Справа № 461/4245/22 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/811/189/23 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Зеліско-Чемерис К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, Головного управління Національної поліції у Львівській області про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Держави Україна за рахунок Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, 900000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 16.04.2021 року Залізничним районним судом м. Львова у справі №462/2497/21 задоволено його скаргу та зобов`язано Відділ ВП №1 Львівського РУП ГУ НП у Львівській області вжити заходів щодо внесення уповноваженою особою до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_1 від 02.04.2021 року (зареєстрованою 06.04.2021 року у ІТС ІПНП №7754), однак, вказане судове рішення відділом ВП №1 Львівського РУП ГУ НП у Львівській області, який є структурним підрозділом ГУ НП у Львівській області, не виконане.

Позивач зазначає, що через бездіяльність та протиправні дії відповідача, що полягають у невиконанні зазначеного рішення суду, йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 900000 грн., та яка полягає у нервовому стресі, переживаннях, порушенні режиму сну, що негативно вплинуло на звичний ритм його життя, йому спричинено відчуття невизначеності, невпевненості, незахищеності, неможливості реалізації своїх прав та законних інтересів, неможливості спрогнозувати свої дії та можливі їх наслідки, невизначеності у можливості реалізації своїх прав та законних інтересів, що є тривалим у часі.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 28 грудня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1 , просить його скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Зазначає, що протиправними діями ГУ НП у Львівській області йому завдано значної моральної шкоди, яка полягає у нервовому стресі, переживаннях, порушенні режиму сну, через повну бездіяльністю відповідача та його умисел щодо не внесення відомостей у ЄРДР, щоб не збільшувати статистику кримінальних проваджень у названому підрозділі поліції, що негативно вплинуло на звичний ритм його життя та спричинило відчуття невизначеності, невпевненості, незахищеності, неможливості реалізації своїх прав та законних інтересів.

Додає, що вказане тривало протягом тривалого часу й триває по даний час та потребує від нього докладання додаткових зусиль для можливості подолати такі негативні наслідки протиправної поведінки відповідача по відношенню до нього.

Зазначає, що судом першої інстанції проігноровано доведення ним причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями відповідача та заподіянням йому моральної шкоди, а також факт протиправної бездіяльності відповідача, підтверджений рішенням суду, яке набрало законної сили, та судову практику по даній категорії справ.

Вказує, що суд не взяв до уваги доказів про придбання медикаментів для лікування, спричиненого протиправною бездіяльністю відповідача.

У судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.247, ч.2 ст.372 ЦПК України, справу розглянуто у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 19.09.2023 року, є дата складення повного судового рішення 29.09.2023 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 16.04.2021 року у справі №462/2497/21 скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб слідчого Відділу ВП №1 Львівського РУП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви про кримінальне правопорушення від 02.04.2021 року задоволено частково та зобов`язано Відділ ВП №1 Львівського РУП ГУ НП у Львівській області вжити заходи щодо внесення уповноваженою особою до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_1 від 02.04.2021 року (зареєстрованою 06.04.2021 року у ІТС ІПНП №7754).

Позивач вказує, що станом на сьогоднішній день ухвала Залізничного районного суду м. Львова від 16.04.2021 року у справі №462/2497/21 Відділом ВП №1 Львівського РУП ГУ НП у Львівській області, який є структурним підрозділом ГУ НП у Львівській області, не виконана.

За загальним правилом, яке міститься у статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України.

У відповідності до ч.1 ст.1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом (ч.2 ст.1176 ЦК), зокрема, Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.ст. 1173, 1174 цього Кодексу).

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 22.06.2017 року у справі №6-501цс17.

Відповідно до ст.1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні ним своїх повноважень, відшкодовується державою, незалежно від вини цього органу.

Статтею 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової особи або службової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, незалежно від вини цієї особи.

Складовими частинами цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди, є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням її заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору і тягне за собою порушення майнових (немайнових) прав та інтересів іншої особи із настанням для неї негативних наслідків (втрат) майнового чи немайнового характеру.

Причинний зв`язок, як елемент цивільного правопорушення, виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, предметом доказування є не тільки факт неправомірних дій (бездіяльності), а й факт заподіяння шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) та заподіянням шкоди.

Враховуючи наведені вище норми матеріального права та встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність заявлених позивачем вимог, оскільки позивач не довів причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) заподіювача та шкодою, на яку позивач посилається у своїй заяві, оскільки сам лише факт задоволення судом скарги ОСОБА_1 , яка розглядалась в порядку КПК України, в частині зобов`язання названого відділу поліції ГУ НП у Львівській області вжити заходів щодо внесення уповноваженою особою до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_1 , не є достатньою та безумовною підставою для висновку про відшкодування моральної шкоди, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з його недоведеністю.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вирішив спір по суті, не допустивши порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, висновки суду є достатньо обґрунтованими і відповідають правовим позиціям Верховного Суду в даній категорії справ, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 29 вересня 2023 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич