Справа № 304/371/23 Провадження № 2/304/166/2023
У Х В А Л А

11 вересня 2023 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 та його представника адвоката Холмогорової Лариси Василівни до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Служба у справах дітей Ужгородської міської ради про надання дозволу на виїзд за кордон без згоди матері,

У С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Холмогорова Л.В. звернулися до суду з позовом, у якому просять: надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дозвіл на виїзд ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою відпочинку та участі у спортивних змаганнях (у тому числі з фехтування) до досягнення ним 16-річного віку за кордон (за межі території України) до Угорщини, Словаччини, Польщі, Австрії, Німеччини, Іспанії, Італії, Естонії, Латвії, Литви та до всіх інших країн Шенгенської угоди, до Румунії, Болгарії, Хорватії та всіх інших країн світу без дозволу (згоди) та супроводу матері дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дозвіл на виготовлення і отримання паспорта громадянина України та закордонного паспорта ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без дозволу (письмової згоди) матері дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з позовної заяви, відповідачем у справі є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 1-7).

Однак, з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 70179 від 12 травня 2023 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 21 червня 2007 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 62-63).

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», враховуючи неможливість здійснення правосуддя судами Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, розташованими на тимчасово окупованих територіях, Верховний суд розпорядженням від 05 липня 2022 року № 36/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим на Малиновський районний суд м. Одеси (окрім кримінальних проваджень, територіальна підсудність яких змінена на Святошинський районний суд міста Києва).

З аналізу вказаної норми закону випливала підсудність даної справи Малиновському районному суду м. Одеси.

Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач може бути внутрішньо переміщеною особою і мати тимчасове місце проживання на підконтрольній Україні території, оскільки додана до позовної заяви копія нотаріально завіреної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про надання згоди на тимчасові поїздки дитини за кордон складена та підписана ними 15 липня 2021 року у м. Ужгород Закарпатської області (а. с. 44).

Згідно повідомлення Управління соціального захисту населення Ужгородської районної військової адміністрації Закарпатської області від 03 травня 2023 року №65/01-27, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку, як внутрішньо переміщена особа на території Ужгородського району Закарпатської області не перебуває (а. с. 60).

З огляду на викладене, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, відповідач у якій зареєстрована на непідконтрольній території України, суддею також враховано імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру (абзац перший частини першої статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»).

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» центральний орган виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах зайнятості населення та трудової міграції, трудових відносин, соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну відповідає за забезпечення формування та ведення Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Згідно з пунктом 5 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509, з метою обліку внутрішньо переміщених осіб уповноважений орган веде Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб, держателем якої є Мінсоцполітики.

Так, відповідно до статті 16 Закону України «Про захист персональних даних» та ч. 6, 7 ст. 187 ЦПК України суддею здійснено запит до Міністерства соціальної політики України про надання відомості про те, чи перебуває ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку як внутрішньо переміщена особа (відповідно до відомостей Єдиної інформаційної бази про внутрішньо переміщених осіб) (а. с. 61).

Вказаний запит з кваліфікованим електронним підписом судді було надіслано на офіційні електронні адреси Міністерства соціальної політики.

Однак вісімнадцятого травня 2023 року на офіційну електронну адресу суду від Міністерства соціальної політики України надійшло повідомлення про необхідність надсилання документів офіційними каналами зв`язку (Укрпошта, система електронної взаємодії органів виконавчої влади) (а. с. 68), у зв`язку з чим вищевказаний запит надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно відповіді Міністерства соціальної політики України № 6572/0/2-39 від 22 травня 2023 року, яка надійшла до суду 13 червня 2023 року, у такого відсутні правові підстави для надання запитуваної судом інформації у зв`язку з тим, що запит за змістом не відповідає вимогам законодавства, а також зазначено, що інформація з ЄІБД ВПО може бути надана після надходження відповідної ухвали суду (а. с. 77, 78).

У зв`язку з наведеним ухвалою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 14 червня 2023 року витребувано у Міністерства соціальної політики України (вул. Еспланадна, 8/10, м. Київ, 01601) інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 ; вказано про необхідність надання зазначених доказів Перечинському районному суду Закарпатської області (89200, Закарпатська область, Ужгородський район, м. Перечин, пл. Народна, 15) у строк не пізніше п`яти днів із дня отримання копії цієї ухвали (а. с. 79-82).

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №673 вказану ухвалу судді вручено уповноваженому працівнику Міністерства соціальної політики 23 червня 2023 року (а. с. 86).

У зв`язку з відсутністю будь-якої відповіді, 26 липня 2023 року Міністерству соціальної політики надіслано повідомлення про необхідність виконанням вказаної ухвали судді про витребування доказів (а. с. 100).

Згідно витягу з трекінгу поштового відправлення «Укрпошта» 621, вищевказане повідомлення судді вручено уповноваженому працівнику Міністерства соціальної політики 31 липня 2023 року (а. с. 101).

У зв`язку з відсутністю будь-якої відповіді, 23 серпня 2023 року Міністерству соціальної політики повторно надіслано повідомлення про необхідність виконання вказаної ухвали судді про витребування доказів (а. с. 102).

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №537 зазначене повідомлення вручено уповноваженому працівнику Міністерства соціальної політики 31 серпня 2023 року (а. с. 104).

Як вбачається з повідомлення Міністерства соціальної політики України №9494/0/2-23/19 від 14 липня 2023 року, наданого на виконання хвали судді від 14 червня 2023 року про витребування доказів та яке надійшло до суду лише 06 вересня 2023 року, станом на 11 липня 2023 року згідно інформації, яка міститься у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, ОСОБА_2 , яка була зареєстрована та фактично проживала: АДРЕСА_2 ; має адресу фактичного проживання та листування: АДРЕСА_4 (а. с. 105, 106).

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Крім цього, статтею 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» як одну із засад організації судової влади проголошено право на повноважний суд, що передбачає розгляд справи у суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, та суддею, який визначається згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. Процесуальними кодексами визначаються вимоги до складу суду.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Усі справи, що підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, розглядаються судом за встановленими правилами підсудності, а їх порушення є ознакою незаконності рішення. Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Що стосується посилань позивача та його представника на форсм-мажорні обставини як на підставу для звернення з даним позовом саме до Перечинського районного суду Закарпатської області, то суд вважає такі неспроможними з огляду на наступне.

Так, те, що Автономну Республіку Крим анексовано ще з 18 березня 2014 року, а у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан в Україні з 24 лютого 2022 року, є загальновідомими фактами, які відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України не потребують доказування.

Проте, на думку судді, це не означає, що пов`язані із цим обставини можна вважати форсмажорними на всій території країни, що давало б позивачу можливість звертатись за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів до будь-якого суду на свій розсуд.

До того ж, законодавець подбав про виконання завдань та основних засад цивільного судочинства, передбачених ст. 2 ЦПК України, та змінив територіальну підсудність судових справ в умовах воєнного стану.

Крім цього слід зазначити, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку як ВПО (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ), з 14 вересня 2022 року фактично проживає за адресою: АДРЕСА_6 , що стверджується повідомленням в.о. начальника Управління соціального захисту населення Ужгородської районної військової адміністрації Закарпатської області Н.Маханець від 14 березня 2023 року № 150/01-27. Натомість малолітній син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до Єдиної інформаційної бази про внутрішньо переміщених осіб як ВПО не перебуває, про що свідчить відповідь цього ж уповноваженого органу від 27 березня 2023 року № 173/01-27 (а. с. 14, 54, 56).

До того ж, рішенням Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 19 лютого 2013 року (справа № 116/653/13-ц), копію якого додано до позовної заяви, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 10.07.2010 року Залізнимчним відділом реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, про що зроблено відповідний актовий запис № 227; після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишено прізвище « ОСОБА_4 »; визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із його матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_7 (а. с. 12-13).

Таким чином, оскільки зареєстрованим місцем проживання відповідача є АДРЕСА_4 , а пред`явлений позов не належить до позовів, підсудність яких відповідно до ст. 28, 30 ЦПК України визначається за правилами альтернативної чи виключної підсудності, тому справу слід передати на розгляд Голосіївському районному суду міста Києва, до територіальної юрисдикції (підсудності) якого вона належить.

Згідно з ч. 2 ст. 32 ЦПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст. ст. 27 ч. 1, 31 ч. 1 п. 1, 187 ч. ч. 6-7, 9, 258-261 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

цивільну справу № 304/371/23 за позовом ОСОБА_1 та його представника адвоката Холмогорової Лариси Василівни до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Служба у справах дітей Ужгородської міської ради про надання дозволу на виїзд за кордон без згоди матері передати на розгляд Голосіївському районному суду міста Києва (вулиця Полковника Потєхіна, 14А, м. Київ, 03127).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Ганько І. І.