Провадження № 2-з/359/103/2023
Справа № 359/9098/23
УХВАЛА

про забезпечення позову

18 вересня 2023 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Муранова-Лесів І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

встановив:

14.09.2023 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на майно та поділ майна.

Одночасно до позовної заяви додано заяву про забезпечення позову, з проханням вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок реєстраційний номер 208, розташований за адресою : АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо вказаного будинку.

Подану заяву обґрунтовано тим, що нею подано позов до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на майно та поділ майна. Спірним майном із відповідачем є нерухоме майно будинок, який розташований в АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок побудований ними спільно з відповідачем та 05.03.2019 зареєстрований в реєстрі за № 208.

Крім того заявник зазначає, що оскільки будинок зареєстровано на відповідача, існує ймовірність, що він може в будь-який момент здійснити відчуження спірного житлового будинку на користь інших осіб, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому ОСОБА_2 неодноразово повідомляв їй, що відчужить вказаний будинок та вона нічого не отримає.

Зміст та форма заяви відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, до заяви додано документ, що підтверджує сплату судового збору відповідно до пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно.

Згідно ч. 1 ст. 157 Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про встановлення спільного проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з липня 2016 року по січень 2022 року; визнати право спільної сумісної власності на будинок під АДРЕСА_1 ; поділити вказаний будинок шляхом стягнення з ОСОБА_2 половину вартості будинку на її користь в розмірі 1079600 грн.

З долученої до позовної заяви інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.05.2023 № 333501489, 05.03.2019 зареєстровано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 .

Таким чином зі змістом позовної заяви та доданих матеріалів встановлено, що метою забезпечення позову є збереження матеріального об`єкта спору до вирішення справи в суді, а також виконання можливого судового рішення.

Враховуючи викладене, а також, зважаючи на ту обставину, що відомості щодо наявності у відповідача достатньої суми грошових коштів чи цінного рухомого майна, за рахунок яких можливе виконання рішення суду у разі задоволення позову, слід дійти висновку, що обраний вид та спосіб забезпечення у вигляді накладення арешту є співмірним та достатнім для забезпечення позову та запобігатиме ризику можливого відчуження майна, за рахунок якого можливе виконання рішення суду.

За таких обставин, заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно підлягає задоволенню в зазначеній частині.

Разом із з цим вимога щодо накладення заборони на вчинення відповідачу будь-яких дій щодо будинку, є очевидно необґрунтованою, оскільки не конкретизовано, які саме дії слід заборонити вчиняти, а також не наведено підстав, та відповідних доказів що їх підтверджують, вважати, що такі дії можуть перешкоджати виконанню рішення щодо стягнення вартості частки у спільному майні.

За змістом п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується за виконавчим документом про накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог та що підлягають негайному виконанню.

Крім того відповідно до ч. 7 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Частино 2 ст. 154 ЦПК України визначено, що зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Відповідно до п. 1,2 ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

При цьому відповідно до ч. 5 даної статті розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Враховуючи викладені обставини, слід дійти висновку щодо відсутності підстав зустрічного забезпечення, оскільки позивач має зареєстроване місце проживання на території України, що підтверджується даними її паспорта, працює та має джерело постійного доходу, що підтверджується долученою довідкою ТОВ «НОВАС», отже підстави вважати, що майновий стан позивача або її дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в частині відшкодування відповідачу можливих збитків у разі відмови у задоволені позову, на даний час відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.151-153ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на житловий будинок реєстраційний номер 208, розташований за адресою : АДРЕСА_1 .

В межах виконання даної ухвали визначити, що стягувачем є : ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППФО НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ); боржником : ОСОБА_2 (дата народження та РНОКППФО не відомо, адреса місця проживання АДРЕСА_3 ).

Ухвала судді набирає законної сили з моменту її винесення 18 вересня 2023 року і підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Копію даної ухвали направити для відома та виконання Бориспільському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), стягувачу та боржнику.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду, або через Бориспільський міськрайонний протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя І. В. Муранова-Лесів