Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/1918/23
номер провадження 2/695/898/23

16 жовтня 2023 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Середи Л.В.,
секретаря с/з Оніщенко Н.В.,
представника позивача адвоката Побиванця Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золотоноша в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення аліментів, посилаючись на те, що вона з 24.06.1989р. перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.08.2010р. розірвано. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із позивачем, оскільки має інвалідність ІІ групи з дитинства безстроково.
Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19.10.2010р., на підставі якого був виданий виконавчий лист №2-2107/2010р., відповідач був зобов`язаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина в твердій грошовій сумі 300 гр., щомісячно безстроково починаючи з 19 серпня 2010р.

Однак ОСОБА_2 належним чином рішення суду не виконував, аліменти не сплачував, а тому, станом квітень 2023р. за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів в сумі 89 510,00 грн.

Позивач зазначає, що сина вона утримує самостійно, відповідач жодної допомоги не надає, а тому вважає, що за несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язання по сплаті аліментів на утримання дитини, з нього має бути стягнено неустойку (пеню). При цьому позивач зазначає, що згідно проведеного розрахунку пені із серпня 2018р. по березень 2023р. розмір останньої складає 610 132 гр. 55 коп., в той же час сукупний розмір заборгованості по сплаті аліментів за той же період складає 89 510 гр., а тому, виходячи з положень ч. 1 ст. 196 СК України розмір пені не може перевищувати розміру заборгованості по сплаті аліментів, і просить стягнути суму неустойки (пені) у розмірі 89 510 грн.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05.06.2023р. відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу надано термін на надання відзиву на позовну заяву.

У судовому засіданні позивач та її представник на задоволенні позову наполягали у повному обсязі з підстав, які наведені у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечували.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив до суду не надав, з будь-якими клопотаннями не звертався, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у порядку визначеному чинним законодавством, а саме на останню відому адресу місця проживання відповідача направлялися позовна заява з додатками та судові повістки, які отримані відповідачем, що стверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явився без поважних причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд, урахуванням вказаного, приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19.10.2010р. у справі №2-2107/2010р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 300 гр., щомісячно, безстроково.

На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні Золотоніського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Заборгованість по аліментах ОСОБА_2 , станом на березень 2023 року, становить 89 510.00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах здійсненого державним виконавцем Золотоніського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Зеленюк О.В.

Статтею 198 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно роз`яснень, викладених в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Згідно з розрахунком суми неустойки за прострочення сплати аліментів, наданого позивачем, розмір неустойки з урахуванням періодів заборгованості, а саме з серпня 2018 року по березень 2023 року становить 610 132 гр., 55 коп., однак, зважаючи на приписи ч. 1 ст. 196 СК України, згідно з якою розмір неустойки не може перевищувати розмір заборгованості, позивачка правомірно просила стягнути на її користь 89 510 гр. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець встановив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %.

За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

Наданий позивачем розрахунок пені досліджений судом, сумнівів чи заперечень не викликає та відповідачем не спростовується, доказів які б спростували твердження позивача про наявність заборгованості по сплаті аліментів відповідачем не надано. Судом не встановлено обставин, які б об`єктивно перешкоджали відповідачу сплачувати своєчасно аліменти на утримання дитини. Відповідач є особою працездатного віку, відомості про незадовільний стан здоров`я або інші обставини, які б могли вплинути на можливість позивача сплачувати аліменти у матеріалах справи відсутні. Матеріали справи не містять доказів, що на відповідача накладались штрафи за невиконання рішення про стягнення аліментів.

При розгляді справи суд виходить з диспозитивності та рівності сторін процесу, які закріплені в ст.ст. 12, 13, 81 та 89 ЦПК України, а саме що сторони користуються рівними правами на власний розсуд, кожна сторона зобов`язана довести перед судом ті обставини на які вона покликається, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Разом з тим, відповідач вказаних позовних вимог не спростував, відзив на адресу суду не подавав, розрахунок позивача не заперечив.

Таким чином судом встановлено наявність достатніх підстав для стягнення з відповідача (боржника) пені за прострочення сплати аліментів.

Враховуючи положення ст. 196 СК України, з урахуванням передбаченого законом обмеження розміру стягуваної пені ста відсотками розміру заборгованості із відповідача підлягає стягненню на користь позивача пеня за несплату аліментів у розмірі 89 510 гр.

Враховуючи, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн., що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. 6,12, 13,18, 263, 265, 268, 279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 180, 196 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 в сумі 89 510 (вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір на користь держави в сумі 1073,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст. 354, 355 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Середа Л.В.