Справа №487/6715/21 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Провадження №22-ц/812/1018/23
Ухвала

Іменем України

18 вересня 2023 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Лівінського І.В., Ямкової О.О.,

із секретарем Стрілець К.О.,

за участю:

представника відповідача Свєтликова Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва, ухваленого 27 червня 2023 року, під головуванням судді Нікітіна Д.Г., в приміщенні суду першої інстанції, по цивільній справі № 487/6715/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Миколаївгаз», треті особи: Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 , про захист прав споживачів,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 (прізвище після укладення шлюбу зміно із ОСОБА_3 ), звернулася в суд з позовом до Акціонерного товариства «Миколаївгаз», зазначивши третіх осіб: Службу у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 про захист прав споживачів.

Позовна заява мотивована тим, що їй на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 .

У березні 2008 року вона уклала з ВАТ «Кредитпромбанк» кредитний договір, за умовами якого отримала 765 150 грн до 23 березня 2023 року, який було забезпечено порукою ОСОБА_4 та іпотекою вказаної квартири.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 вересня 2009 року з неї та поручителя на користь Банку було стягнуто 861163 грн 58 коп. заборгованості за вказаним кредитним договором.

У подальшому, належна їй на праві власності квартира була продана на аукціоні шляхом укладення договору купівлі продажу між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступника ВАТ «Кредитпромбанк») та переможцем аукціону ОСОБА_2 , від 24 квітня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. за реєстраційним номером 323.

У зв`язку з тим, що квартира була продана з чисельними порушеннями законодавства, а також прав неповнолітньої дитини, яка на момент продажу квартири була зареєстрована та проживала в квартирі, електронний аукціон, як і договір купівлі-продажу квартири, що була продана на аукціоні, були оскарженні нею до Центрального районного суду м. Миколаєва (справа №490/3925/19).

Незважаючи на наявність спору щодо права власності на спірну квартиру та оскарження результатів електронного аукціону в суді, відповідачем 14 вересня 2021 року відключено газопостачання до спірної квартири.

Посилаючись на те, що в акті про відключення невірно зазначені підстави припинення газопостачання, квартира є єдиним місцем проживання її та неповнолітнього сина, послуги з газопостачання нею оплачувалися належним чином, просила визнати дії АТ «Миколаївгаз» з відключення постачання газу до кв. АДРЕСА_1 незаконними.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 червня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, оскаржувані дії відповідача, який отримав від власника квартири заяву про припинення надання послуг до придбаної ним квартири, відповідали вимогам закону, а позовні вимоги ОСОБА_1 необгрунтованими та безпідставними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції помилково не взяв до уваги, що Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року №2494 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1379/27824, передбачає можливість припинити (обмежити) газопостачання лише за заявою споживача.

Вказує, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва у справі № 490/4385/19 від 18 січня 2023 року встановлено, що побутовим споживачем природного газу у спірній квартирі є позивачка. ОСОБА_2 являється лише формальним власником, не проживає у спірній квартирі та не є безпосереднім споживачем послуг.

Зазначає, що вона, як споживач, не подавала заяв про припинення газопостачання до житлового приміщення.

Доводи відзиву АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» на апеляційну скаргу зводяться до того, що вимоги апеляційної скарги безпідставні, необгрунтовані, скарга є такою, що не підлягає задоволенню.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається, що 26 березня 2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», укладено кредитний договір № 23/032/08-ZKLN, за умовами якого позичальник отримала 765 150 грн під 15,30% річних до 25 березня 2023 року.

Повернення кредиту було забезпечено договором поруки, укладеним між ОСОБА_4 та ВАТ «Кредитпромбанк» 26 березня 2008 року № 23/032/2/08-ZKLN та договором іпотеки, укладеним цього ж дня між ОСОБА_1 та ВАТ «Кредитпромбанк». За умовами договору іпотеки, кредитодавцю в іпотеку передано належну позичальнику на підставі договору купівлі-продажу від 13 грудня 2006 року трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 вересня 2009 року з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 у солідарному порядку стягнуто на користь банку 861 183 грн 58 коп. заборгованості за кредитним договором та по 976 грн судових витрат з кожного.

24 квітня 2019 року квартиру АДРЕСА_1 продано на аукціоні шляхом укладання договору купівлі-продажу між ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником ВАТ «Кредитпромбанк», та переможцем аукціону - ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І. В. за р. № 323.

В подальшому, право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 зареєстровано 24 квітня 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрацію обтяжень на підставі вказаного договору купівлі-продажу.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 20 червня 2019 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 з метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Закупівлі Ю.А.» про визнання недійсним електронного аукціону, протоколу електронного аукціону та договору купівлі-продажу квартири (справа №490/3925/19).

Судового рішення по суті спору за вказаним позовом не ухвалено.

На час розгляду даної справи підстава виникнення права власності на спірну квартиру ОСОБА_2 у судовому порядку не скасовані.

У спірній квартирі до теперішнього часу значяться зареєстрованими ОСОБА_1 , як колишній власник та її неповнолітній син ОСОБА_5 2006 р.н.

Послуги з газопостачання до квартири АДРЕСА_1 надавались АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз», особовий рахунок № НОМЕР_1 був відкритий на ім`я ОСОБА_1 .

Після придбання спірної квартири ОСОБА_2 , 08 серпня 2019 року між останнім та АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз», укладено договір споживача про надання послуг з розподілу природного газу до квартири АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 .

11 червня 2019 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» про припинення газопостачання до вказаної квартири.

05 липня 2019 року було здійснено відключення газопостачання до квартири АДРЕСА_1 .

Не погодившись із такими діями відповідача, ОСОБА_1 16 серпня 2019 року

звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва із позовною заявою до АТ «Оператор газороподільної системи» «Миколаївгаз», треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_2 , Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської області, про захист прав споживача (справа №487/6245/19). В позовній заяві ОСОБА_1 оспорила порядок та процедуру припинення газопостачання до квартири АДРЕСА_1 , яке відбулося в односторонньому порядку на підставі письмової заяви ОСОБА_2 від 11 червня 2019 року. Просила визнати незаконними дії відповідача щодо припинення газопостачання до вказаної квартири, посилаючись на те, що вселилася і проживає у ній із законних підстав, є споживачем послуг, які надаються відповідачем.

Одночасно ОСОБА_1 , у справі №487/6245/19 подала заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 серпня 2019 року заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволена. Покладено обов`язок на АТ «Оператор газороподільної системи» «Миколаївгаз» відновити газопостачання до квартири АДРЕСА_1 .

На підставі вказаної ухвали суду відповідач відновив розподіл газу до квартири АДРЕСА_1 до ухвалення рішення у справі №487/6245/19.

У подальшому, за наслідками вирішення позову ОСОБА_1 по суті спору у справі №487/6245/19, Заводський районний суд м. Миколаєва 17 серпня 2020 року ухвалив рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнив. Визнав неправомірними дії АТ «Оператор газороподільної системи» «Миколаївгаз» з припинення газопостачання до квартири АДРЕСА_1 .

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 17 червня 2021 року, рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 серпня 2020 року, скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволені позову ОСОБА_1 . Скасовано заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 серпня 2019 року.

У зв`язку з ухваленням остаточного судового рішення у справі №487/6245/19, на його виконання, та враховуючи, що заходи забезпечення позову були скасовані, АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» 14 вересня 2021 року відновив становище, яке існувало до ухвалення рішення у вказаній справі, тобто припинив газопостачання до спірної квартири на підставі раніше поданої заяви від 11 червня 2019 року нового власника квартири ОСОБА_2 , про що складено відповідний акт (т.1 а.с.53).

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_1 просила визнати незаконними дії відповідача щодо відключення 14 вересня 2021 року квартири АДРЕСА_1 від газопостачання. В позовній заяві посилалася на те, що припинення газопостачання до квартири відбулося в односторонньому порядку на підставі письмової заяви ОСОБА_2 , у квартирі вона проживає з родиною, як колишній власник і особа, що вселилася у квартиру із законних підстав, є споживачем послуг, що надаються відповідачем, зазначала, що право власності на спірну квартиру ОСОБА_2 оспорюється нею в суді.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 26, 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) зазначено, що: «згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що: «необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову- це річ, щодо якої виник спір».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

Предметом позову у цивільній справі № 487/6245/19, яка розглянута по суті з ухваленням апеляційним судом судового рішення від 28 грудня 2020 року, яке набрало чинності, є зокрема визнання незаконними дій відповідача щодо припинення газопостачання до кв. АДРЕСА_1 , яке відбулося в односторонньому порядку на підставі заяви ОСОБА_2 від 11 червня 2019 року.

Предметом розгляду даної справи, що переглядається в апеляційному порядку є визнання незаконними дій відповідача щодо припинення газопостачання до кв. АДРЕСА_1 , яке відбулося в односторонньому порядку на підставі тієї ж заяви ОСОБА_2 , після ухвалення судового рішення у справі № 487/6245/19, тобто за наслідками вирішеного спору по суті.

Таким чином, судовим рішенням у справі № 487/6245/19 вже вирішувалося питання законності дій відповідача, який отримав від власника квартири 11 червня 2019 року заяву про припинення надання послуг з газопостачання до придбаної ним квартири та можливість в односторонньому порядку припинення надання цих послуг за відповідною заявою споживача.

Беручи до уваги наведе, колегія приходить висновку, що фактично предметом спору у справі, яка переглядається, є правовідносини, що виникли з тих самих підстав.

Відтак, предмет і підстава позовів у даній справі та у справі № 487/6245/19 є тотожними.

Відповідачем у справі що переглядається, є АТ «Миколаївгаз», треті особи: Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 , а у справі № 487/6245/19, крім зазначеного відповідача було вказано АТ «Миколаївобленерго», дії якого теж оскаржувалися.

Посилання у позовній заяві на зміст Акту на відключення від 14 вересня 2021 року не змінює предмету судового захисту у цій справі, а позовні вимоги у ній є тотожними, у яких судом вже ухвалювалося рішення раніше.

За наведених обставин, враховуючи тотожність позову у даній справі з поданим ОСОБА_1 позовом у справі № 487/6245/19, за результатами розгляду якого ухвалено рішення, колегія суддів приходить висновку про закриття провадження у справі, з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України .

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Керуючись статтями 255, 367,377 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 червня 2023 року скасувати, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Миколаївгаз», треті особи: Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 , про захист прав споживачів, закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий

Судді:

______________________________________

Повний текст судового рішення виготовлено 19.09.2023р.