Справа № 127/7487/23
Провадження № 2/127/900/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т. П.,

за участю секретаря судового засідання Коваленко Д. І.,

представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Вінницької міської ради, про визначення розміру часток в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , Вінницької міської ради про визначення розміру часток в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку. Позов мотивовано тим, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ№376756, виданого 25 листопада 2010 року Управління Держкомзему у м. Вінниці Вінницької області, власниками земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0782 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:043:0122 є ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Вказана земельна ділянка належить останнім на праві спільної сумісної власності без визначення часток кожного з них у праві власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_8 , майно якої успадкував позивач. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 грудня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Марценюк С. А. та зареєстрованого в реєстрі за № 178, позивач став власником 41/100 частки житлового будинку АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_9 . Після її смерті спадщину прийняла ОСОБА_4 . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 серпня 2021 року, посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Шарко О. В. та зареєстроване в реєстрі за № 1-1409, ОСОБА_4 стала власником 17/100 частки вищевказаного житлового будинку.

Відповідачу ОСОБА_3 належить частка вказаного вище житлового будинку на підставі свідоцтва № 2532 про право особистої власності на будівлю від 13 липня 1983 року, виданого Вінницьким управлінням житлового господарства міськвиконкому на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів №429 від 23 червня 1983 року.

ОСОБА_10 належало 17/100 частки житлового будинку, однак вона свою частку будинку подарувала ОСОБА_5 , відомостей про розпорядження земельною ділянкою не має.

Позивач зазначає, що він має намір оформити своє справо на частку земельної ділянки, однак це є неможливими, так як частка кожного власника у спільній сумісній власності на спірну земельну ділянку не визначена. У зв`язку з цим позивач бажає визначити розмір часток в праві спільної власності на земельну ділянку до поділу земельної ділянки відповідно до розміру часток в житлових будинках з огляду на положення ст. 89, 120 ЗК України, а тому і звернулася до суду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2023 року прийнято справу до розгляду у загальному позовному провадженні, призначене підготовче засідання та залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_5 .

Ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 24 квітня 2023 року, 15 травня 2023 року, 06 червня 2023 року (без винесення окремого процесуального документа із занесення до протоколу судового засідання) витребувано копії спадкових справ щодо майна померлих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , а також інформації щодо факту смерті особи.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2023 року (без винесення окремого процесуального документа із занесення до протоколу судового засідання), замінено первинного відповідача Вінницьку міську раду на належного відповідача ОСОБА_5 , виключивши останнього зі складу третіх осіб та залучено Вінницьку міську раду до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів.

Ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2023 року (без винесення окремого процесуального документа із занесення до протоколу судового засідання) залучено до участі у справі як співвідповідача ОСОБА_6 .

Відповідачі правом на відзив не скористалися, однак на адресу суду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали заява про визнання позову.

Вінницька міська рада як третя особа надала письмові пояснення, вказуючи, що інтереси територіальної громади в особі Вінницької міської ради в даній справі не порушені, так як між сторонами наявний приватноправовий спір та при вирішенні спору покладається на розсуд суду (а.с.67).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 липня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Огородник В.В. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених позовній заяві.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового засідання, від ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Вінницької міської ради до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом установлено, що земельна ділянка загальною площею 0,0782 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:043:0122, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної сумісної власності без визначення часток кожного з них у праві власності: ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що підтверджується державним акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №376756 від 25 листопада 2010 року, виданим Управління Держкомзему у м. Вінниці Вінницької області та зареєстрованим у Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та право постійного користування, договір оренди за № 30 (а.с.7-8).

На цій земельній ділянці розташовані житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами власниками яких на час приватизації земельної ділянки були: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та був і є ОСОБА_3 .

Номерація цього будинковолодіння змінювалася: в 1958 році АДРЕСА_3 ; в 1961 році АДРЕСА_4 ; в 1983 році АДРЕСА_5 ; в 2007 році АДРЕСА_6 ; в 2019 році АДРЕСА_2 ( лист КП «ВМБТІ» від 10 квітня 2019 року № 3448, а.с.92).

ОСОБА_8 на праві власності належало 41/100 частки житлового будинку АДРЕСА_2 з господарськими будівлями та спорудами на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 16 жовтня 1996 року, за реєстровим № 9-2138, зареєстрованого ВООБТІ 23 жовтня 1996 року, за реєстром № 2229(а.с.148).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла. Після її смерті позивач ОСОБА_2 успадкував належних їй 41/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 29 грудня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Марценюк С. А. та зареєстрованого в реєстрі за №178 (а.с.9). Постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Марценюк С. А. від 29 грудня 2015 року йому відмовлено у видачі свідоцтва на земельну ділянку, оскільки не можливо було визначити склад спадкового майна, так як частка земельної ділянки не виділена (а.с.9, 16).

ОСОБА_9 за життя належало 17/100 частки будинковолодіння, що складається з двох житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_2 на підставі договору пожиттєвого утримання, посвідченого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 16 грудня 1992 року, за реєстровим номером 172, дублікат якого виданий Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 23 квітня 2009 року за реєстровим № 3-1258, зареєстрованого КП «ВООБТІ» в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 15 травня 2009 року, реєстраційний номер 27287267, номер запису 2229 в книзі 92(а.с.89).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 померла. Після її смерті частку цього майна успадкувала її онука ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 13 серпня 2021 року посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Шарко О. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1409 (а.с.11).

ОСОБА_10 належало на праві власності 17/100 частки будинковолодіння з відповідною часткою господарських будівель, що знаходять по АДРЕСА_2 , на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Майструк В. І. 11 грудня 1997 року, за реєстровим № 4936, зареєстрованого у ВООБТІ 30 грудня 1997 року за реєстровим №2229 та зареєстрованого в електронному реєстрі КП «ВМБТІ» 26 травня 2011 року, номер запису 2229 в реєстраційні книзі №92.

01 серпня 2014 року ОСОБА_10 уклала з ОСОБА_5 договір дарування на підставі якого подарувала останньому належних їй 17/100 частки вищевказаного будинковолодіння з відповідною часткою господарських будівель, що підтверджується копією договору дарування від 01 серпня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кметюк С. А., зареєстрованого в реєстрі за № 699 (а.с.13-14). Частка земельної ділянки, яка належала ОСОБА_10 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №376756 від 25 листопада 2010 року, даним правочином не охоплюється. Відомостей про її відчуження, відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 померла (а.с.45). Після її смерті відкрилась спадщина на належне її майно. Із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулась донька померлої ОСОБА_6 , однак своє спадкове право на майно не оформила, про що свідчать матеріали спадкової справи №140/2015(а.с.117-123).

ОСОБА_3 належить частка будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , що підтверджується копією свідоцтва № НОМЕР_1 про право особистої власності на будівлю від 13 липня 1983 року, виданого Вінницьким управлінням житлового господарства виконавчого комітету на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 23 червня 1983 року №429 (а.с.12).

Тобто на даний час власниками житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , є: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Позивач, звертаючись до суду, просить визначити розмір часток в праві спільної сумісної власності, відповідно до розміру часток в праві на житлові приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Частинами 4, 5 ст.89 ЗК України передбачено, що співвласники земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або виділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачене законом або не встановлено судом. Відповідні роз`яснення містять положення п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20.

Згідно з ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК).

Позивач, заявляючи вимогу про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, посилається на розмір часток сторін у праві власності на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 , так як позбавлений можливості вирішити питання оформлення спадщини на земельну ділянку в позасудовому порядку.

При визначенні такого розміру часток, суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.118 ЗК України (в редакції на час отримання в спільну сумісну власність земельної ділянки, 25 листопада 2010 року) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Статтею 121 ЗК України (в редакції на час набуття права власності на земельну ділянку співвласниками будинковолодіння) визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва й обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах не більше 0,25 га, в селищах не більше 0,15 га, в містах не більше 0,10 га (ч.1); при цьому розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв`язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим) (ч.3).

За системним аналізом зазначених норм матеріального права (ст.377 ЦК України, ст.120, 121 та ч.1 ст.118 ЗК України) громадянин мав право на приватизацію земельної ділянки, яка знаходиться у його користуванні, а у випадку переходу права власності на житловий будинок (частину житлового будинку) та переходу при цьому права користування земельною ділянкою на приватизацію тієї земельної ділянки, на якій розміщено житловий будинок (частина житлового будинку), господарські будівлі та споруди, та частини земельної ділянки, необхідної для їх обслуговування.

Співвласникам вказаного будинковолодіння передано у спільну сумісну власність земельну ділянку для обслуговування та будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд у розмірі що є меншим, ніж визначено законом.

Отже кожен із власників будинковолодіння отримав у власність земельну ділянку не меншу ніж та, на якій розташована його частина будинковолодіння та необхідна для їх обслуговування.

Оскільки за положеннями частини третьої статті 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, за системним аналізом усіх зазначених норм матеріального права, які були чинними на час зазначених правовідносин, можна дійти висновку, що в разі набуття права спільної сумісної власності на земельну ділянку співвласниками будинковолодіння з виділеними частками, право власності на земельну ділянку переходить відповідно до їх розміру часток у будинковолодінні.

Тому, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визначення розміру часток в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0782 га, кадастровий номер :01:043:0122, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована у АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , в розмірі, що зазначений у позовних вимогах, а саме: ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , - 41/100, ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 - 17/100, ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 -17/100 та ОСОБА_3 -1/4 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 317, 319, 328, 355, 357, 368, 372, 377, 1216, 1218, 1268 ЦК України, ст. 89, 120, 158 ЗК України, ст. 12, 13, 81, 141, 142, 189, 197, 200, 206, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Визначити, що розмір часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,0782 га, кадастровий номер :01:043:0122, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , становлять:

ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , -41/100,

ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , - 17/100,

ОСОБА_10 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , -17/100,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , -1/4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_8 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_9 ,

Вінницька міська рада, 21050, м.Вінниця, вул. Соборна,59, .

Повний текст рішення складений 15.09.2023.

Суддя: