Справа № 191/3725/23
Провадження № 2/191/973/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Окладнікової О.І.,

за участі секретаря судового засідання Заламай О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

24.08.2023 року до суду через систему «Електронний суд» звернувся представник позивача адвокат Єрмак О.В. в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що позивач із відповідачем перебувають у шлюбі, шлюбні відносини фактично припинені, спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім`ї є те, що між сторонами втрачені всі фізичні та духовні зв`язки, згасло почуття взаємної любові один до одного, повага, дружба, взаємодопомога. Подальше спільне життя і збереження сім`ї позивач вважає неможливим, так як це суперечитиме їх з відповідачем інтересам, строку для примирення не потребує. У сторін немає спільних неповнолітніх дітей.

Розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ» територіальну підсудність Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області визначено за Старобільським районним судом Луганської області.

Згідно Розпорядження Верховного Суду № 1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», територіальну підсудність Старобільського районного суду Луганської області визначено за Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 01.09.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду у судовому засіданні.

У сьогоднішнє судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, про що в матеріалах справи мається підтвердження, направила на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про судове засідання.

Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрований 19.06.2020 року шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Старобільському району та місту Брянка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за актовим записом № 9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини: ОСОБА_5 (а.с.14).

У сторін немає спільних неповнолітніх дітей.

Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 , виданого 08.07.2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Старобільському району та місту Брянка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), позивач змінив ім`я з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 (а.с.11).

Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Пунктом 9 статті 7 Сімейного Кодексу України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Як зазначено у статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно із ст. 111 Сімейного кодексу України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У даному випадку позивач не вважає за можливе, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати його прийняти заходи до примирення.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом також встановлено те, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, сімейних відносин не підтримують, бажання до примирення у позивача відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як між сторонами відсутні взаємопорозуміння, втрачено почуття любові та поваги.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин та з врахуванням норм ст. 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам суспільства, у зв`язку з чим шлюб між ними повинен бути розірваний.

Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 21, 24, 56, 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб міжОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 19.06.2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Старобільському району та місту Брянка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за актовим записом № 9 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.115 СК України, направити рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.І. Окладнікова