рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

Справа № 495/9180/23

Номер провадження 2/495/4312/2023

20 вересня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Боярського О.О.,

при секретарі - Червинській І.В.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить суд:

-визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 492 від 17.10.2007 року, вчинений відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області - відповідно до рішення суду, виключивши в графі «батько» запис « ОСОБА_2 », замість цього вказати батьком дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 - « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст та обґрунтування позову

Позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3 з весни 2006 року по березень 2007 року включно мали різного характеру відносини, деякий період спільно проживали. Надалі, в кінці березня 2007 року і до грудня 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не бачились та не спілкувались.

В квітні, 2007 року, відповідачка ОСОБА_3 офіційно зареєструвала шлюб із Відповідачем ОСОБА_2 .

Під час проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 492 від 17 жовтня 2007 року.

ОСОБА_4 дитиною з інвалідністю, що підтверджується відповідним посвідченням.

З огляду на те, що відповідачі перебували в зареєстрованому шлюбі, батьком дитини вказано ОСОБА_2 .

Пізніше відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 припинили фактичне проживання та 26.09.2011 року розірвали свій шлюб на підставі судового рішення.

Позивач вказує, що після того як ОСОБА_3 та ОСОБА_2 припинили спільні відносини та розірвали шлюб, він знову почав спільно проживати з ОСОБА_3 та 26 листопада 2014 року вони зареєстрували шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб.

Також зазначає, що з часом він почав помічати схожість ОСОБА_6 із ним, спільні риси обличчя, характеру, що почало викликати питання про ймовірне батьківство відносно ОСОБА_7 , у зв`язку зі чим початку серпня 2023 року ОСОБА_1 провів серйозну та відверту бесіду із ОСОБА_3 , під час якої вона зізналась, що їй з самого початку було відомо і зрозуміло що саме позивач ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_4 .

З огляду на наведене, у ОСОБА_1 вважає, що у нього достатньо відомостей і переконань про те, що саме він є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі наведеного просить суд задовольнити позов.

Рух справи у суді

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.09.2023 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підтовче судове засідання.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився. 20.09.2023 року адвокат Гербей А.А., який діє в інтересах позивача, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини які зазначені в позові та просив задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в зв`язку з тим, що біологічним батьком дитини є саме позивач, просила суд визнати його батьком та внести зміни до актового запису.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься нотаріально засвідчена заява ОСОБА_2 ,відповідно до якої він зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає, не заперечує щодо визнання ОСОБА_1 батьком ОСОБА_4 , 2007 року народження. Справу просить розглядати у його відсутність.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За змістом ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Положенням ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

Судом встановлено, що з січня 2018 року Позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3 з весни 2006 року по березень 2007 року включно мали різного характеру відносини, деякий період спільно проживали. Надалі, в кінці березня 2007 року і до грудня 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не бачились та не спілкувались.

В квітні, 2007 року, відповідачка ОСОБА_3 офіційно зареєструвала шлюб із Відповідачем ОСОБА_2 .

Під час проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 492 від 17 жовтня 2007 року.

ОСОБА_4 дитиною з інвалідністю, що підтверджується відповідним посвідченням.

З огляду на те, що відповідачі перебували в зареєстрованому шлюбі, батьком дитини вказано ОСОБА_2 .

Пізніше відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 припинили фактичне проживання та 26.09.2011 року розірвали свій шлюб на підставі судового рішення.

Позивач вказує, що після того як ОСОБА_3 та ОСОБА_2 припинили спільні відносини та розірвали шлюб, він знову почав спільно проживати з ОСОБА_3 та 26 листопада 2014 року вони зареєстрували шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб.

Також зазначає, що з часом він почав помічати схожість ОСОБА_6 із ним, спільні риси обличчя, характеру, що почало викликати питання про ймовірне батьківство відносно ОСОБА_7 , у зв`язку зі чим початку серпня 2023 року ОСОБА_1 провів серйозну та відверту бесіду із ОСОБА_3 , під час якої вона зізналась, що їй з самого початку було відомо і зрозуміло що саме позивач ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_4 .

Таким чином, біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , 2007 року народження є позивач ОСОБА_1 .

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.

Згідно ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до статей 264, 265 Цивільного Процесуального кодексу України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».

Згідно ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Пунктом 2.13.1. «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька, матір дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи визнання позивачем ОСОБА_1 та підтвердження відповідачкою ОСОБА_3 батьківства ОСОБА_1 щодо дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне заявлені позовні вимоги щодо визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини задовольнити.

Керуючись ст.ст.4, 12-13, 200, 206, 211, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 492 від 17.10.2007 року, вчинений відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області - відповідно до рішення суду, виключивши в графі «батько» запис « ОСОБА_2 », замість цього вказати батьком дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 - « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Боярський О.О.