Справа № 727/7463/23
Провадження № 4-с/727/16/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Гавалешка П.С.,

за участю секретаря судового засідання Ільчука М.В.,

заявника ОСОБА_1

представника заявника: ОСОБА_2 ,

стягувача: ОСОБА_3 ,

представника стягувача: Рендюк Н.В.,

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця щодо визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії.

Заява обґрунтована тим, що 06.07.2023 року скаржник дізналася про відсутність в матеріалах виконавчого провадження, оригіналу виконавчого листа, а тому всі дії вчинені у період з 27.01.2020 року по 21.10.2022 року у виконавчому провадженні мають бути визнані протиправними та скасовані.

Заявник та в її інтересах представник адвокат Кутровська Н.М. в судовому засіданні підтримали доводити скарги та просили її задовольнити.

Державний виконавець в судовому засіданні заперечував доводи скарги та просив суд залишити вказану скаргу без розгляду.

Стягувач та його представник адвокат Рендюк Н.В. заперечували вказану скаргу просили суд залишити її без розгляду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження ВП № 51114733, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до 447, ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною 2 ст. 126 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Разом із тим, згідно роз`яснень, які містяться в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 17 жовтня 2014 року N 6, відповідно до статті 449 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові.

При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

При цьому поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

В постанові Великої палати Верховного суду від 03 жовтня 2018 року у справі N 320/7888/16-ц, вказано, що стосується дотримання процесуальних строків, то, слід вважати, що сторони повинні таких дотримуватись та пропуск таких, за загальним правилом, призводить до втрати права особою на вчинення певної процесуальної дії у даному випадку на подання скарги.

Як вбачається з заяви скаржник вказує, що ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження 06.07.2023 року їй стало відомо про відсутність оригіналу виконавчого листа в матеріалах справи, а тому всі дії вчинені у період з 27.01.2020 року по 21.10.2022 року у вказаному виконавчому провадженні мають бути визнані протиправними та скасовані.

Разом з тим, заявником не додано до скарги письмових доказів того, коли саме їй стало відомо про вказані порушення.

Приймаючи до розгляду вказану скаргу, суд був позбавлений можливості переконатися у достовірності вказаних скаржником строках ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Тому для всебічного повного та об?єктивного розгляду вказаної справи судом було витребувано копії матеріалів вказаного виконавчого провадження для з`ясування всіх обставин справи.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом ст.126 ЦПК України.

Такий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 17 лютого 2021 року у справі № 757/9754/13-ц, від 30 серпня 2021 року, від 04 жовтня 2021 року у справі № 387/452/19 та від 15 вересня 2021 року у справі № 414/2586/20.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Однак, як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 , 16.05.2023 року ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження, (а.с. 26 у ВП), окремо слід зазначити, що у своїй заяві від 20.06.2023 року (а.с. у ВП 17), адресованій до Першого відділу ДВС (зареєстровано 21.06.2023 року, зазначила про те, що вже звертала увагу, що у виконавчому провадженні є копія виконавчого листа, оригіналу немає. З цих підстав незаконними є всі дії, включаючи штрафи, арешти, тощо». Просила закрити виконавче провадження з вищенаведених підстав, скасувати штрафи, арешти рахунків, право водіння та керування ТЗ.

Отже, вказані письмові заяви, які наявні у виконавчому провадженні спростовую твердження заявника та її представника про те, що факт порушення її прав стало їм відомо тільки 06.07.2023 року.

Крім того, у самій скарзі представник скаржника ОСОБА_2 зазначила, «що в ході розгляду Шевченківським районним судом м.Чернівці 07.03.2023 року скарги ОСОБА_4 на постанови державного виконавця про накладення арешту на рахунки боржника та встановлення обмеження керування ТЗ, було встановлено, що в матеріалах справи містилась кольорова копія виконавчого листа».

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною скаргою аж 06 липня 2023 року, тобто через досить тривалий час після встановлення фактичних обставин про порушення її прав, не надавши при цьому жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строків, звернення до суду з даною скаргою із таким тривалим запізненням.

Обставини наявності оригіналу виконавчого листа в матеріалах ВП по суті не впливає на обсяг обов`язку скаржника щодо необхідності виконання судового рішення, яким її зобов`язано не чинити перешкоди у зустрічах батька і дитини. При цьому слід врахувати, що виконавчий лист був вчасно та правомірно пред`явлений стягувачем до виконання, його вини у ситуації, що склалась немає.

Отже, враховуючи, викладене, суд приходить до висновку, що скаржник пропустила визначений частиною першою статті 449 ЦПК України десятиденний строк на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, і нею не було надано клопотання про поновлення вказаних строків та доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого процесуального строку, про які їй стало відомо.

Враховуючи вище викладене та керуючись ст. 126, 127, 353, 354, 447, 449 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя П. С. Гавалешко