Справа № 628/404/22
№ 2/183/2245/23

У Х В А Л А
21 вересня 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судових засідань Шевченко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Куп`янської міської ради Харківської області про захист права на спадщину, визнання права власності, визнання права власності на спадковий житловий будинок,-
У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовом до Територіальної громади в особі Куп`янської міської ради Харківської області в якому, попросив суд захистити право позивача на спадщину, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 батька позивача, також встановити факт належності ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 вищевказаного будинку, та визнати за позивачем право особистої приватної власності нажитловий будинок з господарськими будівлями, АДРЕСА_1 .
Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 08.02.2022 року відкрито загальне позовне провадження за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Куп`янської міської ради Харківської області про захист права на спадщину, визнання права власності, визнання права власності на спадковий житловий будинок.
Згідно з розпорядженням Голови Верховного суду від 18.03.2022 № 11/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальна підсудність судових справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області була змінена та визначена за Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області.
Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 01.03.2023 року головуючою суддею по справі обрано Сороку О.В.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.03.2023 року прийнято цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Куп`янської міської ради Харківської області про захист права на спадщину, визнання права власності, визнання права власності на спадковий житловий будинок до свого провадження.
В судове засідання позивач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце підготовчого засідання був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 8 п.1, 13 ст.128 та ч. 5 ст. 130 ЦПК України та Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, про що свідчить довідка про доставку SMS на мобільний номер телефону представника позивача. Будь-яких заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності від представника позивача на адресу суду не надходило.
Відповідач в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без участі часника судового засідання та покладання судових витрат на позивача.
Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Суд зазначає, що у судові засідання, які були призначені на 01.06.2023року та 21.09.2023 року позивач не з`явилася, про день, час та місце судових засідань був повідомлений у встановленому законом порядку.
Так, про дату судового засідання, призначеного на 21.09.2023року позивача було повідомлено шляхом надсилання SMS повідомлення на мобільний номер телефону в електронній формі, такий порядок затверджено наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28.
Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи, а також день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
При цьому, суд враховує правові позиції, викладені у постанові Великої палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, згідно з якими отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.
Викладене свідчить про те, що суд виконав покладений на нього обов`язок повідомити учасників про дату, час та місце розгляду справи, проте позивач, а також його представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, не скористалися своїм правом взяти участь у судовому засіданні, про причини неявки у встановленому законом порядку суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходили.
Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Згідно з п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Згідно зі ст. ст. 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявку в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України).
На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.
Системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець покладає необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.
Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18; від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц, від 06 квітня 2023 року у справі №9901/345/21.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Таким чином, це положення втілює «право на суд», право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покликана гарантувати не права, які є теоретичними або ілюзорними, а права, які є практичними та ефективними. Це особливо стосується гарантій, закріплених у статті 6 Конвенції, з огляду на важливе місце, яке в демократичному суспільстві займає право на справедливий суд з усіма гарантіями відповідно до цієї статті. Правила, що регулюють офіційні кроки та строки, які мають бути дотримані при подачі апеляційної скарги або заяв на судовий перегляд, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності.
Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.
Відтак, суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.
З урахуванням наведеного, зважаючи на те, що належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання представник позивача повторно не з`явився у судове засідання, заяви про розгляд справи за його відсутності не надіслали, враховуючи клопотання представника відповідача, який наполягав на залишенні позову без розгляду, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.
Разом з тим, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України), тому порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 43, 44, 223, 257, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Куп`янської міської ради Харківської області про захист права на спадщину, визнання права власності, визнання права власності на спадковий житловий будинок, - залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Сорока О.В.