КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№2-ві/824/72/2023
У Х В А Л А

27 вересня 2023 року місто Київ

справа №752/8449/20

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., розглянувши питання про відвід судді-доповідача Соколової Вікторії Вячеславівни за заявою ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Київського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 листопада 2022 року у справі за позовом ТОВ «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 31 липня 2023 року визначено суддів, які входять до складу колегії: головуючий суддя Соколова В.В., судді: Мережко М.В., Поліщук Н.В.

Ухвалою Київського апеляційного суду в складі судді-доповідача Соколової В.В. від 12 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 листопада 2022 року залишено без руху з підстав того, що вказані відповідачем причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду, а саме не направлення та не вручення йому копію повного тексту оскаржуваного рішення суду, визнано не поважними та надано останньому строк для усунення недоліків, а саме для зазначення ОСОБА_1 інших поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 листопада 2022 року.

25 вересня 2023 року ОСОБА_1 до апеляційного суду було подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги.

Також 25 вересня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Соколової В.В.

Заяву обґрунтовував тим, що ухвалою Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року його апеляційну скаргу на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 листопада 2022 року залишено без руху. Надано особі, яка подала апеляційну скаргу строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду - вказати інші поважні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 листопада 2022 року з наданням відповідних доказів.

На виконання ухвали апеляційного суду ним подана заява, в якій наведено поважні, на його думку, підстави для поновлення строку апеляційного оскарження.

Вказував, що розгляд такої заяви та оцінку наведених в ній доводів, буде здійснювати суддя-доповідач Соколова В.В.

Зазначав, що на його думку, є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді-доповідача Соколової В.В. та та вважає, що здійснювати оцінку наведеного ним в заяві про усунення недоліків апеляційної скарги має інший суддя.

Посилався на те, що в ухвалі суду від 12 вересня 2023 року суддя-доповідач Соколова В.В. фактично наперед висловила ставленню до поданої ним апеляційної скарги, аргументів, які ним будуть наводитись в якості підстав поновлення строку апеляційного оскарження, а також здійснила одноособову, а не колегіальну оцінку доказів до відкриття апеляційного провадження, такі висновки судді-доповідача Соколової В.В. фактично є висновком по суті апеляційної скарги та могли здійснюватись лише після відкриття апеляційного провадження та прийняття апеляційної скарги до розгляду, а не до того.

Вказував, що суддя-доповідач Соколова В.В., діючи не у складі судової колегії у складі трьох судді, а у складі судді, яка діяла одноособовою, фактично надала оцінку доказам та обставинам, на які апелянт посилався як на незаконність оскаржуваного рішення (невиконання судом першої інстанції обов`язку надіслати та вручити відповідачу копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної яви, чим було істотно обмежено процесуальні права відповідача у справі, в т.ч. подати відзив на позов, заяву про застосування строків позовної давності, заперечення по доказам тощо).

Зазначав, що з ухвали від 12 вересня 2023 року також встановлюється, що суддя-доповідач Соколова В.В. не обґрунтувала, чому нею не враховані та відкинуті аргументи скаржника про те, що позовна заява відповідачу судом надіслана та вручена в дійсності не була, а поштове повідомлення не може бути таким доказом, оскільки не відповідає вимогам, що встановлені для таких повідомлень.

Посилаючись на п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України вважає, що суддя-доповідач Соколова В.В. підлягає відводу.

Протоколом автоматизованої заміни складу колегії суддів від 26 вересня 2023 року замінено суддю Мережко М.В. на суддю Верланова С.М.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року суд дійшов висновку про відсутність передбачених процесуальних законом підстав вважати заявлений відвід обґрунтованим та справу передано для визначення судді в порядку ст.33 ЦПК України для вирішення заяви про відвід судді-доповідача Соколової В.В.

Згідно з ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 вересня 2023 року питання про відвід судді-доповідача Соколової В.В. призначено судді-доповідачу Борисовій О.В.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені в заяві про відвід, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід, виходячи з наступного.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Так, згідно з ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, №33949/02, 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

За результатами розгляду заяви про відвід не встановлено будь-яких з вищенаведених обставин, які б давали підстави для сумніву в об`єктивності та неупередженості судді-доповідача Соколової В.В. при розгляді даної справи.

Заявляючи відвід, ОСОБА_1 вказував на те, що в ухвалі суду від 12 вересня 2023 року суддя-доповідач Соколова В.В. фактично наперед висловила ставленню до поданої ним апеляційної скарги, аргументів, які ним будуть наводитись в якості підстав поновлення строку апеляційного оскарження, а також здійснила одноособову, а не колегіальну оцінку доказів до відкриття апеляційного провадження, такі висновки судді-доповідача Соколової В.В. фактично є висновком по суті апеляційної скарги та могли здійснюватись лише після відкриття апеляційного провадження та прийняття апеляційної скарги до розгляду, а не до того.

Нормами частин 3, 6 ст.357 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

Суддя-доповідач Соколова В.В. встановивши, що вказані відповідачем причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 листопада 2022 року, а саме не направлення та не вручення йому копію повного тексту оскаржуваного рішення суду, не можна визнати поважними, відповідно до ч.ч.3, 6 ст.357 ЦПК України надала ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, а саме для зазначення ОСОБА_1 інших поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 листопада 2022 року.

Згідно з ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже доводи відповідача, викладені у заяві про відвід, фактично за своєю суттю є незгодою з процесуальним рішенням судді-доповідача Соколової В.В., що не може свідчити про упередженість або необ`єктивність судді-доповідача, а є реалізацією суддею-доповідачем своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами процесуального законодавства України.

Оскільки судом не встановлені підстави, передбачені ст.36 ЦПК України для відводу судді-доповідача Соколової В.В., а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Соколової В.В. необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.36, 40 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Соколової В.В. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В.Борисова