Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

20 вересня 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі судді Алєйнікова В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Алєйнікову В.О. у справі № 490/10190/16-ц,-

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

1. У жовтні 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах якого діють законні представники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, Виконавчого комітету Миколаївської міської ради за участю третіх осіб: Миколаївська міська рада та Служба у справах дітей Центрального району м. Миколаєва про визнання правочину недійсним, визнання недійсними свідоцтв про право власності та витребування майна.

2. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

3. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 31 травня 2023 року - рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову.

Визнано недійсним протокол від 05 листопада 2015 року № 1 загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Анттей» щодо збільшення статутного капіталу за рахунок внесення майна ОСОБА_2 , яке складається з житлового будинку літ. А-2, загальною площею 151 кв.м, житловою площею 37,7 кв.м, господарських будівель та споруд та земельної ділянки кадастровий номер :01:011:0005, площею 424 кв.м, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним свідоцтво про право власності від 24 листопада 2015 року на вказаний житловий будинок та на земельну ділянку кадастровий номер :01:011:0005, площею 424 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по .

Витребувано у ОСОБА_4 в інтересах якого діють законні представники ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 житловий будинок 24/1 та земельну ділянку кадастровий номер :01:011:0005, площею 424 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані по АДРЕСА_1 у спільну сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4 134 грн.

4. 04.09.2023 року від ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про перерахунок судових зборів.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2023 року головуючого по справі визначено суддю Алєйнікова В.О.

5. 08.09.2023 року заявником подано заяву про відвід судді Алєйнікову В.О. обґрунтована тим, що, на думку заявника, суддя заінтересований в результаті розгляду справи, оскільки виніс рішення суду, що не відповідає Закону України.

Мотиви суду.

І……Під час розгляду поданої заяви суд виходив з таких норм міжнародного та національного законодавства.

1. Відповідно до статті 36 Цивільного Процесуального Кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому частиною 4 статті 36 цього Кодексу передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

2. Приписами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

3. Відповідно до сталої практики Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду повинно встановлюватися згідно з:

1)суб`єктивним критерієм - врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі;

2)об`єктивним критерієм - шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Як зазначає далі Європейський Суд з прав людини, "Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного".

3.1. Стосовно об`єктивного критерію Європейський Суд з прав людини наголошує на необхідності: "Визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність [судді]. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими". Іншими словами: "Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів". Далі Суд підкреслює, що: "З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві".

3.2. Суб`єктивний критерій розглядається з урахуванням особистих переконань та поведінки конкретного судді. Іншими словами, суддя не повинен проявляти будь-яким чином особисту упередженість або упередження. Проявами особистої упередженості і заняття позиції однієї зі сторін до видалення в нарадчу кімнату, можуть свідчити висловлювання, а також коментарі судді або надання підказок стороні, щодо розпорядження своїми процесуальними правами, які за своїм змістом дають зрозуміти, що у суду вже сформована правова позиція по даній справі і їм здійснюється сприяння однієї зі сторін процесу, з метою винесення завідомо сформованого рішення.

/див., окрім іншого, рішення у справах "Білуха проти України" /пункти 49-53/; "Бочан проти України" /пункт 66/; "Мироненко і Мартенко проти України" /пункт 66/, а також рішення у справах "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium) /п. 26/; "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain) /пункт 45/, «Fey проти Австрії» /пункти 28 та 30/, "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) /пункт 42/; Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy); Волков проти України, Білуха проти України та інші/.

3.3. У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений (рішення у справі Білуга проти України та у справі Ветштайн проти Швейцарії).

ІІ……Наведені норми доводять таке.

1. Для відводу судді мають бути передбачені законом підстави, серед яких можна виділити: участь в процесі під час прийняття попереднього рішення по цій справі в якості суб`єкта, залученого судом для сприяння правосуддю; пряма або непряма зацікавленість в прийнятті того чи іншого рішення; знаходження в родинних зв`язках з ким-небудь зі сторін або учасників процесу; наявність інших обставин, які можуть свідчити про відсутність об`єктивності та неупередженості в діях судді.

Проте, перелік підстав не є вичерпним і це концептуально правильно, оскільки різноманітні дії, висловлювання і, в цілому, поведінки судді можуть мати наслідком його відвід від розгляду справи.

2. Вищенаведене свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією. З одного боку, це дозволяє реалізувати конституційний принцип незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників. Мають місце випадки, коли використання інституту відводу судді спрямований на свідоме, невиправдане затягування процесу, що порушує права інших учасників і суперечить вимогам Конвенції щодо права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

3. З системного аналізу наведених норм вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості, та довести наявність таких обставин.

ІІІ……З огляду на наведене суд, повертаючись до обставин цієї справи, відзначає таке.

1. Обставиною, на яку посилається позивачка в обґрунтування заявленого відводу, як факт ухвалення судом під головуванням судді Алєйнікова В.О. хоча й вмотивованого, але неправильного під кутом зору суду вищої інстанції рішення.

Такі дії, з урахуванням наведених вище вимог діючого та міжнародного законодавства, про наявність зацікавленості /мовою заяви - "заінтересованості"/ з боку судді Алєйнікова В.О. не свідчать.

Отже, передбачені законом підстави для задоволення поданої позивачкою заяви є відсутніми.

2. Разом з тим, з метою недопущення у майбутньому недовіри з формуванням думки учасників процесу на правомірні очікування законності можливого рішення суду, що може бути сумнівом неупередженого рішення у справі в інших учасників процесу, та забезпечення їм загальних засад цивільного процесу, а також усунення будь-яких сумнівів, що суд не здатен винести неупередженого рішення, саме з ціллю підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи саме на засадах довіри до суду, вважаю за необхідне завити самовідвід по справі №490/10190/16-ц.

Керуючись ст. 36, 40 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

1.У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Алєйнікову В.О. у справі №490/10190/16-ц за заявою ОСОБА_1 про перерахунок судових зборів - відмовити.

2.Заяву судді Центрального районного суду м. Миколаєва Алєйнікова В.О. про самовідвід від розгляду цивільної справи №490/10190/16-ц - задовольнити.

Відвести суддю Алєйнікова В.О. від розгляду цивільної справи №№490/10190/16-ц за заявою ОСОБА_1 про перерахунок судових зборів.

Передати цивільну справу №490/10190/16-ц до канцелярії Центрального районного суду м. Миколаєва на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого складу суду, у порядку встановленому статтею 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В. О. Алєйніков