Справа № 588/1475/23
№ провадження 2/588/307/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2023 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судових засідань Безкоровайної А.С., представника позивача Сумцова Є.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСТАПЕНКО Євген Михайлович, державний виконавець Тростянецького відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ГЛУШКО Віта Володимирівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача

Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. у липні 2023 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що позивач дізнався про те, що відносно нього було відкрито виконавче провадження № 65403614. Адвокатом було направлено запит до державного виконавця з метою ознайомлення з матеріалами вказаного виконавчого провадження. Так, 12.05.2021 року було відкрито виконавче провадження про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості на суму 9256,99 грн. за виконавчим написом від 22.01.2021 №3437, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. та звернено стягнення на доходи позивача.

Представник позивача, вважає, що вказаний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступного. Підстави стягнення заборгованості позивачу невідомі. 20.02.2015 року позивачем із ПАТ «Дельта Банк» було укладено кредитний договір. Але позивачу не відомо про існуючі кредитні чи боргові зобов`язання у сумі 9256,99 грн. перед ТОВ «Фінпром Маркет».

Відповідачем на адресу позивача жодних повідомлень з розрахунками заборгованості не надходило, заборгованість у сумі 9256,99 грн. є оспорюваною, ОСОБА_3 її не визнає, розрахунок заборгованості позивач не отримував, а відтак у приватного нотаріуса не було підстав для вчинення оспорюваного виконавчого напису.

Представник позивача ОСОБА_4 посилався на те, що чинна редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, який з позивачкою не укладався. Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визнано незаконною та чинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Нотаріально посвідчений договір між сторонами не укладався, а отже це є безумовною підставою для визнання судом оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Посилаючись на указані обставини, представник позивача ОСОБА_4 просить суд: 1) визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, вчинений 22.01.2021 року та зареєстрований у реєстрі за №3437, про стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість у розмірі 9256,99 грн., таким, що не підлягає виконанню; 2) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн.; 3) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_3 понесені ним витрати на отримання професійної правничої допомоги.

Стислий виклад позиції відповідача

Представник відповідача ТОВ «Фінпром Маркет» в судове засідання не з`явився, Товариством відзив не подано, але надіслано заяву про визнання позову.

Позиція третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та державний виконавець Тростянецького відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Глушко В.В. у судове засідання не з`явились, письмових пояснень не надали.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників

Ухвалою суду від 18.07.2023 року було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

25.07.2023 до суду надійшли клопотання відповідача про врегулювання спору за участі судді, про визнання позовних вимог та зменшення витрат на правничу допомогу.

Представник позивача ОСОБА_4 04.09.2023 подав заяву про розподіл судових витрат

Ухвалою суду від 05.10.2023 клопотання відповідача про врегулювання спору за участі судді залишено без задоволення

Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» 20.02.2015 укладено кредитний договір № 003-18551-200215.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 22.01.2021 був вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі №3437, за яким нотаріусом звернено стягнення із ОСОБА_3 , як боржника за кредитним договором №003-18551-200215 від 22.01.2021 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за період з 26.04.2018 по 22.01.2021, яка складається з: 6901,79 грн. заборгованості за тілом кредиту, 805,20 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами; 1500 грн. заборгованості за нарахованою та несплаченою пенею; 50 грн. за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 9256,99 грн., що підлягає стягненню (а.с.9).

У виконавчому написі зазначено, що право вимоги ПАТ «Дельта Банк» до позивача за кредитним договором №003-18551-200215 від 22.01.2021 року перейшло на підставі Договору факторингу від № 408/К від 27.04.2018 до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», на підставі Договору факторингу № 1/Д від 15.10.2020 - перейшло до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», на підставі договору факторингу № 18102020-ФК від 18.10.2020 - перейшло остаточно до відповідача.

На підставі оспорюваного виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі № 3437 від 16.07.2020 року за заявою відповідача державним виконавцем Тростянецького відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Глушко В.В. постановою від 22.01.2021 було відкрито виконавче провадженні №65403614 (а.с.8).

Під час виконавчого провадження 17.05.2021 винесено постанову державним виконавцем Глушко В.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.10).

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано.

Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт.

Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Судом установлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 22.01.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Доказів того, що Кредитний договір №003-18551-200215 від 20.02.2015 року, і який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально відповідач суду не надав, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

За таких обставин, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Поряд з цим доказів набуття прав вимоги за Кредитним договором №003-18551-200215 від 20.02.2015 року та доказів безспірності заборгованості відповідач суду не надав, визнавши позов. Підстави для неприйняття визнавання відповідачем позову судом не установлено.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису позов адвоката Сумцова Є.С., поданий в інтересах ОСОБА_3 є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Висновки суду щодо розподілу судових витрат

Відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу(стаття 133 ЦПК України).

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Відповідач визнав позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Ураховуючи викладене, з позивача слід стягнути 50% суми судового збору, яка підлягає відшкодуванню позивачу, решту суми слід компенсувати позивачу з держаного бюджету.

Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. просив суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5500 грн.

Відповідач подав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 2850 грн. 00 коп., посилаючись на те, що справа не є складною, належить до категорії малозначних, судова практика є усталеною, гонорар адвоката не відповідає критеріям співмірності та середній вартості адвокатських послуг в аналогічних справах. Крім того, відповідач просив врахувати вчинення ним дій для врегулювання спору мирним шляхом.

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За приписами частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137 ЦПК України).

Позивач в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав Договір про надання правничої допомоги від 10 липня 2023 року та Додаток № 1 до нього (послуги оплачуються з розрахунку 1000 грн. за 1 годину, загальна сума гонорару за виконання доручення у справі про визнання виконавчого напису складає 5500 грн.); Акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 15.08.2023, квитанцію від 09.08.2023 про перерахування позивачем адвокату Сумцову Є.С. коштів на загальну суму 5500 грн.

В Акті приймання-передачі наданих послуг № 1 від 2023 представник позивача надав детальний опис робіт (наданих послуг) з наведенням здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт (узгодження правової позиції з клієнтом, аналіз законодавства та практики, підготовка позовної заяви - 3500 грн. з розрахунку 3 год. 30 хв. витраченого часу; підготовка адвокатського запиту - 500 грн. до державного виконавця, підготовка заяви про забезпечення позову 500 грн., виходячи з витрат часу 30 хв., ознайомлення з матеріалами справи 500 грн., виходячи з витрат часу 30 хв., представництво інтересів клієнта в судовому засіданні 1000 грн., виходячи з витрат часу 1 год., підготовка заяви про розподіл судових витрат - 500 грн., виходячи з витрат часу 30 хв., підготовка заперечення на клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу 500 грн., виходячи з витрат часу 30 хв.

Обсяг наданих адвокатом Сумцовим Є.С. послуг позивачу, які зазначені в Акті № 1 від 2023 підтверджується матеріалами справи, в якій містяться всі підготовлені указаним представником процесуальні документи. Крім того, протоколом судового засідання від 05.10.2023 підтверджується фактична участь у ньому адвоката Сумцова Є.С. При цьому, суд враховує, що участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні.

Доводи відповідача про невідповідність понесених позивачем витрат на оплату правничої допомоги критерію співмірності є необґрунтованими зважаючи на такі мотиви.

Сума витрат ОСОБА_3 в розмірі 5500 грн. відповідає умовам Договору про надання правничої допомоги від 10.07.2023 року та Додатку № 1 до нього, та ураховуючи кількість заявлених позовних вимог є співмірною з часом витраченим адвокатом на узгодження позиції з клієнтом, підготовку позовної заяви та іншими наданими послугами, які були неминучими (підготовка адвокатського запиту для збору доказів, ініціювання заходу забезпечення позову ураховуючи звернення відповідача оспорюваного виконавчого напису до примусового виконання та утримання з нього 9256,99 грн., участь у судовому засіданні тощо).

Належність цієї справи до категорії малозначних не свідчить про те, що обсяг послуг адвоката та час, що він витрачає у таких категоріях справ не повинен належно оцінюватись на оплачуватись.

Посилання відповідача на те, що середня вартість адвокатських послуг в аналогічних справах становить 2850 грн., який самостійно обчислено відповідачем з власних міркувань, суд не бере до уваги, оскільки такий критерій визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат не передбачено ЦПК України.

Подане відповідачем клопотання про врегулювання спору за участі судді суд не може врахувати як підставу для зменшення розміру витрат позивача на оплату правової допомоги, яке було залишено без задоволення, оскільки з огляду на зміст позову та позицію сторони позивача по суті цього клопотання в ході судового розгляду, указане клопотання містило завідомо неприйнятні для ОСОБА_3 умови мирного врегулювання спору, який не визнав сам факт наявності заборгованості за Кредитним договором №003-18551-200215 від 20.02.2015 року та вважав порушенням його прав будь-які вимоги відповідача до нього щодо сплати коштів.

За таких обставин, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, понесені позивачкою у цій справі витрати на правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача в сумі 5500 грн.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСТАПЕНКОМ Євгеном Михайловичем, 22.01.2021 та зареєстрований у реєстрі за №3437, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості у розмірі 9256 (дев`ять тисяч двісті п`ятдесят шість) грн. 99 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на користь ОСОБА_2 суму сплаченого ним судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. та витрати на отримання професійної правничої допомоги в сумі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Повернути ОСОБА_5 з Державного бюджету 50% судового збору, що підлягає відшкодуванню, сплаченого згідно з квитанцією №67Е1-Х0ВС-НА0С-АНЕК від 13.07.2023 року у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 06.10.2023 року

Сторони:

Позивач

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Відповідач

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», , адреса місцезнаходження: вул.Стельмаха Михайла, 9-А офіс 204 м.Ірпінь Київська область, 08200

Треті особи

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСТАПЕНКО Євген Михайлович адреса: вул.Мала Житомирська, 6/5 м.Київ, 01001

Державний виконавець Тростянецького відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ГЛУШКО Віта Володимирівна адреса: вул.Благовіщенська, 55 м.Тростянець Сумська область, 42600

Суддя М.В.Щербаченко