Справа № 606/1535/22
Провадження № 22-ц/4808/1157/23
Головуючий у 1 інстанції Грещук Р. П.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.,

суддів: Бойчука І.В., Баркова В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бочан Марії Іванівни на заочне рішення Надвірнянського районного суду від 29 червня 2023 року, ухвалене в складі судді Грещука Р.П., в частині розподілу судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Теребовлянського районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь малолітнього сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. 00 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, та до повноліття дитини, а також стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992 грн. 40 коп.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 05.10.2022 року справу передано на розгляд до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області.

Заочним рішенням Надвірнянського районного суду від 29.06.2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 1073 грн. 60 коп. судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням в частині розподілу судових витрат, а саме: стягнення судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, представник ОСОБА_1 - адвокат Бочан М.І. подала апеляційну скаргу. Вважає дане рішення в оскаржуваній частині незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права.

На її думку суд не визначив дійсний предмет спору і незаконно стягнув з позивача судовий збір.

Зазначає, що позивач не мала на меті повторно стягнути чи збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Теребовлянського районного суду від 18.09.2015 року, а лише прописала бажаний розмір аліментів у разі задоволення позову про позбавлення батьківських прав. Тобто окремої самостійної вимоги про стягнення аліментів не було.

Також звертає увагу, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за позовами щодо стягнення аліментів, а відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України у разі залишення без задоволення позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тобто такі судові витрати жодним чином не можуть бути компенсовані самим позивачем незалежно від результату розгляду позову.

Просить скасувати заочне рішення Надвірнянського районного суду від 29.06.2023 року в частині розподілу судових витрат по стягненню з ОСОБА_1 на користь держави 1073 грн. 60 коп. судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що рішення суду оскаржується тільки в частині розподілу судових витрат, справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судове рішення оскаржується лише в частині розподілу судових витрат, тому відповідно до положень статті 367 ЦПК України законність ухваленого в іншій частині судового рішення колегією суддів не перевіряється.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині зазначеним вимогам не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 05.09.2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь малолітнього сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. 00 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, та до повноліття дитини (а.с. 2-5).

За подання позову в частині позбавлення батьківських прав позивачем було сплачено судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. (а.с. 1).

Заочним рішенням Надвірнянського районного суду від 29.06.2023 року в задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 1073 грн. 60 коп. судового збору (а.с. 149, 153-158).

Ухвалюючи в рішенні про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, і відповідно при зверненні до суду вона не сплачувала судовий збір за дану позовну вимогу. Разом з тим, оскільки в подальшому судом відмовлено в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, із ОСОБА_1 на користь держави в порядку ст. 141 ЦПК України слід стягнути 1073 грн. 60 коп. судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Апеляційний суд не може погодитися із таким висновком з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом частини шостою цієї статті якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Отже, при подачі позову ОСОБА_1 була звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина.

Проте суд першої інстанції зазначені вимоги процесуального закону не врахував та безпідставно стягнув з позивача на користь держави судовий збір, який підлягав до сплати при поданні позову до суду, не врахувавши при цьому, що позивач звільнена від сплати судового збору щодо вимоги про стягнення аліментів на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Отже доводи, викладені в апеляційній скарзі, є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 1073 грн. 60 коп. судового збору.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Тому судове рішення у цій справі в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бочан Марії Іванівни задовольнити.

Заочне рішення Надвірнянського районного суду від 29 червня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 1073 грн. 60 коп. судового збору скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2. ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: І.В. Бойчук

В.М. Барков

Повний текст постанови складено 02 жовтня 2023 року.