РІШЕННЯ

Іменем УКРАЇНИ

28.09.2023

Справа № 331/5622/23

Провадження № 2-о/331/602/2023

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі головуючої судді Фісун Н.В., за участю секретаря Петрової А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Одеса), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду із заявою в якій вказує, що 29 вересня 2018 року, між ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 було зареєстровано шлюб.

Від вказаного шлюбу, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 мають дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2020 р. по справі № 331/3118/20, шлюб між вказаними особами було розірвано.

29 березня 2022 року, ОСОБА_7 був призваний на військову службу за указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 р. другим відділом Запорізького РТЦК та СП.

У вересні 2022 року, заявниця та батьки ОСОБА_7 від військовослужбовців, які проходили військову службу з останнім, дізналися, що ОСОБА_7 загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 при захисті Батьківщини поблизу населеного пункту Бахмут, Донецької області. При цьому, його тіло забрати з поля бою не виявилося можливим.

Станом на теперішній час, заявниця, яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 не може у встановленому порядку здійснити державну реєстрацію факту смерті свого колишнього чоловіка та батька спільної дитини, оскільки в неї відсутні відповідні лікарські свідоцтва та медичні документи про його смерть, які є підставою для державної реєстрації смерті особи та отримання свідоцтва про смерть.

Вказаний факт необхідний для здійснення державної реєстрації смерті вказаної особи та вчинення інших юридично значимих дій пов`язаних із його загибеллю.

Просить встановити факт смертіОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Василівка Запорізької області, громадянина України, солдата, стрільця-помічника гранатометника 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , 27.08.2022 року під час участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації поблизу м. Бахмут Донецької області.

Представник заявника, ОСОБА_3 , у судовому засіданні на задоволенні заяви наполягала, прохала суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи, Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Заінтересовані особи, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заявлені вимоги підтримують у повному обсязі.

Суд, заслухавши представника заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Указом Президента України В. Зеленського за №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі строк дії воєнного стану було продовжено.

Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 р. № 309, станом як на 27.08.2022 р. так і на зараз Бахмутський район Донецької області відноситься до відповідних територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до листа-роз`яснення Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду на адресу голів апеляційних судів (вх. № 312/0/207-21 від 16.04.2021 року) встановлено, що для встановлення фактів народження та смерті вимога місцевих судів про необхідність отримання громадянами письмової відмови в органах державної реєстрації актів цивільного стану не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2007 року № 1064.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Правилами реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року (з наступними змінами), визначено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Вказані нормативно-правові акти не містять спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на території бойових дій чи тимчасово окупованих територіях, що унеможливлює державну реєстрацію факту смерті в позасудовому порядку.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом частини четвертої статті 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 10 травня 2001 року у справі "Cyprus v. Turkey" (заява № 25781/94) ЄСПЛ вказав, що "зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів далеке від абсолютного. Для людей, які проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним від влади de facto, включаючи й їхні суди; і саме в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які стосуються сказаного, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, зокрема і цим. Думати інакше означало б зовсім позбавити людей, які проживають на цій території, всіх їхніх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, це також означало б позбавити їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать (§ 96)."

Судом встановлено, що згідно копій паспорту, які міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України.

29 вересня 2018 року, між ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 .

Від вказаного шлюбу, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 мають дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 04 липня 2019 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2020 р. по справі № 331/3118/20, шлюб між вказаними особами було розірвано.

29 березня 2022 року, ОСОБА_7 був призваний на військову службу за указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 р. другим відділом Запорізького РТЦК та СП.

У вересні 2022 року, заявниця та батьки ОСОБА_7 від військовослужбовців, які проходили військову службу з останнім, дізналися, що ОСОБА_7 загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 при захисті Батьківщини поблизу населеного пункту Бахмут, Донецької області. При цьому, його тіло забрати з поля бою не виявилося можливим.

09.09.2022 року, відомості щодо факту зникнення безвісти ОСОБА_7 при захисті Батьківщини на підставі заяви його матері ОСОБА_5 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052, що підтверджується Витягом з ЄРДР.

12 вересня 2022 року, родичі загиблого отримали Сповіщення сім`ї № 215/1194 від 12.09.2022 р., з якого слідувало, що військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 стрілець-помічник гранатометника 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону солдат ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 під час участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації поблизу м. Бахмут Донецької області під час артилерійського обстрілу зі сторони збройних сил російської федерації виконуючи бойове завдання за призначенням в ході ведення бойових дій.

Відповідно до Акту службового розслідування, слідує, що «27.08.2022 р. о 13 год. 45 хв. В зоні бойових дій поблизу населеного пункту Зайцеве Бахмутського району Донецької області в наслідок артилерійського обстрілу з боку збройних сил рф взводного опорного пункту 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 отримав вогнепальне осколкове поранення солдат ОСОБА_7 , у зв`язку з інтенсивними бойовими діями військовослужбовці 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 відійшли на запасні оборонні рубежі. Серед тих хто відійшов солдата ОСОБА_7 не було. (п.2 Акту).

Командиром 1 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_8 було надано рапорт від 27.08.2022 р. № 16211 про факт отриманого поранення несумісного з життям військовослужбовцем ЗСУ, ОСОБА_7 (п.3.1. Акту).

Згідно витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 30.08.2022 р. № 244 стрільця-помічника гранатометника 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 солдата ОСОБА_7 відповідно до пп.14 п.116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, увільнено від займаної посади та зараховано у розпорядження командира 53 омб, з 27.08.2022 року у зв`язку з загибеллю. (п.3.7. Акту)

Вказаним Актом службового розслідування встановлено факт зникнення безвісти солдата ОСОБА_7 , який стався під час проходження служби в Збройних Силах України та пов`язаний з виконанням військового обов`язку військової служби в Збройних Силах України, та не пов`язаний з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення і не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Зникнення безвісти сталося в зоні бойових дій під час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку зс рф на території Донецької області. (пп.2 п.7 Акту).

Крім того, свідок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , суду пояснив, що військовослужбовець ОСОБА_7 загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , поблизу н.п. Бахмут, Донецької області при захисті Батьківщини, а саме під час обстрілу військової частини, його тіло було понівечено, яке забрати з поля бою не виявилося можливим, так як позиції зайняли окупанти.

Отже, отримати свідоцтво про смерть заявник не може, оскільки не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, документ, встановленої форми проте на підставі наведених вище доказів такий факт смерті є підтвердженим.

Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для проведення державної реєстрації смерті вказаної особи, отримання свідоцтва про смерть та вчинення інших юридично значимих дій пов`язаних зі смертю останнього.

Враховуючи, що заявник позбавлений можливості провести державну реєстрацію смерті ОСОБА_7 у позасудовому порядку, а встановлення даного факту не порушує прав та інтересів третіх осіб та не пов`язане з подальшим вирішенням спору про право, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.,81,263-265,273,293,315-319 ЦПК України, Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Одеса), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту смерті- задовольнити повністю.

Встановити факт смертіОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Василівка Запорізької області, громадянина України, солдата, стрільця-помічника гранатометника 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , 27.08.2022 року під час участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації поблизу м. Бахмут Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 06 жовтня 223 року.

Суддя: Н.В.Фісун