Справа №949/1491/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2023 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

представника позивача: адвоката Власик В.Я.,

представника відповідача: Петрулі О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференцзв`язку справу за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Власик Вікторію Яківну (ордер серії ВК №1096110 від 25.07.2023) звернувся в суд з позовом до відповідача Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України та просить визнати незаконним та скасувати наказ т.в.о.генерального директора Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України Юрія Болоховця від 22 травня 2023 року №1117 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , яким за неналежне виконання посадових обов`язків (безконтрольність за відведенням і таксацією лісосік, порушенні законодавства при перерахунку рентної плати) ОСОБА_1 , директору філії Висоцьке лісове господарство Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України оголошено догану.

Позовні вимоги представником позивача - адвокатом Власик В.Я. мотивовані тим, що відповідно до додаткової угоди до трудового договору, укладеного 03 квітня 2023 року між ДСГП Ліси України в особі генерального директора Лицура І.М. та директора філії Висоцьке лісове господарство ОСОБА_1 було укладено трудовий договір від 14 грудня 2022 року в новій редакції, згідно якого позивач наймається на посаду директора філії Висоцьке лісове господарство ДП Ліси України на строк з 15 грудня 2022 року по 19 грудня 2023 року з випробувальним строком на 3 місяці.

Наказом т.в.о.генерального директора ДСГП Ліси України Ю.Болоховця від 22 травня 2023 року №1117 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 за неналежне виконання посадових обов`язків (безконтрольність за відведенням і таксацією лісосік, порушенні законодавства при перерахунку рентної плати) ОСОБА_1 , директору філії Висоцьке лісове господарство Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України, оголошено догану.

Вважає оскаржуваний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності незаконним.

Зазначає, що відповідачем було порушено як процедуру, строки притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, так і не обґрунтовано порушення ним посадових обов`язків, які б слугували причиною для накладення такого стягнення. Проте, відповідач в наказі обмежився загальними фразами без зазначення де, коли, ким та чи були взагалі допущені порушення щодо відведення і таксації лісосік, в чому виявилось порушення законодавства при перерахунку рентної плати, коли це мало місце, які наслідки це мало, чи заподіяна проступком шкода.

При цьому зауважує, що складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку.

Тому для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем, необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку, а невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Оскільки позивач належним чином виконував та виконує всі свої посадові обов`язки, притягнення його до дисциплінарної відповідальності є протиправним, а оскаржуваний наказ незаконним.

У свою чергу, 04 вересня 2023 року представником відповідача - Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України Петрулею О.В. через канцелярію суду подано клопотання про поновлення строку на подання відзиву, яке ухвалою суду від 04 вересня 2023 року задоволено.

Так, згідно поданого відзиву, представник відповідача просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

У відзиві зазначено, що в ході проведення службового розслідування за фактом встановлення усіх причин та обставин, що призвели до перевиходу запасів деревини та нестачі лісопродукції на ділянках суцільних санітарних рубок у Річицькому лісництві філії Висоцьке лісове господарство встановлено, що під час проведення контрольних переліків лісосік відведених під рубки головного користування та суцільних санітарних рубок в Річицькому лісництві було виявлено ряд порушень та недоліків. Зокрема, в кварталі 10 виділі 4 (1), виділ 5 (2), площа 1.0 га всупереч вимог п. 4, 10 Методичних вказівок з відведення і таксації лісосік, видачі лісорубних квитків та огляду місць заготівлі деревини в лісах Держкомлісгоспу, затверджених наказом Державного комітету лісового господарства України від 22.11.2010 №403 та листа Державного комітету лісового господарства України від 19.02.2003 №02-13/154, яким зобов`язано проводити відведення і облік всіх видів рубок, пов`язаних з веденням лісового господарства по кожному таксаційному відділу, працівниками лісництва, а саме лісничим ОСОБА_2 , помічником лісничого ОСОБА_3 та майстром обходу №2 ОСОБА_4 було проведено відведення двох таксаційних виділів, що свідчить про необізнаність перелічених вище осіб з нормативно-правовими документами стосовно ведення лісового господарства.

Одночасно, при здійсненні контрольного переліку дерев взятих в рубку на певних ділянках, було виявлено розбіжності по кубомасі. Дане заниження в запасі ліквідної деревини відбулося по причині навмисного заниження діаметрів дерев. І як вказує представник відповідача, зазначене порушення стало можливим в результаті внесення завідомо неправдивих даних у матеріали відводу і таксації лісосік посадовими особами Річицького лісництва філії Висоцьке лісове господарство: лісничим ОСОБА_2 , помічником лісничого ОСОБА_3 , майстром лісу ОСОБА_4 та майстром обходу ОСОБА_5 . Також виявлені факти нестачі та лишків лісопродукції, а саме нестача лісопродукції в кварталі 3 виділі 28 (4) площа 1.0 га та лишків в кварталі 33 виділі 19, площею 1.0. Вказаних осіб наказом філії Висоцьке лісове господарство ДП Ліси України №70 від 18.04.2023 притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

При цьому, за порушення перерахунку рентної плати комісія рекомендувала притягнути до дисциплінарної відповідальності директора філії Висоцьке лісове господарство.

Представником відповідача у відзиві зауважено, що у разі невиконання трудових обов`язків, що визначаються статутом, положенням або правилами внутрішнього розпорядку, до працівника можуть бути застосовані заходи дисциплінарної відповідальності.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Власик В.Я. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задоволити з наведених нею підстав. Крім того, просила стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору.

Представник відповідача Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України Петруля О.В. у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими.

Водночас, представник відповідача просила врахувати наведені у відзиві обставини та факти при ухвалені рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У ст. 2 КЗпП України передбачено, що право громадян на працю - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімально розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою.

Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Як слідує зі ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно із ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Отже, як встановлено судом, згідно додаткової угоди до трудового договору від 03 квітня 2023 року, укладеної між державним спеціалізованим господарським підприємством Ліси України, в особі Генерального директора Лицура І.М. та ОСОБА_1 (а.с. 6-9), останній найнятий на посаду директора Філії Висоцьке лісове господарство ДП Ліси України з 15 грудня 2022 року по 29 грудня 2023 року.

Відповідно до вказаної додаткової угоди до трудового договору, вона визначає функціональні обов`язки, права та відповідальність керівника Філії Висоцьке лісове господарство ДП Ліси України, тобто посади, яку обіймає позивач.

Разом з тим, як визначено п. 16 цієї ж додаткової угоди до трудового договору, за невиконання чи неналежне виконання обов`язків передбачених саме даною додатковою угодою, сторони можуть нести відповідальність.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно та точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно з ч. 2 ст. 140 КЗпП України, щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Так, у судовому засіданні представник відповідача вказала, що у зв`язку виявленням 18 квітня 2023 року неналежного виконання директором Філії Висоцьке лісове господарство ДП Ліси України ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків, було доручено провести службове розслідування за результатами якого підтверджено факт неналежного виконання ним своїх функціональних обов`язків, зокрема: безконтрольність за відведенням і таксацією лісосік, порушення законодавства при перерахунку рентної плати.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, саме за результатами службового розслідування, на підставі висновку такого розслідування від 15 травня 2023 року, наказом т.в.о. генерального директора Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України Юрія Болоховця від 22 травня 2023 року №1117 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , за неналежне виконання посадових обов`язків (безконтрольність за відведенням і таксацією лісосік, порушення законодавства при перерахунку рентної плати) ОСОБА_1 , директору Філії Висоцьке лісове господарство ДП Ліси України оголошено догану (а.с.13).

За приписами ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:

1) догана;

2) звільнення.

Згідно з ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

За приписами ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

При вирішенні питання про правомірність притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності підлягає з`ясуванню, в чому конкретно проявилось порушення трудової дисципліни, чи додержані власником або уповноваженим ним органом, передбачені статтями 147 - 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи правомочним органом накладено дисциплінарне стягнення, чи не закінчився для цього встановлений строк, чи не застосовувалося вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при обранні виду стягнення ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника, про що вказано у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року №9.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17 (провадження № 14-157цс19) зроблено висновок, що роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором, і про які працівник не був проінформований належним чином.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 червня 2018 року у справі № 664/2820/15-ц (провадження № 61-19602св18) зроблено висновок, що ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків.

Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року в справі № 572/1644/17-ц (провадження № 61-42575св18) зроблено висновок, що порушенням трудової дисципліни визнається невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, тобто для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Зокрема, у трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості, згідно з яким не можна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість.

Аналогічні правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладені, також, у постановах Верховного Суду від 27 квітня 2021 року в справі № 461/8132/17 (провадження № 61-9697св19) та від 13 травня 2022 року в справі №331/2395/20 (провадження №61-211св22).

Водночас, за приписами статті 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, слід зазначити, що у наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

При цьому, наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи локального акта, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності.

Виконання всіх цих вимог є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішення, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників.

Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Так, при наданні оцінки правомірності порядку накладання на позивача дисциплінарного стягнення та законності обставин його накладення, слід зазначити наступне.

Отже, повертаючись до обставин цієї справи, слід зазначити, що оспорюваний наказ №1117 від 22 травня 2023 року про накладення на позивача дисциплінарного стягнення не містить чіткого формулювання суті і обставин проступків допущених позивачем, у тому числі коли вони мали місце, достатніх даних про конкретні винні дії позивача щодо порушення посадових обов`язків, які б могли бути підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності і оголошення догани.

В оспорюваному наказі наведене неконкретне твердження про неналежне виконання посадових обов`язків та не вказано в який день і за яких обставин це відбулося.

На думку представника відповідача, у висновку службового розслідування від 15 травня 2023 року вказано про виявлені порушення, які полягають у неналежному виконанні посадових обов`язків, а наказ №1117 від 22 травня 2023 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани лише затверджує матеріали службового розслідування. Вина позивача встановлена в ході службового розслідування, зокрема за безконтрольність за відведенням і таксацією лісосік та за порушення законодавства при перерахунку рентної плати.

Такі посилання представника відповідача суд не бере до уваги, так як наведене нічим об`єктивно не підтверджено, оскільки такий висновок суду не наданий, що позбавляє суд можливості упевнитися у достовірності виявлених та підтверджених порушень, вчинених позивачем під час виконання своїх посадових обов`язків.

Тому, посилання в оспорюваному наказі на висновок службового розслідування від 15 травня 2023 року не є достатнім, оскільки саме роботодавець мав у прийнятому рішенні викласти обставини проступків та дані про конкретні винні діяння позивача (час, місце, спосіб, дія чи бездіяльність).

Крім того, у оспорюваному наказі відповідачем не наведено, які саме пункти додаткової угоди до трудового договору були порушені позивачем, оскільки саме у ній визначені обов`язки, які покладені на позивача, як керівника Філії Висоцьке лісове господарство ДП Ліси України.

Крім того, недоречним та безпідставним є посилання представника відповідача на те, що посадові обов`язки позивача також визначені і в Положенні про Філію Висоцьке лісове господарство ДП Ліси України, так як це суперечить п. 16 додаткової угоди до трудового договору від 03 квітня 2023 року, що наявна у матеріалах справи.

Також, на підтвердження свого твердження, представником відповідача дане Положення суду не надано ні до матеріалів справи, так і на ознайомлення під час дослідження письмових доказів у справі.

Отже, зважаючи на наведене та за відсутності деталізації обставин, які позивачу ставляться у провину, суд позбавлений можливості оцінити наявність порушень посадових обов`язків, які є складовими трудової функції працівника, перевірити дотримання роботодавцем строків застосування дисциплінарного стягнення, визначених статтею 148 КЗпП України.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 149 КЗпП України. до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Водночас, законодавець зобов`язав роботодавця повідомити працівника під розписку про оголошене стягнення, про що зазначено у ч. 4 ст. 149 КЗпП України.

Однак, відповідачем дана норма Закону знехтувана, оскільки оспорюваний наказ не містить відомостей про ознайомлення з ним позивача.

Натомість, однією із підстав винесення оспорюваного наказу є пояснення ОСОБА_1 від 17 травня 2023 року.

Втім, як встановлено в ході розгляду справи, будь-які пояснення позивача з приводу притягнення його до дисциплінарної відповідальності також не долучено до матеріалів справи.

І взагалі, як зазначила представник позивача у судовому засіданні, про існування оспорюваного наказу, позивач дізнався лише у липні місяці, у зв`язку з чим відразу було подано позов про скасування даного наказу.

Суд зауважує, що вказані обставини представником відповідача не спростовані та не заперечувалися з наданням підтверджуючих доказів.

Отже, як підсумок, представник відповідача в ході розгляду справи, на підтвердження своїх доводів про підставність винесення оспорюваного наказу, документів, які послугували винесенню наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суду не додала, що дає суду підставу для сумніву у їх існуванні.

Зважаючи на встановлене, суд вважає, що і обставини, які наведені у відзиві, є голослівними, оскільки не підкріплені доказами.

З огляду на викладене, наказ №1117 від 22 травня 2023 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани не може бути визнано законним.

Водночас відповідачем доводи позивача з приводу незаконності вказаного наказу №1117 від 22 травня 2023 року не спростовані.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України).

Як за матеріалами справи, так і в ході розгляду справи, не встановлено, що відповідачем виконано належним чином обов`язок з надання доказів наявності фактів винного вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Суд зауважує, що оскільки оспорюваний наказ не містить чітких формулювань суті та обставин допущеного проступку, відсутні докази вини позивача та наявності причинного зв`язку між діями і неналежним виконанням покладених на позивача посадових обов`язків, а містить лише загальні, а не конкретні посилання на порушення. Не можна дійти до однозначних висновків про доведення вини позивача і накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Отже, позивача було безпідставно притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а тому його вимоги про визнання незаконним та скасування наказу незаконним та скасування наказу від 17.06.2021 № 79 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Інші наведені відповідачем доводи в обґрунтування своєї позиції не спростовують наведених висновків суду. Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

При подачі позову, позивачем сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнуті судові витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 21, 139, 140, 147-149, 233 КЗпП України, ст.ст. 4, 12, 13, 23, 76-78, 81, 89, 141, 265, 352, 354, 355 ЦПК України суд -,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності - задоволити.

Визнати незаконним та скасувати наказ т.в.о. генерального директора Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України Юрія Болоховця від 22 травня 2023 року №1117 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , яким за неналежне виконання посадових обов`язків (безконтрольність за відведенням і таксацією лісосік, порушення законодавства при перерахунку рентної плати) ОСОБА_1 , директору філії Висоцьке лісове господарство Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України оголошено догану.

Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України ( на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.).

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено о 16-00 год. 19 вересня 2023 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 25 вересня 1996 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області.

Відповідач: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», , юридична адреса: вул. Шота Руставелі, 9а, м. Київ.

Суддя:підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.