Справа № 404/1138/23
Номер провадження 2/404/208/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

18 вересня 2023 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Варакіної Н.Б.

за участі секретаря Щербини А.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами під АДРЕСА_3 .

Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу будинку з господарсько-побутовими будівлями, посвідченого 28 квітня 2011 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Зубко О.П., зареєстрованого в реєстрі № 2377, належить житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_3 .

В пункті 9 договору купівлі-продажу зазначено, що Покупець купує житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в період зареєстрованого шлюбу за нотаріально посвідченою згодою дружини - ОСОБА_5 , що підтверджується згодою, посвідченою нотаріусом м. Москви, Російська Федерація, ОСОБА_6 від 05 квітня 2011 року за реєстровим № 2с-865, а також повідомлено, що Покупець у фактичних шлюбних відносинах з іншими особами, які витікають зі спільного проживання та ведення спільного господарства не перебуває, що підтверджується заявою, поданою ОСОБА_7 , приватному нотаріусу Кіровоградського міського нотаріального округу 18 квітня 2011 року.

ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 з 11 березня 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3 виданим 11 березня 1994 року Царицинським ЗАГС міста Москви.

04 грудня 1993 року нотаріусом міста Москви Ткаченко І.І., був посвідчений заповіт зареєстрований в реєстрі за № 3930, відповідно до якого ОСОБА_9 все своє майно, яке їй буде належати на день смерті в чому б воно не було і де б воно не знаходилось, в тому числі і квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_4 заповіла ОСОБА_10 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 виданим 29 червня 2020 року 97750118 органом ЗАГС міста Москви № 118 багатофункціонального центру надання державних послуг району Ясенево.

ОСОБА_9 являється матір`ю батька позивача - ОСОБА_11 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на 1/2 частку зазначеного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та квартиру під АДРЕСА_5 .

Позивач, як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріуса міста Москви Глаголєвої Л.В., якою була заведена спадкова справа № 194/20. Чоловік спадкодавці ОСОБА_2 подав заяву про відмову від спадщини, в тому числі з відмовою від обов`язкової частки.

07 липня 2021 року нотаріусом міста Москви Глаголєвою Л.В. позивачу, як спадкоємцю за заповітом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в

реєстрі № 77/124-н/77-2021-1-590 на квартиру під

АДРЕСА_5 , яка належала спадкодавцю до укладання шлюбу з ОСОБА_2 .

Окрім цього, після смерті ОСОБА_5 позивач також звернулася до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець за заповітом і, відповідно, на підставі її заяви нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 804/2020.

08 січні 2023 року позивач звернулася до Кропивницької міської державної нотаріальної

контори № 1 з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку житлового

будинку з господарсько-побутовими будівлями під

АДРЕСА_3 .

Після вивчення документів нотаріус видала їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 58/02-31 в якій зазначила, що видати свідоцтво про право на спадщину вважає неможливим, так як, відсутність документа, що посвідчує право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності за ОСОБА_8 , позбавляє нотаріальну контору можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , на житловий будинок АДРЕСА_3 . Позивач не може вільно розпоряджатися своїм майном, тому вимушена звернутись до суду.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 квітня 2023 року позовна заява залишена без руху.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 квітня 2023 року суддею Варакіною Н.Б. відкрито загальне позовне провадження по справі.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 квітня 2023 року суддею Варакіною Н.Б. витребувано від Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 відомості про заведені спадкові справи, коло спадкоємців, що прийняли спадщину, посвідчені заповіти та видані свідоцтва про право на спадщину та копію спадкової справи після ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 липня 2023 року суддею Варакіною Н.Б. закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач не з`явилась, повідомлялась судом про час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи належним чином.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК Українина підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу будинку з господарсько-побутовими будівлями, посвідченого 28 квітня 2011 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Зубко О.П., зареєстрованого в реєстрі № 2377 належить житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_3 .

В пункті 9 договору купівлі-продажу зазначено, що Покупець купує житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в період зареєстрованого шлюбу за нотаріально посвідченою згодою дружини - ОСОБА_5 , що підтверджується згодою, посвідченою нотаріусом м. Москви, Російська Федерація, ОСОБА_6 від 05 квітня 2011 року за реєстровим № 2с-865, а також повідомлено, що Покупець у фактичних шлюбних відносинах з іншими особами, які витікають зі спільного проживання та ведення спільного господарства не перебуває, що підтверджується заявою, поданою ОСОБА_7 , приватному нотаріусу Кіровоградського міського нотаріального округу 18 квітня 2011 року.

ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 з 11 березня 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3 виданим 11 березня 1994 року Царицинським ЗАГС міста Москви.

04 грудня 1993 року нотаріусом міста Москви Ткаченко І.І., був посвідчений заповіт зареєстрований в реєстрі за № 3930 відповідно до якого ОСОБА_9 все своє майно, яке їй буде належати на день смерті в чому б воно не було і де б воно не знаходилось, в тому числі і квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_4 заповіла ОСОБА_10 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 виданим 29 червня 2020 року 97750118 органом ЗАГС міста Москви № 118 багатофункціонального центру надання державних послуг району Ясенево.

ОСОБА_9 являється матір`ю батька позивача - ОСОБА_11 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на 1/2 частку зазначеного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та квартиру під АДРЕСА_5 .

Позивач, як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріуса міста Москви Глаголєвої Л.В., якою була заведена спадкова справа № 194/20. Чоловік спадкодавці ОСОБА_2 подав заяву про відмову від спадщини, в тому числі з відмовою від обов`язкової частки.

07 липня 2021 року нотаріусом міста Москви Глаголєвою Л.В. позивачу, як спадкоємцю за заповітом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в

реєстрі № 77/124-н/77-2021-1-590 на квартиру під

АДРЕСА_5 , яка належала спадкодавцю до укладання шлюбу з ОСОБА_2 .

Окрім цього, після смерті ОСОБА_5 позивач також звернулася до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець за заповітом і, відповідно, на підставі її заяви нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 804/2020.

08 січні 2023 року позивач звернулася до Кропивницької міської державної нотаріальної

контори № 1 з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку житлового

будинку з господарсько-побутовими будівлями під

АДРЕСА_3 .

Після вивчення документів нотаріус видала їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 58/02-31 в якій зазначила, що видати свідоцтво про право на спадщину вважає неможливим, так як, відсутність документа, що посвідчує право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності за ОСОБА_8 , позбавляє нотаріальну контору можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , на житловий будинок АДРЕСА_3 .

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Вбачається, що в разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Оригінал правовстановлюючого документу втрачено, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Спору з приводу поділу спадкового майна не існує, проте позивач позбавлений можливості розпорядитися належним йому спадковим майном, що належав спадкодавцям, оскільки немає правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності останніх, тому позивач позбавлений можливості зареєструвати успадковане нерухоме майно.

Враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд вважає за можливе визнати за ним право власності на спадкове майно.

З таких обставин, вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 141, 259, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами під АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити по фактично понесеним позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду складено 18.09.2023.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда