Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5714/23 Головуючий у 1-й інст. Полонець С.М.
Категорія 70 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Микитюк О.Ю., Трояновської Г.С.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників у м. Житомирі цивільну справу № 295/5714/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну виплату аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 червня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Полонця С.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь 52 500,00 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Позов мотивувала тим, що 08.11.2011 між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис №2283. Під час перебування у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 07.09.2017 шлюб розірвано, син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не сплачує аліменти на утримання сина на виконання рішення суду, в зв`язку з чим допустив заборгованість.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 12 червня 2023 року позов задоволено повністю.

У поданій апеляційній скарзі, відповідач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з нього на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 26 500,00 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального права. Так, суд не надав оцінку тому, що починаючи з січня 2020 року по липень 2022 року ним щомісячно сплачувались аліменти на утримання дитини в розмірі, визначеному рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 07 вересня 2017 року, а саме по 1 500 гривень щомісячно, що підтверджується наданими до суду копіями квитанцій. Однак, ці обставини місцевим судом враховані не були, що призвело до неправильного визначення розміру пені.

Так, на момент подання відзиву на позовну заяву, він звернувся до Корольовського відділу ДВС з проханням здійснити перерахунок заборгованості, оскільки він не був повідомлений про необхідність надання державному виконавцю квитанцій по сплаті аліментів, в результаті чого аліменти сплачував - проте квитанції до ДВС не подавались.

Після отримання державним виконавцем квитанцій по сплаті аліментів, останньою було здійснено перерахунок заборгованості, згідно якого, розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 26 500 грн, тобто в 2 рази менше, ніж зазначена позивачем.

Починаючи з липня 2022 року, ним не сплачувались аліменти з поважних причин, оскільки у червні 2022 року він потрапив в ДТП, в результаті чого отримав травми, котрі потребували медичного втручання та коштів на лікування. З лютого 2023 року, він перебував на обліку в центрі зайнятості. По стану здоров`я йому не могли надати робоче місце, оскільки через хворобу не міг виконувати фізичну роботу. В квітні 2023 року ним було пройдено військово - лікарську комісію та поставлено діагноз «реактивний артрит з враженням колінних суглобів II ступеня», подагра. В результаті цього, він не міг працювати, оскільки фізично не міг навіть рухатись.

Ухвалами Житомирського апеляційного суду від 04.08.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та справу призначено до розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України (ч.1 ст. 368 ЦПК України).

Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 5 ст. 268, ст. 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав відповідачу строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування, зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, оскільки в матеріалах справи містяться докази, надані сторонами, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне розглядати справу у порядку письмового провадження без участі сторін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Установлено, що сторони по справі є батьками малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з матір`ю (а.с.10).

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 07.09.2017 по справі №295/7148/17 шлюб між сторонами розірваний. Неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено на подальше проживання при матері. Стягнуто з ОСОБА_2 , уродженця м. Житомира на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі 1500 грн щомісячно і до повноліття дитини, починаючи з 03.07.2017 (а.с.9).

Вирішуючи спір, місцевий суд вважав позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, однак не вважає визначений судом першої інстанції розмір пені правильним, з огляду на наступне.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремовід дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України та ст.196 СК України, неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням.

Обов`язок утримувати дитину не залежить від звернення до суду, адже відповідач був обізнаний про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на дитину, тому повинен був прийняти міри для своєчасного перерахування аліментів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Як убачається із матеріалів справи, відповідно до наданого Корольовського ВДВС у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 11.04.2023 у виконавчому провадженні №54688697, загальний борг відповідача по аліментам станом на 01.04.2023 складає 52 500,00 грн (а.с.19-20).

З урахуванням того, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи та на платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

Розраховуючи розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів колегія суддів виходить з наступного.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі 333/6020/16-ц, провадження № 14-61цс18.

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Відповідно до копій квитанцій з січня 2020 року по червень 2022 року ОСОБА_2 сплатив аліменти на загальну суму 45 000,00 грн (а.с.35-44).

Суд першої інстанції не взяв до уваги надані ОСОБА_2 докази сплати аліментів за 2020-2022 роки.

Таким чином, розмір неустойки (пені) по аліментах за період з 01 липня 2022 року по 31 березня 2023 року необхідно розраховувати наступним чином.

2022 рік:

За липень 2022 року 1500,00 грн (нараховані аліменти)*1%*274 (кількість днів прострочення з 01 липня 2022 року по 31 березня 2023 року) розмір неустойки (пені) становить 4110,00 грн.

За серпень 2022 року 1500,00 грн. (нараховані аліменти)*1%*243 (кількість днів прострочення з 01 серпня 2022 по 31 березня 2023 року) розмір неустойки (пені) становить 3645,00 грн.

За вересень 2022 року 1 500,00 грн. (нараховані аліменти)*1%*212 (кількість днів прострочення з 01 вересня 2022 року по 31 березня 2023 року) розмір неустойки (пені) становить 3180,00 грн.

За жовтень 2022 року 1 500,00 грн. (нараховані аліменти)*1%*182 (кількість днів прострочення з 01 жовтня 2022 року по 31 березня 2023 року) розмір неустойки (пені) становить 2730,00 грн.

За листопад 2022 року 1 500,00 грн. (нараховані аліменти)*1%*151 (кількість днів прострочення з 01 листопада 2022 року по 31 березня 2023 року) розмір неустойки (пені) становить 2265,00 грн.

За грудень 2022 року 1 500,00 грн. (нараховані аліменти)*1%*121 (кількість днів прострочення з 01 грудня 2022 року по 31 березня 2023 року) розмір неустойки (пені) становить 1815,00 грн.

2023 рік:

За січень 2023 року 1 500,00 грн. (нараховані аліменти)*1%*90 (кількість днів прострочення з 01 січня 2023 року по 31 березня 2023 року) розмір неустойки (пені) становить 1350,00 грн.

За лютий 2023 року 1 500,00 грн. (нараховані аліменти)*1%*59 (кількість днів прострочення з лютого 2023 року по 31 березня 2023 року) розмір неустойки (пені) становить 885,00 грн.

За березень 2023 року 1 500,00 грн. (нараховані аліменти)*1%*31 (кількість днів прострочення з 01 березня 2023 року по 31 березня 2023 року) розмір неустойки (пені) становить 465,00 грн.

Тому, з урахуванням положень ст.196 СК України, яка передбачає, що розмір пені, що підлягає стягненню за аліменти, не може бути більше 100 % заборгованості, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 20445,00 грн.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції - зміні в частині визначеного судом першої інстанції розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, зі зменшенням вказаного розміру з 52500,00 грн до 20445,00 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) (п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 червня 2023 року змінити, зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з 52 500,00 грндо 20 445,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді