Справа № 510/957/23
Провадження № 2/510/941/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.23 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі, діючі через свого представника адвоката Арабаджи І.А., уточнені позовні вимоги визнали в повному обсязі, щодо їх задоволення не заперечували. Представник відповідачів просив розглянути справу у його відсутності.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Златі Н.С. на задоволенні уточнених позовних вимог наполягала, просила про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про народження позивачки; копія свідоцтва про шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; копія паспорту позивачки із відміткою про реєстрацію за місцем мешкання; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копія довідки №505 КП «Ренійське БТІ» Ренійської міської ради від 01.12.2020р. про право власності ОСОБА_1 на частину квартири; копія запиту завідувачки Ренійської державної нотаріальної контори від 2022р.; копія заповіту ОСОБА_7 від 12.11.2019р., оформленого на ім`я ОСОБА_1 ; копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 ; копія свідоцтва від 03.12.2020р. про право на спадщину за заповітом ОСОБА_8 від 12.11.2019р., оформленого на ім`я ОСОБА_1 ; копія витягу про реєстрацію свідоцтва про право на спадщину в Спадковому реєстрі від 03.12.2020р.; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.12.2020р.; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.10.2019р. за ОСОБА_7 ; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.10.2019р. за ОСОБА_6 ; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.10.2019р. за ОСОБА_1 ; копія свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 10.02.1994р.; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_8 - померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості квартири від 29.12.2022р.; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.11.2022 р. щодо спадщини ОСОБА_6 ; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.11.2022 р. щодо спадщини ОСОБА_7 ; відповідь завідувачки Ренійської державної нотаріальної контори від 11.10.2023р.; копія заяви ОСОБА_7 від 18.09.2020р. про прийняття спадщини після смерті доньки ОСОБА_6 ; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 17.11.2020р. (заповіту/спадкового договору не зареєстровано); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 17.11.2020р. (спадкові справи та видані свідоцтва); копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17.11.2020р. (дата заведення спадкової справи 17.11.2020р.); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 09.10.2023р.; копія заяви позивачки від 22.10.2021р. про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 ; копія довідки про склад сім`ї ОСОБА_7 від 22.10.2021р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 22.10.2021р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 22.10.2021р. (є зареєстрований заповіт); копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.10.2021р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 09.10.2023р. (дата заведення спадкової справи 22.10.2021р.); копія свідоцтва про смерть ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія довідки виконкому Ренійської міської ради від 27.10.2023р. про склад сім`ї ОСОБА_6 на день її смерті; фотокопії стану кімнат у спірній квартирі; копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_9 із ОСОБА_2 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 .

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі є донькою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Нині померла ОСОБА_6 приходилась рідною сестрою позивачці, а відповідачі її племінниками (онуками нині померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ).

Згідно свідоцтва №21 про право власності на житло від 10.02.1994р. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1 , тобто кожному співвласнику належало по частини нерухомості.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_8 - матір позивачки. За життя ОСОБА_8 розпорядилась належним їй майном, 12.11.2019р. склала заповіт на ім`я своєї доньки позивачки у справі. Позивачка у передбаченому законом порядку оформила прийняття спадщини після смерті матері, 03.12.2020р. їй було видано свідоцтво про право на спадщину на частку у квартирі АДРЕСА_1 , що за життя належала її матері.

Отже, ОСОБА_1 стала належати половина спірної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 сестра позивачки та матір відповідачів. На випадок смерті ОСОБА_6 не розпорядилася належним їй майном, заповіту не залишила. Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належне їй майно (1/4 частку квартири у праві спільної сумісної власності). Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_6 були батько та її діти (відповідачі у справі).

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини батько ОСОБА_6 ОСОБА_7 звернувся до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за законом після смерті доньки. Про це свідчить його заява від 18.09.2020р.

Діти ОСОБА_6 відповідачі у справі, із заявами про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріуса не звертались, проте на день смерті матері вони мешкали поруч їз нею, були зареєстровані із матір`ю за однією адресою, отже прийняли спадщину за законом фактично, у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Отже, після смерті ОСОБА_6 належна їй частка нерухомого майна була розподілена між батьком та двома дітьми померлої, тобто кожному з них перейшла у спадок 1/12 частина нерухомості з частки, що належала померлій. Жоден із спадкоємців після смерті ОСОБА_6 документально спадщину не оформляв.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 батько позивачки. За життя ОСОБА_7 розпорядився належним йому майном, 12.11.2019р. склав заповіт на ім`я своєї доньки позивачки у справі. У передбачений законом строк позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька. Про це свідчить її заява від 22.10.2021р. про прийняття спадщини.

Проте, незважаючи на своєчасне звернення позивачки за прийняттям спадщини, оформити її неможливо у зв`язку із тим, що в неї відсутні відповідні оригінали правовстановлюючих документів. Крім того, батько позивачки свого часу документально не оформив прийняття спадщини після смерті доньки ОСОБА_6 .

Відповідачі у справі висловили свою позицію щодо права на спадщину після смерті ОСОБА_6 , наполягали на тому, що також, як і дідусь, прийняли її, але фактично, на право на частку спадщини ОСОБА_7 , що була прийнята ним після смерті ОСОБА_10 , вони не претендують, не заперечують, щоб спадщину оформила позивачка в межах частки нерухомості, що належала їх дідусеві.

Таким чином. Кутукову за життя належали частка спірної нерухомості за свідоцтвом № НОМЕР_1 про право власності на житло від 10.02.1994р. та 1/12 частка спірної нерухомості, успадкована за законом після смерті ОСОБА_6 , а всього 1/3 частини квартири.

У нинішній час, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказану квартиру, про що 22.11.2022р. нотаріусом було винесено відповідну постанову.

Необхідні нотаріусу документи позивачка надати не може у зв`язку із втратою їх спадкодавцем.

Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючого документу - при видачі свідоцтва про право на спадщину. На копіях (фотокопіях) правовстановлюючого документу проставляється відповідна відмітка «згідно з оригіналом» із зазначенням дати та підпису нотаріуса.

Отже, після смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_7 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на визначену частину квартири, як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого ОСОБА_7 , і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідачі на неї не претендують.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як було встановлено судом, позивачка у справі після смерті батька є спадкоємицею за заповітом.

У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачка звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначила позивачка, після смерті батька у неї були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкову квартиру. Крім того, свого часу батько позивачки документально не оформив прийняття спадщини після смерті своєї доньки. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачка не має можливості.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину юридично, оскільки її воля, як спадкоємиці за заповітом, була виражена у подачі нею заяви про прийняття спадщини, її діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих та технічних документів на квартиру, розпорядження щодо її цільового використовування).

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки своєчасно подала заяву про прийняття спадщини, прийняла її за законом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на відповідну частину квартири з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1235, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за заповітом право власності на:

-1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_7 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК