Провадження №2-з/359/108/2023
Справа №359/5476/22
УХВАЛА

Іменем України

25 вересня 2023 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюта О.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі:

за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: служба у справах дітей та сім`ї Золочівської сільської ради Бориспільського району Київської області, обслуговуючий кооператив «Ідея», про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на її утримання, поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, та заборону вчинення дій;

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя,

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається суддею.

ОСОБА_1 звернувся до суду з означеною заявою та посилається на те, що ним подано заяву про часткову зміну предмета первісного позову, в якій він просить визнати за ним право власності на 2/3 частки в майнових правах на квартиру АДРЕСА_1 в урочищі «Пегетина гора» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області. На підставі кооперативної угоди про сплату пайового внеску №7/14/10 від 5 листопада 2018 року майнові права на спірну квартиру належать ОСОБА_2 , яка може відчужити їх іншій особі. Невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду про задоволення первісного позову та істотно ускладнить відновлення порушеного права позивача. Тому ОСОБА_1 просить суд накласти арешт на майнові права на квартиру АДРЕСА_1 в урочищі «Пегетина гора» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, накласти заборону відчуження на майнові права, заборонити ОСОБА_2 та іншим особам вчиняти дії, пов`язані з відчуженням майнових прав, а також заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо спірної квартири та проводити інші реєстраційні дії щодо цього об`єкта нерухомого майна.

Процесуальні правовідносини регулюються главою 10 «Забезпечення позову» розділу І «Загальні положення» ЦПК України.

2. Норми процесуального права та стала судова практика, якими керується суддя при розгляді заяви.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.1, п.2, п.4 ч.1, ч.3 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. Водночас заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.2, ч.4 ст.10 ЦПК України однією з засад цивільного судочинства є верховенство права. Цей принцип полягає у тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений у своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»). Необґрунтована затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

3. Мотиви, якими керується суддя при розгляді заяви про забезпечення позову.

Встановлено, що 5 листопада 2018 року ОСОБА_2 уклала з ОК «Ідея» кооперативну угоду про сплату пайового внеску №7/14/10 (а.с.167-172 т.1), на підставі якої відповідач набув майнові права на квартиру площею 61,1 кв.м., розташовану на другому поверсі багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 в урочищі «Пегетина гора» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження застосування обтяжень щодо майнових прав на вказану квартиру. Тому ОСОБА_2 має об`єктивну можливість в будь-який час розпорядитись ними, відчуживши майнові права у власність іншої особи. Ці обставини свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить не тільки виконання рішення суду про задоволення первісного позову та утруднить відновлення порушеного права позивача відносно майнових прав на квартиру площею 61,1 кв.м., розташовану на другому поверсі багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 в урочищі «Пегетина гора» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Зі змісту заяви про часткову зміну предмета первісного позову від 15 вересня 2023 року вбачається, що однією з позовних вимог є визнання за ОСОБА_1 права власності на 2/3 частки в майнових правах на квартиру АДРЕСА_1 в урочищі «Пегетина гора» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області. Крім того, в зустрічному позові ОСОБА_2 також просить визнати за нею майнові права на вказаний об`єкт нерухомого майна. Ці обставини свідчать про те, що заходи забезпечення позову, заявлені ОСОБА_1 , є співмірними із вимогами, заявленими в обох позовах.

Безумовно, накладення арешту на майнові права на квартиру площею 61,1 кв.м., розташовану на другому поверсі багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 в урочищі «Пегетина гора» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, призведе до втручання держави у право ОСОБА_2 на мирне володіння вказаним майном. Таке втручання є не тільки виправданим, але й вкрай необхідним, оскільки воно спрямовано виключно на забезпечення цивільного судочинства та запобігання виникнення нових спорів з іншими особами, які можуть придбати майнові права. Вказані цілі становлять суспільний інтерес, який превалює над індивідуальними свободами відповідача. Накладення арешту на майнові права на спірну квартиру не порушить вимоги ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а навпаки сприятиме захисту права позивача на справедливий суд, гарантованого п.1 ст.6 цієї ж Конвенції.

З огляду на це суддя вважає допустимим накласти арешт на майнові права на квартиру площею 61,1 кв.м., розташовану на другому поверсі багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 в урочищі «Пегетина гора» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області. Водночас, в змісті кооперативної угоди про сплату пайового внеску №7/14/10 від 5 листопада 2018 року, додатку №1 до цієї угоди та довідки ОК «Ідея» відсутні відомості про те, що спірній квартирі був присвоєний АДРЕСА_3 . Тому, індивідуалізуючи цей об`єкт нерухомого майна, суддя обмежується вказівкою на площу квартири та адресу багатоквартирного будинку, в якому вона розташовується.

Крім того, накладення арешту на майнові права повністю виключає можливість їх відчуження у власність інших осіб та можливість вчиняти будь-які інші дії щодо цього майна. Ця обставина свідчить про відсутність потреби у додатковому застосуванні до ОСОБА_2 та інших осіб заборони відчуження майнових прав та заборони здійснення дій, пов`язаних з відчуженням майнових прав. В матеріалах цивільної справи також відсутні відомості про проведення державної реєстрації за ОСОБА_2 права власності на спірну квартиру. Ця обставина свідчить про відсутність ризику відчуження вказаного об`єкта нерухомого майна у власність інших осіб. Тому підстави для заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо квартири та проводити інші реєстраційні дії щодо цього об`єкта нерухомого майна відсутні також.

З огляду на це суддя вважає, що у задоволенні заяви в частині вимоги про вжиття наведених заходів забезпечення позову належить відмовити.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ч.5 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на майнові права на квартиру площею 61,1 кв.м., розташовану на другому поверсі багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 в урочищі «Пегетина гора» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, що виникли на підставі кооперативної угоди про сплату пайового внеску №7/14/10, укладеної 5 листопада 2018 року між обслуговуючим кооперативом «Ідея» та ОСОБА_2 .

У задоволенні заяви в частині вимоги про вжиття інших заходів забезпечення позову відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складений 25 вересня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Суддя О.Ю. Семенюта