Провадження № 22-ц/811/1960/23 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 15 березня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним договір позики від 21.03.2017 року, укладений між ним та ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 .

Вимоги обґрунтовував тим, що жодних коштів від ОСОБА_3 він не отримував і такої розписки не писав, а відтак, договір позики, оформлений розпискою від 21.03.2017 року, є підробленим документом, оскільки волевиявлення щодо одержання у ОСОБА_3 грошових коштів у нього не було (ч.3 ст.203 ЦК України), а тому цей правочин, в силу ч.1 ст.215 ЦК України, є недійсним.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 15 березня 2023 року провадження у справі зупинено до закінчення воєнного стану на території України або до закінчення перебування ОСОБА_2 на військовій службі.

Ухвалу суду оскаржила відповідач ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Бельдій Н.В., просить ухвалу скасувати з підстав порушення норм процесуального права, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт покликається на те, що вже сформовані висновки Верховного Суду щодо вирішення даного питання, які зводяться до того, що заявником повинні бути надані докази про перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій.

При цьому, покликається на висновок Верховного Суду в постанові від 09.11.2022 року у справі №753/19628/17, в якому висловлено позицію про незаконність зупинення розгляду справи з підстав перебування сторони у складі Збройних Сил України за відсутності доведення стороною, котра клопоче про відповідне зупинення, обставини переведення на воєнний стан відповідної військової частини, в якій проходить службу сторона, або залучення до проведення антитерористичної операції.

Звертає увагу, що в даній постанові Верховний Суд дійшов висновку про те, що довідка форми 5 та витяг з наказу командира військової частини не підтверджують наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України.

Апелянт стверджує, що позивач несе службу на території Львівської області, де не відбуваються воєнні дії.

Відзиву на апеляційну скаргу від сторони позивача не надходило.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.2 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 05.09.2023 року, є дата складення повного судового рішення 14.09.2023 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.251, п.2 ч.1 ст.253 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Вказана норма процесуального закону є імперативною, суть якої зводиться до того, що учасник справи (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) на час розгляду справи в суді виконує конституційний обов`язок захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, передбачений статтею 65 Конституції України та у зв`язку з цим не може реалізувати свої процесуальні права та нести процесуальні обов`язки.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Такі висновки зазначені у постанові Верховного Суду від 21.12.2022 року у справі №456/2541/19 (провадження №61-9550св22).

У цій постанові Верхового Суду зазначається, що сторона, яка клопоче про зупинення, повинна подати докази на підтвердження свого перебування у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації).

Обґрунтовуючи клопотання про зупинення провадження у справі, позивач, в особі свого представника адвоката Дяківа В.Б., вказував на те, що з 30.11.2022 року призваний на військову службу під час мобілізації, згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року №69/2022, та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою форми 5 від 02 грудня 2022 року, виданою командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 . Тому заявник просив зупинити провадження у справі до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України.

Загальновідомим є факт, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено.

За приписами абзацу 1 статті 1 Закону України «Про Збройні Сили України» від 6 грудня 1991 року №1934-XII (далі Закон №1934-XII), Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Відповідно до статті 3 Закону №1934-XII, Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року (далі Закон №1932-ХІІ), участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

Визначення військового формування міститься у статті 1 Закону №1932-ХІІ та означає створену відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Із матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 , у військовому званні прапорщика, перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 30.11.2022 року, що підтверджується довідкою форми 5 (видається військовослужбовцям) від 02.12.2022 року №197 (а.с135).

Разом з тим, необхідно зазначити, що вказана довідка підтверджує лише факт перебування ОСОБА_2 на військовій службі у військовій частині станом на 02.12.2022 року, натомість, довідка не містить відомостей про те, що військова частина у складі Збройних Сил України, в якій проходить військову службу позивач ОСОБА_2 , переведена на воєнний стан і бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території України.

Схожі висновки зроблені і в постанові Верховного Суду від 09.11.2022 року у справі №753/19628/17 (провадження №61-9218св22), ухвалі Верховного Суду від 17.01.2023 року у справі №501/1699/17 (провадження №61-17764св21), які, згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, враховуються апеляційним судом при застосуванні відповідних норм права.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що сторона позивача не надала апеляційному суду додаткових доказів на спростування доводів апелянта та на підтвердження правильності висновків суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі за поданими стороною позивача документами, що не позбавляє позивача в подальшому, за наявності належних документів, звертатись до суду із таким клопотанням.

Також необхідно зазначити, що висновок суду першої інстанції про зупинення провадження у справі «до закінчення воєнного стану на території України або до закінчення перебування ОСОБА_2 на військовій службі» не відповідає наведеним вище вимогам п.2 ч.1 ст.251, п.2 ч.1 ст.253 ЦПК України.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, апеляційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.4, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 15 березня 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 14 вересня 2023 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич