Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1004/23
Провадження № 2/935/376/23
РІШЕННЯ

Іменем України

09 жовтня 2023 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської в складі:

головуючого судді Янчук В.В.,

за участю секретаря судового засідання Кумечко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженої відповідальністю «Щигліївка Агро» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до ТОВ «Щигліївка Агро» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 2, 4267 га, кадастровий номер :07:000:0026, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Між ОСОБА_1 , як орендодавцем та ТОВ «Щигліївка Агро», як орендарем було укладено договір оренди землі від 13.03.2020 року № б/н щодо оренди земельної ділянки строком на 7 (сім) років, та 06.04.2020 зареєстровано право оренди земельної ділянки, за № 36212802.

Крім цього, орендна плата вноситься в окремо обумовлені між сторонами строки до 31 грудня кожного року.

Однак відповідач у порушення умов договору орендну плату не сплачує, внаслідок чого загальна заборгованість орендаря по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою протягом 2020-2022 року складає 25 465,35 грн. Натомість орендар орендну плату не платив, заборгованості по орендній платі не погасив.

Враховуючи викладене, позивач просить суд розірвати договір оренди землі від 13 березня 2020 року № б/н, укладений між орендодавцем ОСОБА_1 та ТОВ «Щигліївка Агро» щодо оренди земельної ділянки площею 2, 4267 ґа для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер :07:000:0026), стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати в сумі 25465,35 грн. та понесені судові витрати.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 14 квітня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 липня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд.

Позивач, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача, ТОВ «Щигліївка Агро», будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи шляхом оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив до суду не подав, інших заяв та клопотань не наджодило.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, розглянувши матеріали цивільної справи, дійшов до таких висновків.

Судом установлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 2, 4267 га, кадастровий номер :07:000:0026, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Стрижівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області (далі земельна ділянка).

13 березня 2020 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Щигліївка Агро» укладено Договір оренди землі № б/н, відповідно до якого орендодавець ОСОБА_1 надав, а орендар ТОВ «Щигліївка Агро» прийняв у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,4267 га, кадастровий номер :07:000:0026, яка розташована на території Стрижівського старостинського округу, Коростишівської міської ради, Коростишівського району Житомирської області, строком на 7 (сім) років (а.с. 5,6).

Відповідно до п. 5 договору оренди, нормативна грошова оцінка земельної ділянки не зазначена.

Згідно з п. 9 договору оренди, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в грошовому виразі в сумі або в натуральній формі на момент розрахунку.

У п. 11 договорів оренди визначено, що орендна плата вноситься у такі строки до 31 грудня кожного року.

Згідно з п. 41 договору оренди, за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 04.07.2023 року вбачається, що товариством з обмеженою відповідальністю «Щигліївка Агро» за 2020-2022 роки орендна плата за договорами оренди землі не виплачувалась, жодних виплат відповідачем не здійснювалось (а.с. 22-24).

Відтак, за умовами Договору оренди землі за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2021 31.12.2021 сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції складає 7618,40 грн., за період 01.01.2022-31.12.2022 сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції 17534,17 грн., за період 01.01.2023-30.03.2023 сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції 21087,33, що підтверджується розрахунком суми заборгованості з урахування індексу інфляції надано позивачем та не спростовано відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Частиною 9 ст. 93 ЗК України також встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

За ст. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

У ст. 13 Закону України «Про оренду землі» зазначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Відповідно до п. 41 договорів оренди землі, зазначені договори набирають чинності з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із частиною першою статті 210 ЦК України та статті 6 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Таким чином, строк дії спірних договорів оренди землі починається після набрання ними чинності з моменту державної реєстрації, а не з моменту їх укладення.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. Таку правову позицію висловив Верховний суд України в постанові від 18.01.2017 у справі № 6-2777цс16, яка також була підтверджена і Постановою Верховного Суду від 27.06.2018 року по справі № 220/1897/16-ц.

Отже, обов`язок орендаря щодо сплати орендної плати та право орендодавців на її отримання виникає після проведення державної реєстрації договорів оренди землі.

Судом установлено, що Договір оренди землі від 13 березня 2020 року № б/н щодо оренди земельної ділянки площею 2,4267 га, кадастровий номер :07:000:0026, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Стрижівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 36212802 від 06.04.2020 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с. 7).

Згідно статті 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За положенням статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

За змістом ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

У п. «д» ч. 1 ст. 141 Земельного Кодексу України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Згідно договору оренди земельної ділянки, орендна плата становить 12% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки (п. 9 Договору), таким чином, розмір орендної плати за договором становить 6924,85 гривень на рік (без вирахування податків та обов`язкових платежів).

Судом установлено, що відповідач не сплатив позивачу орендну плату за весь час користування земельною ділянкою, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Отже, розмір невиплаченої орендної плати відповідачем позивачу за користування земельною ділянкою станом на день подачі позову становить 20774,55 грн, а індекс інфляції за вказаний період становить 4690,80 грн.

Відповідач не надав суду доказів виплати орендної плати позивачам.

Наведене вказує на порушення відповідачем, як орендарем за договором оренди, своїх договірних зобов`язань щодо виплати орендної плати.

Нормою п. 31 договору оренди землі встановлено обов`язки орендаря: проводити своєчасно розрахунки за орендовану землю, використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням.

Сторони в п. 38 спірний договорів оренди погодили, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

Згідно з пунктом «д» статті 141 Земельного кодексу України встановлено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28.02.2018 у справі № 587/173/15-ц за результатом розгляду справи про розірвання договорів оренди з підстав систематичної несплати орендної плати: «Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність».

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 у справі № 183/262/17 (провадження №61-41932сво18) зроблено правовий висновок щодо підстав для розірвання договору оренди землі з урахуванням пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, а саме підставою для розірвання договору оренди землі є систематичне невнесення орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематичне внесення орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом установлено, що відповідачем за 2020-2022 роки у строки визначені пунктом 11 договору оренди землі орендна плата позивачу не виплачена, що свідчить про тривале та істотне невиконання умов договору орендарем, що призвело до порушення прав орендодавця та є підставою для розірвання договору.

Таким чином, відповідачем умови договору оренди землі належним чином не виконуються, орендна плата, своєчасно не сплачується, що свідчить про ухилення відповідача від виконання зобов`язань зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою у визначений договором термін, що є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі.

Відповідачем не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також і доказів сплати орендної плати та розрахунку нарахованих сум.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому з ТОВ «Щигліївка Агро» на користь позивача, ОСОБА_1 необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок.

Керуючись статтями 10, 12, 81, 128, 141, 223, 263, 265, 354-355 ЦПК України, ст. 525, 526, 629, 651, 792 ЦК України суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 До Товариства з обмеженої відповідальністю «Щигліївка Агро» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі - задовольнити.

Розірвати договір оренди землі від 13 березня 2020 року № б/н, укладений між орендодавцем ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Щигліївка Агро» у зв`язку з чим припинити та скасувати речове право N 36212802 від 06.04.2020 року - право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:0026, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа земельної ділянки 2,4267 га., місце розташування Житомирська область, Коростишівський район, Стрижівська сільська рада.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Щигліївка Агро» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі в сумі 25 465 (двадцять п`ять тисяч чотириста шістдесят п`ять) гривень 35 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Щигліївка Агро» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2147 (три тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 09 жовтня 2023 р.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Щигліївка Агро», , юридична адреса: вул. Шевченка, буд.20а, с. Старосільці, Житомирського району, Житомирської області.

Суддя В.В.Янчук