Справа № 585/3308/23
Номер провадження 2/585/825/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання Ковган О.В.,

Справа № 585/3308/23, провадження № 2/585/825/23

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у залі судових засідань у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні справу про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представник позивача: Дашко Володимир Миколайович, який діє на підставі довіреності № 2235-К-Н-О від 30.08.2022.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

До суду звернулося АТ КБ «Приватбанк», інтереси якого представляє Дашко В.М. з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором № б/н від 26.02.2011 у розмірі 91038,23 грн. та 2684,00грн. сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 26.02.2011 року. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. У подальшому кредитний ліміт збільшився до 75000 грн. Щодо встановлення зміні кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Порядок внесення змін до умов договору визначений п.п. 1.1.3.2.3, 1.1.3.1.9, 1.1.5.2, 1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого Договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті, www.privatbank.ua , згідно яких обслуговується відповідач. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Посилаючись на норми ч.2 ст. 639, ст. 207, ч.2 ст. 638 ЦК України представник позивача зазначає, що підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Позивач свої зобов`язання за укладеним договором виконав у повному обсязі. Відповідач погашення кредиту у повному обсязі не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 17.07.2023 становить 91038, 23 грн. і складається з 74990 грн. заборгованості за тілом кредиту, та 16048,23 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом. Добровільно відповідач борг не погашає, тому банк змушений звернутись до суду з даним позовом.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

До позовної заяви додано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.127).

22 серпня 2023 року судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.135).

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити (а.с.126)

Відповідачу направлено копію позову з додатками, роз`яснено право подати відзив, ухвала направлена за зареєстрованим місцем проживання (а.с.137), відзив до суду не надходив.

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

26.02.2011 заповнено анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від імені ОСОБА_1 (а.с.18).

В анкеті-заяві зазначено, про видачу останній платіжної картки «Карта Універсальна, з кредитним лімітом 3000 грн., а також вказано про згоду з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між банком та нею Договір про надання банківських послуг (а.с.18).

До позову долучена Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яка містить загальну інформацію щодо відповідача та датована 25.02.2021, та Анкета Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців та керівників, яка містить згоду на використання простого електронного підпису від 25.02.2021 (а.с.19, 20).

До позову долучений паспорт споживчого кредиту, не підписаний відповідачем (а.с.21-24)

До указаної заяви позивачем додано Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.25) та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг», які також не підписані відповідачем (а.с.26-49).

До позову додано копію наказу банку про затвердження Умов та Правил надання банківських послуг для ПриватБанку, яка не містить необхідних реквізитів (підписів, печаток) (а.с.50).

З довідки ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від відповідачу надано кредитну картку: № НОМЕР_1 , дата відкриття 26.02.2011 року, термін дії до 08/14, кредитну картку НОМЕР_2 дата відкриття 22.04.2013, терміном дії 08/16, тип карток «Універсальна», кредитну картку НОМЕР_3 дата відкриття 22.04.2013, терміном дії 04/17- карта Універсальна з фото, кредитну картку НОМЕР_4 дата відкриття 19.08.2013, терміном дії 05/17 карта Універсальна Голд, кредитну картку НОМЕР_5 дата відкриття 11.11.20147, терміном дії 12/17карта Універсальна Голд, кредитну картку НОМЕР_6 дата відкриття 01.06.2017, терміном дії 02/21 карта Універсальна Голд, кредитну картку НОМЕР_7 дата відкриття 25.02.2021, терміном дії 11/24 карта Універсальна Голд (а.с.17).

З довідки АТ КБ «Приватбанк» щодо зміни умов кредитування та обслуговування картки оформленої на відповідача вбачається, що кредитний ліміт на виданих їй картках змінювався (збільшувався, зменшувався) (а.с.16).

З виписки за договором №б/н за період з 26.02.2011 19.07.2023 вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами: розраховувалась за товари в магазинах, переказувала кошти, поповнювала мобільний, тощо (а.с.59-125).

Також позивачем долучений розрахунок заборгованості за договором №б/н від 26.02.2011 станом на 17.07.2023, в якому вказано, що заборгованість відповідача становить 91038,23 грн. і складається з 74990 грн. заборгованості за тілом кредиту, та 16048,23 грн. заборгованості за простроченими відсотками (а.с.13-15).

Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості, які врегульовані нормами Глави 71 Цивільного кодексу України.

Норми права, застосовані судом:

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII«Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII).

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні у справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно - правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Мотиви суду.

Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому, так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для часткового задоволення позову.

Суд прийшов до такого висновку, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, то вони не містять доказів того, що підписана відповідачем анкета-заява підтверджує ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг ПриватБанку, зокрема з тими умовами, що стосуються права банку на підвищення відсоткової ставки за кредитом, збільшення кредитного ліміту, сплату пені та штрафів за невиконання зобов`язання за укладеним з нею кредитним договором. Крім того, у анкеті-заяві не зазначено, в якій саме редакції були чинними Умови та Правила.

За відсутності ж підпису позичальника про ознайомлення з Умовами і Правилами, які діяли на момент укладення договору, та регулюють порядок нарахування та розмір відсотків за кредитним договором і відповідальність позичальника за неналежне виконання зобов`язання, суд позбавлений можливості перевірити, чи на момент отримання відповідачем кредитних коштів вказані документи містили наведені банком у позовній заяві умови, зокрема, щодо можливості одностороннього збільшення кредитного ліміту, розміру та порядку нарахування процентів за користування кредитними коштами та неустойки (пені, штрафів).А роздруківки Умов та Правил, Тарифів із сайту банку не можуть бути належними доказами, оскільки такі повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

У цьому випадку не підлягають застосуванню правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» до моменту звернення до суду із вказаним позовом.

Без надання доказів про ознайомлення відповідача саме з тими Умовами і Правилами банківських послуг, на підставі яких розрахована заборгованість відповідача за кредитним договором, відсутність у анкеті-заяві умов договору щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору.

Отже, твердження позивача, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, є безпідставними.

З довідки ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від відповідачу надано кредитну картку: № НОМЕР_1 , дата відкриття 26.02.2011 року, термін дії до 08/14, кредитну картку НОМЕР_2 дата відкриття 22.04.2013, терміном дії 08/16, тип карток «Універсальна», кредитну картку НОМЕР_3 дата відкриття 22.04.2013, терміном дії 04/17- карта Універсальна з фото, кредитну картку НОМЕР_4 дата відкриття 19.08.2013, терміном дії 05/17 карта Універсальна Голд, кредитну картку НОМЕР_5 дата відкриття 11.11.20147, терміном дії 12/17карта Універсальна Голд, кредитну картку НОМЕР_6 дата відкриття 01.06.2017, терміном дії 02/21 карта Універсальна Голд, кредитну картку НОМЕР_7 дата відкриття 25.02.2021, терміном дії 11/24 карта Універсальна Голд (а.с.17).

Відповідно до виписки по рахунках, наданих позивачем АТ КБ «Приватбанк» (а.с.59-125) вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами.

Тому, враховуючи, що заборгованість відповідача за кредитним договором розрахована банком з врахуванням положень, передбачених Умовами та Правилами надання банківських послуг, яких відповідач не підписувала, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість у розмірі 74990 грн., що становить тіло неповернутого кредиту, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості за простроченими відсотками.

Долучені позивачем документи не підтверджують досягнення сторонами згоди щодо розміру кредиту та порядку сплати процентів.

Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача та її контактну інформацію та не містить даних про умови кредитування, в ній відсутня відмітка про те, яку картку відповідач просила видати.

03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа № 342/180/17).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Як вбачається з матеріалів справи, ані витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», ані витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису відповідача .

Паспорт споживчого кредиту, доданий до позову, також відповідачем не підписаний, при цьому, навіть у разі його підписання, як указано у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Розрахунок заборгованості також не є документом, який може підтверджувати умови кредитування.

Враховуючи викладене, суд, розглянувши справу на підставі наданих доказів, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення із відповідача заборгованості по процентах.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2210,86грн. судового збору, що пропорційно до задоволених вимог (74990 х 2684 : 91038,23 = 2210,86).

Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5, 12, 13,19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

Суд вирішив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 74990 (сімдесят чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто) грн. 00 коп. заборгованості за кредитним договором б/н від 26.02.2011, яка виникла станом на 17.07.2023 року та 2210 (дві тисячі двісті десять) грн. 86 коп. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова