КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8318/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» про стягнення безпідставно отриманих коштів, відсотків та інфляційних збитків,

за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02 березня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Саламон О.Б.,-

встановив:

У листопаді 2021 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом, в якому просив визнати протиправними дії АТ КБ «Приват Банк»; стягнути з АТ КБ «Приват Банк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 168 939 грн 69 коп., з яких: 92 756 грн 20 коп. - безпідставно набуті грошові кошти; 47 531 грн 10 коп. - проценти; 28 652 грн 39 коп. - інфляційні збитки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у листопаді 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 24 листопада 2014 року, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором станом на 04 жовтня 2020 року у розмірі 56 392,71 грн. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 травня 2021 року у справі № 754/15027/20, яке набрало законної сили, позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без задоволення.

Вищеназване рішення місцевого суду мотивовано тим, що при укладенні договору б/н від 24 листопада 2014 року банком не додержано вимог ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Також суд зазначив про те, що ОСОБА_1 згідно з наданим розрахунком та випискою по особовому рахунку, користувався кредитною карткою, отримував кредитні кошти та погашав кредит. Разом з тим, розраховуючи заборгованість за тілом кредиту у розмірі 46 445 грн 21 коп., банк зарахував кошти, якими відповідач поповнював свій картковий рахунок, в рахунок сплати відсотків, що неправомірно нараховані банком.

З урахуванням наведеного ОСОБА_1 просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02 березня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 92 756 (дев`яносто дві тисячі сімсот п`ятдесят шість) грн 20 коп.

В задоволенні інших вимог позову відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «Приват Банк» посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із доведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що 24 листопада 2014 року ОСОБА_1 уклав кредитний договір № б/н, відповідно до якого отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який надалі збільшився до 44 000 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за вказаним кредитним договором, АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 травня 2021 року у справі № 754/15027/20, яке набрало законної сили, позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, залишено без задоволення.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що при укладенні договору б/н від 24 листопада 2014 року банком не додержано вимог ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Також суд зазначив про те, що ОСОБА_1 згідно з наданим розрахунком та випискою по особовому рахунку, користувався кредитною карткою, отримував кредитні кошти та погашав кредит. Разом з тим, розраховуючи заборгованість за тілом кредиту у розмірі 46 445 грн 21 коп., позивач зарахував кошти, якими відповідач поповнював свій картковий рахунок, в рахунок сплати відсотків, що неправомірно нараховані банком.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з розрахунком стягнутих відсотків за кредитним договором, наданим позивачем ОСОБА_1 за період з 30 квітня 2015 року до 01 липня 2020 року, в рахунок сплати відсотків ним сплачено 92 756 грн 20 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» списало з карткового рахунку ОСОБА_1 кошти у розмірі 92 756 грн 20 коп. на погашення відсотків, нарахування яких було здійснено банком безпідставно.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно отриманих грошових коштів в розмірі 92 756 грн 20 коп.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом безпідставно взято до уваги розрахунок відсотків, колегія суддів відхиляє, оскільки правильність розрахунку перевірена судом першої інстанції та не спростована відповідачем.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 02 березня 2023 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 03 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко