Провадження №2-о/523/536/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2023 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про встановлення факту який має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, якою просить:

-встановити факт перебування його сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на повному утриманні батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-встановити факт самостійного виховання громадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до статей 14, 33 ЦПК України.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, судом встановлено, що подана заява не відповідає вимогам ст. 175, 318 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 294ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

При залишенні заяви без руху, суддя застосовує аналогію закону, так як главами 1 та 2 розділу IV ЦПК України прямо не врегульовано дії судді при подачі до суду заяви, яка не відповідає вимогам ЦПК.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (ч. 6 ст. 294 ЦПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567 цс 18) зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Отже, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Таким чином, характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

У даному випадку, із заяви ОСОБА_1 вбачається, що він просить встановити факт перебування його сина ОСОБА_2 на повному утриманні батька ОСОБА_1 та факт самостійного виховання ним сина, з наступною метою:

1)з метою можливості оформлення в подальшому документів щодо соціальної допомоги.

З цього приводу суд зазначає, що встановлення факту пов`язується заявником із подальшим вирішенням спору про право на соціальну допомогу, а тому встановлення такого факту не може здійснюватися в окремому провадженні.

2)з метою припинення стягнення аліментів.

З цього приводу суд зазначає, що у разі наявності однієї із істотних підстав, особа з якої стягуються аліменти на дитину/дітей, має право звернутися до суду у рамках позовного провадження з позовною заявою про припинення стягнення аліментів.

Одночасно, стаття 273 Сімейного кодексу України, на яку посилається заявник, також містить вимогу щодо розгляду питання про звільнення від сплати аліментів, саме в порядку позовного провадження.

З огляду на викладене, встановлення факту пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, а тому встановлення такого факту не може здійснюватися в окремому провадженні.

3)з метою отримання права на відстрочення від призову на військову службу під-час мобілізації.

Суд зауважує на тому, що у випадку виправлення заявником недоліків заяви, які вищезазначені, а саме уточнення мети з якою він звернувся до суду в окремому провадженні, належними заінтересованими особами по даній справі є ОСОБА_3 та Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п. 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити:

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

Відповідно до статті 318 ЦПК України у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суд вважає за необхідне запропонувати заявнику привести заяву у відповідність до вимог п.5 ч.3 ст. 175, ст. 318 ЦПК України, а саме вказати та обґрунтувати мету, з якою він просить встановити факт перебування сина на його утриманні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175,177,185, 293, 294, 315 319, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про встановлення факту який має юридичне значення - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені недоліки заяви у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, в іншому випадку заява буде вважатись не поданою та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: К.О. Далеко