, що втратила право користування житловим приміщенням,

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, згідно якого просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що згідно ордеру на житлову площу в гуртожитку від 04.05.1989 р. № 154 ОСОБА_3 було надано право зайняття разом із сім`єю у кількості 4 осіб кімнати АДРЕСА_2 . Наразі у даній квартирі зареєстровані ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 (син, відповідач по справі), ОСОБА_1 (невістка, позивачка по справі) та ОСОБА_4 (онука). В даній квартирі відповідач зареєстрований, але фактично у ній не проживає у період з 2014 року і по даний час. Фактично у даній квартирі проживає лише позивач разом із дочкою ОСОБА_5 . Незважаючи на те, що відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, він не несе відповідних витрат на комунальні послуги та інших витрат на утримання цієї квартири, позивач фактично позбавлена можливості оформити субсидію, а також вирішити питання про приватизацію цієї квартири. Оскільки питання щодо позбавлення права користування житловим приміщенням можливо вирішити лише в судовому порядку, то за вказаних вище обставин позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 лютого 2022 відкрито провадження по справі, вирішено судовий розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час, місце розгляду справи була повідомлена належним чином, просила розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного провадження.
Повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі або про відкладення судового засідання від нього на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий.
Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі.
При цьому, за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі.
У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що відповідно до Ордеру на житлову площу в гуртожитку № 154 від 04.05.1989 року ОСОБА_3 надано право заняття з родиною житлової площі в гуртожитку АДРЕСА_3 . Ордер виданий на підставі рішення адміністрації профспілкового комітету та комітету комсомолу Завода ім. Е.І.Квірінга № 63 від 14.04.1989 року. Склад родини: ОСОБА_3 , 1962 року народження, ОСОБА_6 , 1965 року народження (дружина), ОСОБА_7 , 1983 року народження (донька), ОСОБА_2 , 1986 року народження (син) (а.с.11).
Тобто власником гуртожитку є територіальна громада міста Бахмут Донецької області в особі Бахмутської міської ради.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.14).
Позивачем надано довідку з КП «Бахмутська управляюча компанія» від 01.12.2021 року, згідно якої зазначено, що в АДРЕСА_1 , яка належить територіальній громаді м. Бахмут, мешкають особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (наймач, помер), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (син), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (невістка), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (онука) (а.с.12).
Згідно акту від 09.12.2021 року, наданого ЖЕД № 3 КП «Бахмутська ЖУК», ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично не мешкає з 2014 року (а.с.13).
В даній справі між сторонами наявний спір щодо права відповідача на квартиру АДРЕСА_4 , вирішуючи який суд враховує наступне.
Відповідно до статті 18 ЖК України управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником.
Згідно зі статтю 15 ЖК України виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів на території району, міста, району в місті здійснюють управління житловим фондом місцевих Рад, здійснюють контроль за використанням і схоронністю житлового фонду, приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої Ради, видають ордери на жилі приміщення.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів міських рад належать повноваження щодо управління об`єктами житлово-комунального господарства, що перебуває у комунальній власності відповідних територіальних громад, розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності.
Статтею 129 ЖК України визначено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку.
Відповідно до статті 130 ЖК України порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Особливості користування жилою площею в гуртожитку, який підлягає передачі у власність територіальної громади, визначаються законом.
Статтею 61 ЖК України також визначено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.
Статтею 47 Конституції України та статтею 9 ЖК України гарантовано право громадянина на житло, відповідно до якого ніхто не може бути виселеним із займаного житла або обмежений у праві користування жилим приміщенням, не інакше як на підставі і у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до частини 1, 2 статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Згідно зі статтею 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що положення Житлового кодексу України не передбачають право зареєстрованої особи у кімнаті в гуртожитку звертатися до суду з вимогами про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням у гуртожитку особи, яка є членом сім`ї наймача.
Поряд із цим норми статті 391 ЦК України надають власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином, саме власник гуртожитку може звернутися до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в ньому.
Тобто особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням у гуртожитку, що належить до комунальної власності, за позовом власника гуртожитку в особі органу місцевого самоврядування чи іншої уповноваженої ним особи (наймодавця).
Відповідно до ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.
Нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача.
У справах про визнання осіб такими, що втратили право користування житловими приміщеннями, на стороні позивача можуть виступати власник житлового приміщення, наймач, члени його сім`ї, в тому числі ті, за якими зберігається право на користування житлом як за тимчасово відсутніми, або ті, що отримали броню (статті 73-75 ЖК України). Позивачем за цими вимогами може бути також наймодавець (житлово-експлуатаційна організація тощо).
Судом достовірно встановлено, що позивач зареєстрована у спірній кімнаті, однак не є наймачем або власником спірної кімнати АДРЕСА_5 , нею також не надано доказів того, що факт реєстрації відповідача у спірній квартирі порушує її законні права та інтереси.
Звертаючись до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_4 , позивач посилається на те, що відповідач зареєстрований у зазначеній кімнаті, але не користується нею з 2014 року.
Між тим, позивач не надала суду доказів видачі їй в установленому порядку ордеру на квартиру АДРЕСА_4 , в якій вона зареєстрована.
Суд враховує, що відповідач навіть не була вписана в ордер, виданий наймачу - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , як член його родини, тож, на переконання суду, позивач з огляду на положення діючого законодавства не вправі вимагати визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у гуртожитку, оскільки такі вимоги у даній справі заявляються не власником чи уповноваженою ним особою.
Таким чином, враховуючи, що позивач не надала суду належних доказів щодо видачі їй в установленому порядку ордеру на спірну квартиру у гуртожитку, позивач не є членом сім`ї наймача згідно ордеру, власником гуртожитку чи уповноваженою ним особою вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою у гуртожитку, не заявляються, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 18, 61, 129, 130 Житлового Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 77, 78, 81, 82, 89, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя - О.М. Лапченко