Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/401/23
Єдиний унікальний №733/1478/23
Рішення

Іменем України

03 жовтня 2023 року Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді: Т.В. Карапиш

за участю секретаря О.П. Щур

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ будинку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ будинку. Свої вимоги мотивувала тим, що вона на підставі договору купівлі-продажу від 31.03.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Ічнянської державної нотаріальної контори Чернігівської області Науменком М.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 502 є власником квартири АДРЕСА_1 та власником земельної ділянки, наданої для обслуговування жилих та господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства площею 0,28 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЧН № 019430, виданого 31 грудня 1999 року на підставі рішення виконкому Ічнянської міської ради Чернігівської області від 28 жовтня 1997 року № 255 та від 29 серпня 1994 року № 310, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 274. Іншим власником квартири АДРЕСА_2 , що складає частину вищевказаного житлового будинку є відповідач по справі ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 31.03.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Ічнянської державної нотаріальної контори Чернігівської області Науменком М.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 503.

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 05.04.2021 року по справі № 733/238/21 відповідачу ОСОБА_2 виділено у власність в натурі частину житлового будинку АДРЕСА_3 як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна, який підлягає державній реєстрації з припиненням права спільної часткової власності по будинку.

В добровільному порядку між позивачкою та відповідачем встановлено порядок користування спірним будинком зі створенням окремих входів до житлових приміщень з відокремленими комунікаціями. З метою реалізації права володіння та розпорядження нерухомим майном, просить суд припинити право спільної часткової власності між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з відповідними господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 ; виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у приватну власність в натурі 1/2 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_5 , а саме в житловому будинку під літ. А: 1-1 коридор площею 1,9 кв.м., 1-2 коридор площею 5,6 кв.м., 1-3 туалет площею 1,8 кв.м., 1-4 санвузол площею 5,3 кв.м., 1-5 коридор площею 7,7 кв.м., 1-6 кухня площею 13,8 кв.м., 1-7 кімната площею 19,6 кв.м., 1-8 кімната площею 13,7 кв.м., 1-9 кімната площею 11.1 кв.м., 1-10 кімната площею 11,3 кв.м., 1-11 кімната площею 14,0 кв.м., загальною площею 105,8 кв.м., житловою площею 69,7 кв.м.; по надвірних будівлях та спорудах: сарай під літ. Б., сарай під літ. Д, літня кухня під літ. В, гараж під літ. Г, як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна, що підлягає державній реєстрації.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник позивачки ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивачки по справі. Позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі. Проти позову не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 31.03.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Ічнянської державної нотаріальної контори Чернігівської області Науменком М.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 502 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 4), що також підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.09.2023 року № 345071386 (а.с. 10).

Позивачка ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, наданої для обслуговування жилих та господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства площею 0,28 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЧН № 019430, виданого 31 грудня 1999 року на підставі рышення виконкому Ічнянської міської ради Чернігівської області від 28 жовтня 1997 року № 255 та від 29 серпня 1994 року № 310, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 274 (а.с. 11,12).

Іншим власником квартири АДРЕСА_2 , що складає частину вищевказаного житлового будинку є відповідач по справі ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 31.03.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Ічнянської державної нотаріальної контори Чернігівської області Науменком М.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 503 та останньому рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 05.04.2021 року по справі № 733/238/21 виділено у власність в натурі частину житлового будинку АДРЕСА_3 як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна, який підлягає державній реєстрації з припиненням права спільної часткової власності по будинку (а.с. 16-18).

Як видно з копії Додатку до рішення двадцять другої (позачергової) сесії Ічнянської міської ради восьмого скликання від 11 листопада 2022 року № 601-VIII, « АДРЕСА_6 » була перейменована на «вулиця Кримська» (а.с. 14-15).

Квартира АДРЕСА_1 , має наступні характеристики згідно технічного паспорту від 11 травня 2023 року, виданого ФОП ОСОБА_4 : житловий будинок під літ. А загальною площею 105,8 кв.м., житловою площею 69,7 кв.м. що складається з: 1-1 коридор площею 1,9 кв.м., 1-2 коридор площею 5,6 кв.м., 1-3 туалет площею 1,8 кв.м., 1-4 санвузол площею 5,3 кв.м., 1-5 коридор площею 7,7 кв.м., 1-6 кухня площею 13,8 кв.м., 1-7 кімната площею 19,6 кв.м., 1-8 кімната площею 13,7 кв.м., 1-9 кімната площею 11.1 кв.м., 1-10 кімната площею 11,3 кв.м., 1-11 кімната площею 14,0 кв.м., сарай під літ. Б загальною площею 38,7 кв.м., сарай під літ. Д загальною площею 25,5 кв.м., літня кухня під літ. В загальною площею 9,2 кв.м., гараж під літ. Г загальною площею 28,1 кв.м. (а.с. 7-10), якими позивачка фактично користується.

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч.1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до положень ч.1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Частки позивачки та відповідача у вказаному майні є рівними - по 1/2 частці у кожного і кожен із співвласників в силу вимог статті 364 Цивільного кодексу України має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 364 ЦК України, договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Судом встановлено, що договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна, а також договір про поділ цього майна між позивачкою та відповідачем, як між співвласниками, не укладався, проте між ними встановлено порядок користування спірним будинком та фактично проведено розподіл житлового будинку, а відповідачу на підставі рішення суду виділено у власність в натурі частину вищевказаного будинку.

Відповідно до вимог статі 110 ЦПК України висновок експерта оцінюється судом за правилами статті 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення робіт регулюється Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства України від 18.06.2007 № 55.

Відповідно до п. 1.2 Інструкції, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна.

Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна ФОП ОСОБА_5 від 11.09.2023 року № 28, виданого власнику ОСОБА_1 , про те, що на підставі договору купівлі-продажу від 31.03.1992 року, посвідченого Науменком М.Г., державним нотаріусом Ічнянської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 502, їй належить квартира АДРЕСА_7 , що складає частину житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель та споруд.

В результаті виділу утворюється окремий об`єкт нерухомого майна; склад новоутвореного об`єкта: 1-1 коридор площею 1,9 кв.м., 1-2 коридор площею 5,6 кв.м., 1-3 туалет площею 1,8 кв.м., 1-4 санвузол площею 5,3 кв.м., 1-5 коридор площею 7,7 кв.м., 1-6 кухня площею 13,8 кв.м., 1-7 кімната площею 19,6 кв.м., 1-8 кімната площею 13,7 кв.м., 1-9 кімната площею 11.1 кв.м., 1-10 кімната площею 11,3 кв.м., 1-11 кімната площею 14,0 кв.м. в житловому будинку під літ. А, сараї під літ. Б., Д, літня кухня під літ. В, гараж під літ. Г. Загальною площею 105,8 кв.м., житлова площа 69,7 кв.м.

Об`єкт розташовано в АДРЕСА_4 . Земельна ділянка площею 0,0945 га належить ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 31.12.1999 року, кадастровий номер :01:007:1078.

За технічними показниками даний об`єкт є відокремлений, має окремий вихід і може бути виділений як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна (а.с. 5).

Відповідно до абзацу першого п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Крім того, в абзаці 4 п. 7 та п. 8 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», Пленум Верховного суду України роз`яснив, що при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Відповідно до п.п. «а» п. 12, п. 14 цієї постанови виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується (ст. 152 ЖК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі N 501/2148/17 (провадження N 61-22087св19) зроблено висновок, що поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

У постанові Верховного Суду України від 03.04.2013 року у справі № 6-12цс13 зроблено висновок про те, що виділ часток (поділ) жилого будинку, який перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши всі докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що виділ частки (поділ) житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності сторін, є можливим, оскільки кожній з них може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності, що має місце в даному конкретному випадку, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі. Такий варіант розподілу будинку максимально забезпечує однакові умови для співвласників, співпадає з фактичним порядком користування, який склався протягом тривалого часу, забезпечує зручне користування і експлуатацію будинку та його частин.

Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 19, 23, 48, 76, 78, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, статтями 15, 16, 183, 316, 317, 319, 328, 355, 356-358, 361, 364, 367 ЦК України, статтею 41 Конституції України, Постановою Верховного Суду № 501/2148/17 від 19 травня 2021 року, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ будинку, задовольнити повністю.

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у приватну власність в натурі 1/2 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_5 , а саме в житловому будинку під літ. А: 1-1 коридор площею 1,9 кв.м., 1-2 коридор площею 5,6 кв.м., 1-3 туалет площею 1,8 кв.м., 1-4 санвузол площею 5,3 кв.м., 1-5 коридор площею 7,7 кв.м., 1-6 кухня площею 13,8 кв.м., 1-7 кімната площею 19,6 кв.м., 1-8 кімната площею 13,7 кв.м., 1-9 кімната площею 11,1 кв.м., 1-10 кімната площею 11,3 кв.м., 1-11 кімната площею 14,0 кв.м., загальною площею 105,8 кв.м., житловою площею 69,7 кв.м.; по надвірних будівлях та спорудах: сарай під літ. Б., сарай під літ. Д, літня кухня під літ. В, гараж під літ. Г, як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна, що підлягає державній реєстрації.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 щодо співвласника ОСОБА_2 у житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_4 .

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 03 жовтня 2023 року.

Суддя Т. В. Карапиш