Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі: головуючого- судді -Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Машевської О.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповдальністю» Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 47 940, 00 гр. заборгованості за договором оренди майна з правом викупу.

Посилається в позові на те, що 22 лютого 2020 року між товариством та відповідачем був укладений Договір оренди майна з правом викупу № 016.

Відповідно до п.1 розділу 1 договору в порядку та на умовах, визанчених цим договором, орендодавець зобов`язався передати орендареві у строкове володіння та користування майно, визначене в договорі, з наступним переходом права власності на об`єкт оренди до орендара на умовах, передбачених договором, а орендар зобов`язується прийняти об`єкт оренди в строкове володіння та користування, а згодом і у власність, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату.

Відповідно до розділу 1 додатку 1 до договору оренди, згідно з п.п.1.2, 1.3 та 4.1: код об`єкту оренди: 78230133, найменування об`єкту оренди: Smart/tel, Xiaomi Redmi, Note 8T 4/64, GB Blue, вартістю 15 380, 00 гр. з урахуванням ПДВ 3 076, 00 гр., а сього 18 456, 00 гр.

Щомісячний платіж становить 769, 00 гр.

На виконання п.3.1 розділу 3 договору був складений Акт № 016 приймання-передачі товару від 22 лютого 2020 року, за умовами якого орендару був переданий об`єкт оренди.

Відповідач не виконує умови договору оренди, не сплачує орендні платежі та продовжує користуватися об`єктом оренди.

22 січня 2022 року відповідачу було направлено повідомлення про розірвання договору оренди, повернення об`єкту оренди та сплату орендних платежів.

Направлену вимогу відповідач не виконав.

Відповідно до п.п.( і ) п.6.1.2 розділу 6 договору орендодавець має право в односторнньому порядку розірвати договір, якщо орендар користується об`єктом оренди всупереч умов цього договору або призначенню об`єкта оренди.

Згідно з п.п.8.1, 8.4 розділу 8 договору у випадку порушення своїх зобов`язань сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та законом, за прострочення орендних платежів орендар зобов`язується сплатити штраф у сумі 75, 00 гр. за кожен факт прострочення платежів, а також пеню в розмірі 3% від суми простроченного платежу за кожен день такого прострочення, але не більше 50% від загальної суми оренди.

Відповідно до п.8.5 договору у разі нездійснення орендної плати протягом 60 календарних днів з моменту останнього платежу або укладення договору орендодавець має право розірвати договір в односторонньому порядку. В такому разі орендодавець має право вимагати сплати вже нарахованої орендної плати та додаткової сплати штрафу у розмірі 50% від вартості об`єкта оренди.

Станом на момент звернення до суду заборгованість відповідача за договором становить 47 940, 00 гр., і складається з наступного:

- 11 028, 00 гр. штрафу з розрахунку: 76*24 + 18 456.00*50%, де 75 - штраф за кожен факт прострочення оплати орендних платежів, 24- кількість несплачених платежів, 18 456,00- вартість об`єкта оренди, 50%- розмір штрафу;

- 18 456, 00 гр. орендної плати з розрахунку: 24*769.00, де 24 - строк оренди, 769.00 - місячний платіж.

Виходячи з цього, невиконання відповіадчем умов договору, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована судом 05 червня 2023 року і відповідно до ст.33 ЦПК України визначено склад суду.

Ухвалою суду від 15 червня 2023 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав направлені судом документи 20 липня 2023 року.

Відповідно до ст. 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву.

На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст.760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Статтею 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму.

Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.

Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За змістом ч. 1 ст.763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Судом встановлено, що 22 лютого 2020 року між сторонами був укладений Договір № 016 оренди майна з правом викупу.

Відповідно до п.1 розділу 1 договору орендодавець зобов`язався передати орендареві у строкове володіння та користування майно, визначене в договорі, з наступним переходом права власності на об`єкт оренди до орендара тна умовах, передбачених договором, а орендар зобов`язується прийняти об`єкт оренди в строкове володіння та користування, а згодом і у власність, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату.

Відповідно до розділу 1 додатку 1 до договору оренди, згідно з п.п.1.2, 1.3 та 4.1 предметмо договору оренди є: код об`єкту оренди: 78230133, найменування об`єкту оренди: Smart/tel, Xiaomi Redmi, Note 8T 4/64, GB Blue, вартістю 15 380, 00 гр. з урахуванням ПДВ 3 076, 00 гр., а всього 18 456, 00 гр.

Відповідно до умов договору та п.п.1, 2 Додатку 1 до договору оренди строк договору становить 24 місяці, розмір щомісячного платежу становить 769, 00 гр.

Пунктом 2 Додатку №1 до договору оренди сторони узгодили графік здійснення орендних платежів до 22 лютого 2022 року.

В день укладення договору на виконання п.3.1 між сторонами був підписаний Акт № 016 приймання-передачі товару, за яким відповідачу був переданий об`єкт оренди.

Позивач при зверненні до суду зазначив, що відповідач не виконує умови договору оренди, орендні платежі не слачує і об`єкт оренди не повертає.

Відповідно до п.п.( і ) п.6.1.2 розділу 6 договору орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати договір, якщо орендар користується об`єктом оренди всупереч умов цього договору або призначенню об`єкта оренди.

22 січня 2022 року відповідачу було направлено повідомлення про розірвання договору оренди, повернення об`єкту оренди та сплати орендних платежів.

Позивач зазначив, що направлену вимогу відповідач не виконав.

Пунктами 8.1, 8.4 розділу 8 договору сторонни дійшли згоди, що у випадку прострочення орендарем внесення орендних платежів, він зобов`язується сплатити штраф у сумі 75, 00 гр. за кожен факт прострочення платежів, а також пеню в розмірі 3% від суми простроченного платежу за кожен день такого прострочення,але не більше 50% від загальної суми оренди.

Відповідно до п.8.5 договору у разі нездійснення орендної плати протягом 60 календарних днів з моменту останнього платежу або укладення договору орендодавець має право розірвати договір в односторонньому порядку.

В такому разі орендодавець має право вимагати сплати вже нарахованої орендної плати та додаткової сплати штрафу у розмірі 50% від вартості об`єкта оренди.

Звертаючись до суду, позивач надав розрахунок заборгованості, який становить 47 940, 00 гр., і складається з наступного:

- 11 028, 00 гр. штрафу з розрахунку: 76*24 + 18 456.00*50%, де 75 - штраф за кожен факт прострочення оплати орендних платежів, 24- кількість несплачених платежів, 18 456,00- вартість об`єкта оренди, 50%- розмір штрафу;

- 18 456, 00 гр. орендної плати з розрахунку: 24*769.00, де 24 - строк оренди, 769.00 - місячний платіж.

ЦК України у ст. ст. 3, 6, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Даний принцип є визначальним та полягає у наданні особі права на власний розсуд реалізувати, по-перше: можливість укласти договір (або утриматися від укладення договору); по-друге, можливість визначити зміст договору на власний розсуд, враховуючи при цьому зустрічну волю іншого учасника договору та обмеження щодо окремих положень договору, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач, як орендар, тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з викладеного вище, невиконання відповідачем укладеного з позивачем договору, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення вартості предмету оренди.

Що стосується стягнення штрафу та пені, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на порушника невигідних правових наслідків, що ґрунтуються на умовах договору або на законі, та які полягають у позбавленні його певних прав або у заміні невиконання обов`язку новим, або у покладенні на цю особу нового додаткового обов`язку.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - несплату орендних платежів, свідчить про недотримання імперативних положень, закріплених у ст. 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Це відповідає позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в справі № 664/2784/15-ц від 19 вересня 2018 року зазначено, що у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 відсутній висновок про те, який же вид неустойки (штраф чи пеню) підлягає стягненню та який критерій має бути застосовано для його вибору.

Зроблено висновок, що тлумачення статей 3 та 549 ЦК України дозволяє стверджувати, що при виборі того який вид неустойки (штраф чи пеня) повинен стягуватися, слід враховувати справедливість і розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України).

Тому необхідно визначити стягнення якого виду неустойки (штрафу чи пені) є нерозумним і несправедливим, з урахуванням їх розміру.

З приведеного позивачем розрахунку штрафу вбачається, що з загальної суми штрафу , а саме 11 034, 00гр. - 9 228, 00 гр. складає пеню, а 1 800. 00 гр. штраф.

З урахуванням цього, загальних засад цивільного законодавства, в тому числі визначених п.6 ст.3 ЦПК України, а саме принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1 800, 00 гр. штрафу.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на корись позивача підлягає стягненню 1 134. 07 гр. судового збору.

Керуючись ст.ст.3,6, 15, 16, 549, 626, 627, 759, 760, 762, 763 ЦК України, ст. ст. 4, 5,12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю» Будинок Комфорту» 18 456, 00 гр. заборгваності, 1 800, 00 гр. штрафу та 1 134, 07 гр. судового збору.

В решті позову відмовити.

Позивач: Товариство з обмеженою відповдальністю» Будинок Комфорту», адреса: 01015 м. Київ вул. Цитадельна, 7, офіс 2, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолятивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.А. Шереметьєва