Справа № 308/6425/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого - судді Логойди І.В., за участі секретаря судового засідання Шовак А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Ужгородської державної нотаріальної контори, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання незаконними дії нотаріуса,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до Першої Ужгородської державної нотаріальної контори, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання незаконними дії нотаріуса. В обґрунтування позовних вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/4 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 69,3 кв.м, що належала померлому на підставі дубліката свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Ужгородської міської ради від 14.06.2018 року, згідно з рішенням від 27.08.2003 року №211, зареєстрованого в комунальному підприємстві Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода Ужгородської міської ради за № 20603. Будучи спадкоємцем першої черги та маючи на меті реалізувати своє законне право на успадкування майна за померлим батьком, позивач звернувся до Першої Ужгородської державної нотаріальної контори із заявою про відкриття спадщини. 04.08.2021 року Першою Ужгородською державною нотаріальною конторою позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/8 вищевказаної квартири. На іншу половину майна батька, що складає 1/8, про право на спадщину за законом стан на сьогодні не видано. Вважає, що таке право на 1/8 частини квартири належить йому. 02.11.2022 року та 28.11.2022 року, маючи на меті реалізувати своє законне право на успадкування майна за померлим батьком, звертався до Першої Ужгородської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. У відповідь Перша Ужгородська державна нотаріальна контора двічі безпідставно відмовляла через те, що 23.10.2018 року до Першої ужгородської державної нотаріальної контори звернулась із аналогічною заявою особа, котра перебувала в шлюбі з батьком - ОСОБА_2 . Однак, на вказана заява ОСОБА_2 повинна бути залишеною без уваги нотаріусом через те, що гр. ОСОБА_2 , звертаючись до нотаріальної контори, надіслала письмову заяву поштовим зв`язком, при цьому не засвідчивши власний підпис та не вказавши навіть паспортних даних. При цьому, пославшись на те, що начебто перебуває в лікарняному закладі у м. Біла Церква, Київської області та не може пред`явити паспорт громадянина України оскільки такий є втраченим. Відповідно до відкритих відомостей Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України гр. ОСОБА_2 станом на сьогодні є засновником ТОВ "МД "Голосіївський", адреса реєстрації засновника вищевказаного товариства співпадає з адресою, що вказана в заяві про прийняття спадщини, а саме: АДРЕСА_2 . Станом на сьогодні, від моменту подання ОСОБА_2 заяви про прийняття спадщини пройшло вже понад 4 роки. За вказаний час ця особа мала всі можливості для подання належним чином оформленої заяви про прийняття спадщини, однак не скористалась цим. ОСОБА_2 не зверталась до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, і не могла звертатись із подібною заявою, оскільки у встановлений законом строк не з`явилась до державної нотаріальної контори та не посвідчила свій підпис на заяві. Враховуючи наведене вище вважає, що Першою Ужгородською державною нотаріальною конторою безпідставно та незаконно відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.04.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.05.2023 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.07.2023 витребувано від Першої Ужгородської державної нотаріальної контори належним чином засвідчені копії документів, що містяться у спадковій справі № 149 за 2018 рік, котра відкрита після смерті ОСОБА_3 . На виконання вимог ухвали суду Першою Ужгородською державною нотаріальною конторою листом від 21.07.2023 №371/01-16 було надано витребувані документи.

У судові засіданні позивач повторно не з`явився, належним чином повідомлений.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Третя особа без самостійних вимог у судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином повідомлялась у встановленому законодавством порядку, письмового відзиву не подала.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд виходить з наступного.

На підставі поданих позивачем та на виконання ухвали суду про витребування доказів Першою Ужгородською державною нотаріальною конторою доказів судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 30.04.2018 Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (паспорт НОМЕР_2 , виданий 04.08.2005 Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області), згідно з поданою заявою про прийняття спадщини та виданого свідоцтва про право на спадщину є сином, спадкоємцем ОСОБА_3 .

Згідно з доданою копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.08.2021 державний нотаріус Першої ужгородської державної нотаріальної контори Ластівка А.В. посвідчила, що на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві по 1/2 частині майна ОСОБА_3 , 1964 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його: син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , податковий номер НОМЕР_3 , що мешкає в АДРЕСА_3 та дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що мешкає в АДРЕСА_4 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: - 1/4 частини квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належить померлому на підставі дублікату свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Ужгородської міської ради 14 червня 2018 року, згідно з рішенням від 27 серпня 2003 року за № 211, зареєстрованого в Комунальному підприємстві Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода Ужгородської міської ради Закарпатської області за № 20603. Вказана квартира складається з трьох кімнат, житловою площею 40,0 кв. м., загальною площею - 69,3 кв.м. На 1/8 частину квартири видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_1 . На 1/8 частину квартири свідоцтво про право на спадщину ще не видано. Спадкова справа №149/2018 зареєстрована в реєстрі за №3-202.

Згідно з доданим витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № витягу 269030119 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з трьох кімнат житловою площею 40 кв.м, загальною площею 69,30 кв.м на праві спільної часткової власності 1/8 належить ОСОБА_1 .

Згідно з копією свідоцтва про право власності від 27.08.2003 №211 виконавчий комітет Ужгородської міської ради посвідчив, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної власності належить ОСОБА_4 та членам його сім`ї: дружині ОСОБА_5 , сину ОСОБА_6 , дочці ОСОБА_7 , що підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №1724976 від 15.10.2003.

Згідно з копією довідки ЖРЕР №2 «Підзамок» №648 від 25.06.2018 ОСОБА_1 , 1989 року народження, дійсно проживає в м. Ужгороді та зареєстрований по АДРЕСА_3 . До дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про смерть НОМЕР_1 , ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований разом з сестрою- ОСОБА_7 , 1967 р.н., сином ОСОБА_1 , 1989 р.н., невісткою ОСОБА_8 , 1989 р.н., проживали без реєстрації згідно акту №40 від 17.05.2018 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з копією заяви ОСОБА_1 , яка надійшла 21.06.2018 №352, спадкова справа №149/2018, такий звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини.

Згідно з копією заяви ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) звернулася до нотаріуса Першої Ужгородської нотаріальної контори Ластівки А.В. про прийняття спадщини. Заява датована 23.10.2018, підписана В.Рогатинською, на такій міститься відмітка про надходження заяви 25.10.2018 за №595, спадкова справа 149/2018. У заяві не вказано інших підтверджуючих даних щодо особи, вказано, що перебуває в лікарняному закладі у м. Біла Церква, Київської області, тому не може особисто з`явитись до нотаріуса, у зв`язку з чим надсилає заяву поштою. Крім того, вказує, що не може долучити до заяви свій паспорт, оскільки такий є втраченим, на даний час виготовляють дублікат. Після лікування і отримання нового паспорту зобов`язується подати всі інші необхідні документи для одержання свідоцтва про право на спадщину. Також у заяві вказано про спільне проживання з ОСОБА_3 на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з поданих Першою Ужгородською державною нотаріальною конторою матеріалів спадкової справи, у такій містяться дві заяви ОСОБА_2 від 23.10.2018 одного і того ж змісту, різної дати реєстрації - 25.10.2018 №595 (зареєстрована 25.10.2018 №712/02-14) та від 29.10.2018 №602 (зареєстрована 29.10.2018 за №727/01-16). Згідно з доданою копією відповіді Першої Ужгородської державної нотаріальної контори від 30.10.2018 №1037/01-16 ОСОБА_2 щодо розгляду заяви про прийняття спадщини за померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 чоловіком ОСОБА_3 повідомила, що заява від 23.10.2018 надійшла 29.10.2018 та зареєстрована за вх. №727/01-16, така зареєстрована в Книгу обліку і реєстрації спадкових справ за №602 та приєднана до спадкової справи №149/2018 на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 . Згідно з довідкою відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 03.08.2021 №4594/18-21, видана ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , про те, що за адресою: АДРЕСА_1 на момент смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 були зареєстровані: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 16.02.2016, виданого повторно, між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 (прізвище після одруження ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_8 , 15.12.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено актовий запис №543.

Згідно з відкритих даних «Опендатабот» керівником ТОВ «М`ясний двір «Голосіївський», дата реєстрації такого 05.01.2021, керівником та засновником, кінцевим бенефіціарним власником такого є ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_1 двічі 02.11.2022 та 29.12.2022 - звертався до нотаріуса Першої Ужгородської державної нотаріальної контори Лавтівки А.В. із проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом ще на 1/8 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 69,3 кв.м, що належала батьку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в тому числі відмовивши ОСОБА_2 у відкритті спадщини за заявою від 23.10.2018 року, оскільки така оформлена неналежним чином і справжність підпису на такій заяві не засвідчено та не вжито заходів для особистої явки до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

У своїх відповідях ОСОБА_1 державний нотаріус Ластівка А.В. повідомила наступне. У відповіді від 03.11.2022 №483/02-14 повідомила, що заява від 02.11.2022 про видачу свідоцтва про право на спадщину на частку майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , отримана та зареєстрована за вхідним 451/02-14 від 03.11.2022 року. 23 жовтня 2018 року ОСОБА_2 було подано заяву про прийняття спадщини, яка поштою. Роз`яснено, що згідно п.п. 3.5 п. 3 глави 10 Порядку вчинення Міністерства юстиції України від 22.02-2012. р №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за №282/20595, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса. У відповіді від 09.01.2023 №09/02-14 повідомлено, що заява від 29.12.2022 про видачу свідоцтва про право на спадщину на частку майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 отримана та зареєстрована за вхідним 525/02-14 від 29.12.2022 року. Спадкова справа 149/2018 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 була заведена (відкрита) за заявою від 21.06.2018р., а ОСОБА_2 було подано заяву про прийняття спадщини 23 жовтня 2018 року. Роз`яснено, що у разі, коли особа не встигла відкликати заяву про прийнята спадщини протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, така заява може бути визнана недійсною судом.

Статтею 43 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб - її учасників або їх уповноважених представників. При вчиненні нотаріальної дії нотаріуси, посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, посвідчення особи з інвалідністю чи учасника Другої світової війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи). Посвідчення водія, особи моряка, особи з інвалідністю чи учасника Другої світової війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи, не можуть бути використані громадянином України для встановлення його особи під час укладення правочинів.

Згідно з вимогами ст. 44 Закону України «Про нотаріат» під час посвідчення правочинів визначається обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, які беруть у них участь. У разі наявності у нотаріуса сумнівів щодо поданих документів він може витребувати від цієї юридичної особи, державного реєстратора, податкових органів, інших органів, установ та фізичних осіб додаткові відомості або документи.

Згідно з ч. 2 ст. 47 Закону України «Про нотаріат» тексти нотаріально посвідчуваних правочинів, заяв, засвідчуваних копій (фотокопій) документів і витягів з них, тексти перекладів та заяв повинні бути написані зрозуміло і чітко, дати, що стосуються змісту посвідчуваних правочинів, повинні бути позначені хоча б один раз словами, а назви юридичних осіб та їх ідентифікаційний код за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - без скорочень із зазначенням їх місцезнаходження. Прізвища, імена та по батькові фізичних осіб, їх місце проживання та ідентифікаційний номер за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків, крім уповноважених представників юридичних осіб, повинні бути написані повністю, а у випадках, передбачених законами, - із зазначенням дати їх народження.

Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників; 9) в інших випадках, передбачених законом.

Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону.

Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Згідно з ч. 1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Частинами 10-11 ст. 67 Закону України «Про нотаріат» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270 і статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена.

Згідно з ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595 передбачено, зокрема п.3, гл. 10, порядок прийняття спадщини або відмова від її прийняття: 3.1. Право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. 3.2. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. 3.3. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. 3.4. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. 3.5. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 79 ЦПК України, зазначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі N910/3009/18 (провадження N12-204гс19) від 04.09.2018 вказано, що «ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту)».

З поданих суду доказів та на підставі проаналізованих нормативно-правових актів, суд вважає, що ОСОБА_2 реалізовано своє право на спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини, таке право не може бути порушене, а позивачем не доведено підстави визнавати незаконними дії нотаріуса Першої Ужгородської державної нотаріальної контори Ластівки А.В. щодо відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/8 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. Судові витрати покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13, 17, 43, 49, 134, 141, 258, 265, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач: Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, 88000, м. Ужгород, вул.Собранецька, 47.

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН, місце проживання: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 27.09.2023.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В.Логойда