Справа № 503/940/22
Провадження № 2/503/50/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Калашнікової Т.О.,

при секретарі судового засідання Поліковській О.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - земельну ділянку, що розташована на території Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 1,7574 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вказуючи, що земельна ділянка належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач є спадкоємцем за заповітом після померлої та прийняла спадщину, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Це було пов`язано з тим, що відповідач по справі протиправно заволоділа оригіналом державного акту на землю та іншими правовстановлюючими документами. В зв`язку з цим позивач просив визнати за ним право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

В підготовче засідання позивач не з`явилася, надавши до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.

Відповдач в підготовче засідання також не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій визнала позов ОСОБА_1 у повному обсязі та просила розглянути цивільну справу у її відсутність.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд проаналізувавши та оцінивши письмові докази в їх сукупності приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Крім того, згідно ч.4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Пиріжна Подільського району Одеської області. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11 вересня 2015 року (а.с.7)

Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7574 га, розташовану на території Пиріжнянської сільської ради Подільського району Одеської області, право власності на яку підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №013758, виданого на ім`я ОСОБА_3 20 лютого 2004 року Кодимською держадміністрацією та зареєстрованого в Книзі записів за №78 (а.с.8).

За час свого життя, а саме 21 серпня 2014 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області В.І. Серебрій та зареєстрований в реєстрі за №14, яким заповіла вищевказану земельну ділянку ОСОБА_1 (а.с.9). Крім того, тим самим заповітом вона заповіла ОСОБА_2 належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

В матеріалах цивільної справи відсутні відомості про інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині незалежно від заповіту.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. (ч. 1, ч.3 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1269 цього ж Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Крім того, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі змісту листа державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіної М.М. №65/02-14 від 21.02.2023 року вбачається, що 29.12.2015 року ОСОБА_2 заявила право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 та 11.09.2015 року заведена спадкова справа №359/2015 року.

Крім того, як вбачається з довідки виданої Кодимською міською радою Подільського району Одесської області №466 від 17.11.2020 року за підписом старости села Л.Шевчук ОСОБА_1 дійсно, починаючи з 01 вересня 2015 року проживала за адресою: АДРЕСА_1 зі своєю тіткою ОСОБА_3 , по день її смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , вели спільне господарство.

Ці обставини вказують на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 у встановленому законом порядку.

З огляду на це суд вважає, що ОСОБА_1 набула право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведеення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7574 га, розташовану на території Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області відповідно до заповіту.

Разом з тим, частина 1 ст. 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Встановлено, що 27 травня 2021 року державний нотаріус Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіна М.М. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів. Ця обставина підтверджується листом №424/02-14 від 27.05.2021 року (а.с.15).

Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що за ОСОБА_1 не визнається право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7574 га, розташовану на території Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області. За таких обставин позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідач визнав позов у повному обсязі, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що з урахуванням положень ч.3 ст.206 ЦПК України, надає суду підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 1,7574 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Пиріжнянської сільської ради Кодимського (на даний час Подільського) району Одеської області, яка на підставі втраченого державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №013758, виданого 20 лютого 2004 року Кодимською держадміністрацією та зареєстрованого в Книзі записів за №78, належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду складено 08.03.2023 року.

Суддя Т.О. Калашнікова