Комінтернівський районний суд м.Харкова
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Маньковської О.О., за участю секретаря Литвиненко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи головний державний виконавець Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Волкова Катерина Вадимівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «КА «Пактум», АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо неправомірного накладення арешту на майно боржника неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просив визнати неправомірною постанову державного виконавця Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Волкової К.В. про накладення арешту на грошові кошти, зобов`язати державного виконавця скасувати арешт грошових коштів, накладений постановою від 30.03.2023 року, просив поновити строк для подання скарги.

В обґрунтування скарги зазначено наступне. В провадженні Основ?янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження № 50533767 за виконавчим листом № 641/11976/15-и від 14.07.2016 року та виконавчим листом № 641/596/15-ц від 21.12.2015 року.

30.03.2023 головним державним виконавцем Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Волковою Катериною Вадимівною, була винесена постанова про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 50533767, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «КА «Пактум» (ЕДРПОУ 41780855). Виконавець постановив накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів в сумі 105456,93 грн.

Копія постанови були направлена в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), в якому міститься рахунок заявника для виплати заробітної плати (зарплатний проект UA2791745 за місцем роботи у Державному підприємстві «Державна циркова компанія України». На підтвердження того, що вищезазначений рахунок призначений для виплати заробітної плати, заявником до скарги додано довідку Державного підприємства «Державна циркова компанія України» та довідку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 01.04.2023р.

Після того, як заявник дізнався про арешт коштів, які містяться на рахунку НОМЕР_1 , останній звернувся y відділення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» із запитом щодо зняття арешту, надавши довідку з місця роботи про цільове надходження коштів на рахунок Заявника за зарплатним проектом. Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» повідомив Заявнику про те, що банк отримав від Головного державного виконавця Основ?янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Волкової Катерини Вадимівни Постанову про арешт коштів боржника від 30.03.2023р. ВП 50533767. Постановою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів в сумі105456,93 грн. Водночас, представник АТ "КБ "Приватбанк" зазначив, що у постанові не зазначено, що накладення арешту має здійснюватися банком на всі кошти, крім цільових. Окрім того, представник АТ КБ "Приватбанк" зазначив, що, якщо арешт було накладено на грошові кошти, на які не може бути звернено стягнення, відповідно до чинного законодавства України, банк рекомендує сформувати у системі Інтернет-банкінгу Приват24 довідку про цільове призначення картки та звернутися з вказаною довідкою до виконавця для зняття арешту з таких рахунків.

04.04.2023р. та 13.04.2023 Заявник звертався до Головного державного виконавця Основ?янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Волкової Катерини Вадимівни та начальника Головного державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявами про зняття арешту (копію заяви з довідкою про цільовий характер зарахування коштів від АТ "КБ "Приватбанк" та довідкою від ДП «Державна циркова компанія України»). Однак до моменту звернення до суду відповіді на звернення від виконавця заявник так і не отримав, арешт виконавцем не знято. Крім того, ОСОБА_1 просив поновити строк на подання скарги щодо неправомірного накладення арешту на майно боржника неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи тим, що не був обізнаний про примусове стягнення з нього сум , крім того, відповіді на заяви 04.04.2023р. та 13.04.2023 не отримував.

На підставі викладеного скаржник просить задовольнити подану скаргу.

ОСОБА_1 подав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, вимоги скарги підтримав в повному обсязі.

Старший державний виконавець Основ?янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлений своєчасно і належним чином, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю «КА «Пактум», АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлені своєчасно і належним чином, до суду заяв не подавали.

Таким чином, виходячи з положень вимог ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути скаргу за відсутності учасників судового провадження.

Суд, дослідивши скаргу та додані до неї докази, дійшов наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лишена підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що 30.03.2023 головним державним виконавцем Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Волковою Катериною Вадимівною, була винесена постанова про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 50533767, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «КА «Пактум» (ЕДРПОУ 41780855). Постановою було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім копгів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів в сумі 105456,93 грн.

04.04.2023р. та 13.04.2023 ОСОБА_1 звертався до Головного державного виконавця Основ?янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Волкової Катерини Вадимівни та начальника Головного державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявами про зняття арешту

Вважаючи існування арешту на рахунок боржника, призначеного для виплати заробітної плати, незаконним, боржник звернувся до суду зі скаргою 04.05.2023 року.

Статтею 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Питання організації, порядку та умов виконання судових рішень і рішень інших органів, що підлягають примусовому виконанню, зокрема звернення стягнення на кошти боржника на рахунках в банках, передбачені як Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року (далі Інструкція…).

Відповідно до частини 7 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Якщо у заяві про відкриття виконавчого провадження не зазначено майно боржника та/або його кошти на рахунках у банківських установах, то у відповідно до статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на інших рахунках боржника, на накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно з п. 7 розділу VIII Інструкції…, розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, виконавець зобов`язаний винести постанову відповідно до абзацу другого частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на майно боржника, яке полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (частини третя-четверта статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому частина перша та друга стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» чітко визначають порядок звернення стягнення на майно боржника та обмеження щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться на банківських рахунках боржника , у випадках визначених законами, зазначеними у частині другій цієї статті, та на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Пунктом 10 Розділу VIII Інструкції… передбачено, що саме після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову.

При цьому пунктами 3, 14, 21 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Отже, зі змісту вищевказаних норм права слідує, що арешт є початковою та окремою стадією провадження щодо звернення стягнення на майно боржника і являє собою сукупність заходів, що передбачають як наслідок обмеження в праві розпорядження майном, на яке накладається арешт. При цьому виконавець за відсутності відомостей про майно, повідомлених кредитором повинен самостійно здійснити заходи для виявлення такого майна, у тому числі грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках, і перед накладенням арешту на майно (кошти) боржника повинен отримати відомості про наявність у боржника відповідного майна та коштів, зокрема щодо коштів на банківських рахунках відомості про володільця рахунку, номеру, виду рахунку, суми коштів, що зберігаються на ньому саме наявність таких даних дозволяє виконавцю здійснити арешт коштів, що знаходяться на банківських рахунках у відповідності до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» та розділу VIII Інструкції…

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд не погоджується з доводами заявника в частині визнання постанови державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Волкової К.В. про накладення арешту на грошові кошти неправомірною.

Разом з тим, відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3) у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Частинами другою та третьою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» та частиною другою статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що із пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

З наведених норм права вбачається, що виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення, та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак, у розмірі не більше 20 відсотків за наявності одного виконавчого документа та 50 відсотків заробітної плати, пенсії, стипендії за наявності декількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження). Таке стягнення здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Встановлення відрахувань у певному відсотковому визначенні від пенсії боржника покликане гарантувати людині право на отримання доходу, як засобу для існування, тому законодавець обмежив розмір будь-яких утримань із пенсії, і таке обмеження є законодавчо встановленою забороною на накладення арешту на пенсію, що виплачена боржнику після таких утримань, або частину пенсії, що перевищує граничну межу таких відрахувань.

Накладення арешту на кошти, що складають пенсію боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із пенсії, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання доходу та достойні умови життя.

Таким чином, не може бути накладений арешт на кошти, що складають заробітну плату, пенсію боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, пенсії, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, пенсію таке обмеження не розповсюджується.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку щодо зобов`язання уповноважених осіб Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати арешт грошових коштів, накладений постановою від 30.03.2023 року.

Щодо заяви про поновлення строку, суд вважає, що такий строк підлягає поновленню на підставі статті 449 ЦПК України, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, боржник не був обізнаний про примусове стягнення з нього сум.

При цьому суд враховує, що відділом державної виконавчої служби суду не надано належних доказів надіслання скаржнику копії постанови про накладення арешту на грошові кошти, в матеріалах справи відсутні докази отримання скаржником копії постанови про арешт коштів боржника.

Отже, судом встановлена наявність підстав для поновлення скаржнику строку для подання скарги.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне задовольнити скаргу ОСОБА_1 частково, зобов`язати уповноважених осіб Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати арешт грошових коштів та відмовити в задоволенні скарги в частині визнання неправомірною постанови про накладення арешту на грошові кошти.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статями447,450,451 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даною скаргою.

Задовольнити скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи головний державний виконавець Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Волкова Катерина Вадимівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «КА «Пактум», АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо неправомірного накладення арешту на майно боржника неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії- частково.

Зобов`язати уповноважених осіб Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати арешт грошових коштів, накладений постановою від 30.03.2023 року за BП № 50533767, які є заробітною платою, на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на ім?я ОСОБА_1 для зарахування заробітної плати.

В задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до суду апеляційної інстанції через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження : якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя -О. О. Маньковська