Провадження № 2/161/952/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

13 вересня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Октисюк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредитфактор» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Пік Нерухомість», третя особа, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», про визнання прав іпотекодержателя та звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и в :

20 грудня 2021 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» адвокат Ткачук Олег Анатолійович звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредитфактор», Товариство з обмеженою відповідальністю «Пік Нерухомість», третя особа, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», про визнання прав іпотеко держателя та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою судді від 05 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 07 вересня 2022 року призначено у даній цивільній справі будівельно-технічну експертизу та на час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

02 лютого 2023 року надійшов лист завідувача Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Крука А. про неможливість надання висновку у зв`язку із тим, що станом на 27 свічня 2023 року клопотання експерта в частині забезпечення безперешкодного доступу до об`єктів дослідження не задоволено, а тому у відповідності до вимог п.1.13 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень». затвердженої наказом МЮ України від 08.10.98 р. № 53/5 (в чинній редакції) та ст. 72 ЦПК України направлено повідомлення про неможливість надання висновку.

Ухвалою від 10 лютого 2023 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 28 квітня 2023 року клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредитфактор» про заміну позивача його правонаступником у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредитфактор», Товариство з обмеженою відповідальністю «Пік Нерухомість», третя особа, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», про визнання прав іпотекодержателя та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Постановлено замінити у даній справі позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредитфактор» (місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Володимирська, будинок 69, поверх 3, код в ЄРДПОУ 42865489).

Ухвалою від 13 червня 2023 року постановлено закрити підготовче провадження у даній цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні, на 03 серпня 2023 року, о 10:00 год. в приміщенні Луцького міськрайонного суду Волинської області за адресою: вул. Лесі Українки, 24, м. Луцьк, кабінет № 5.Визнано обов`язковою явку представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредитфактор» для участі у розгляді даної цивільної справи № 161/22709/21.

Представник позивача повторно, а саме, 03 серпня 2023 року та 13 вересня 2023 року не з`явився в судове засідання , враховуючи, що ухвалою від 13 червня 2023 року визнано обов`язковою явку представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредитфактор».

Як вбачається з матеріалів справи про судові засідання, які були призначені 03 серпня 2023 року та 13 вересня 2023 року позивач був повідомлений належним чином. Так, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення,яке повернулось на адресу суду вбачається, що копію ухвали про закриття підготовчого провадження, призначення справи до судового розгляду на 03 серпня 2023 року, 10:00 год, та визнання явки позивача обов`язковою, отримано за довіреністю особою на прізвище « ОСОБА_4 » 30.06.2023 року.

Згідно довідки про недоставлення смс - повідомлення щодо документу судова повістка, про судове засідання в цивільній справі №161/22709/21, призначеного на 13.09.2023 року о 12:00 год. позивачу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредитфактор» не доставлена з причин «абонент тимчасово недоступний».

Вищевикладені обставини свідчать, що позивач втратив інтерес до позовної заяви, адже з часу заміни позивача правонаступником ( ухвала від 28 квітня 2023 року) та станом на даний час, позивач в судові засідання не з`являвся, хоча достовірно знав про знаходження в провадженні судді Філюк Т.М. позовної заяви. Крім того, ухвалою від 13 червня 2023 року явку представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредитфактор» для участі у розгляді даної цивільної справи № 161/22709/21 визнано обов`язковою, однак позивачем було проігноровано вимогу суду, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредитфактор» не виявив бажання з`явитись в судові засіданні або подати клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Згідно ст. 223 ч.5 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 12 ч. 4 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Позивач, звертаючись до суду з цим позовом, так, саме за ініціативою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредитфактор», судом було замінено первісного позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» на правонаступника, не з`являвся в судові засідання без поважних причин, та не цікавився провадженням у справі, що позбавляє можливості суд встановити обставини, які мають важливе значення для правильного вирішення справи.

Позивач, який переважно найбільш зацікавлений у розгляді справи, повинен демонструвати своєю поведінкою сумлінність реалізації своїх процесуальних прав та виконання обов`язків.

Таким чином, суд визнає причини неявки позивача в судові засідання в цій справі не поважними.

Згідно п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права, а також з метою забезпечення виконання завдань цивільного судочинства, дотримання засад і принципів міжнародного права, вважаю, що позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредитфактор» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Пік Нерухомість», третя особа, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», про визнання прав іпотекодержателя та звернення стягнення на предмет іпотеки, слід залишити без розгляду.

При прийнятті рішення про залишення позову без розгляду, суд приймає до уваги позицію Верховного Суду, викладену у своїй постанові у справі № 658/1141/18 від 21 вересня 2020 року, згідно якої наголосив, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Верховний Суд наголосив, що зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його незалежно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь у судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Крім того, при прийнятті рішення про залишення позову без розгляду, суд приходить до переконання, що таке рішення не буде визначати обмеження права позивача на звернення до суду, так як він не втрачає права знов звернутися до суду з таким саме позовом. Разом з тим, продовження розгляду справи, буде порушувати вимоги ст.ст. 223, 257 ЦПК України, та може призвести до порушення розумного строку її розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредитфактор» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Пік Нерухомість», третя особа, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», про визнання прав іпотекодержателя та звернення стягнення на предмет іпотеки - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту ухвали 18 вересня 2023 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Т.М. Філюк