ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1197/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/4599/22 Категорія: на ухвалу Троян Т.Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіСіренко Ю.В., Гончар Н.І.
секретар Любченко Т.М.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого відділу ДВС у місті Черкаси на ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 18.05.2023 (повний текст складено 18.05.2023, суддя в суді першої інстанції Троян Т.Є.) у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Соснівського ВДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії, стягувач ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася 24.04.2023 до суду зі скаргою, якою просила:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Соснівського ІДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Костишевої І.І., яка полягає у незнятті арешту з коштів на рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» на підставі заяви боржника від 13.04.2023;

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Соснівського ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Костишевої І.І., яка полягає в неповерненні на рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» безпідставно стягнутих грошових коштів в сумі 161,62 грн. на підставі заяви боржника від 13.04.2023;

- зняти арешт, накладений постановою державного виконавця Соснівського ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Костишевої І.І. від 17.03.2023 у виконавчому провадженні №71322074 на грошові кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_1 , що відкритий в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 ;

- зобов`язати державного виконавця Соснівського ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Костишеву І.І. повернути на рахунок № НОМЕР_1 , що відкритий в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 кошти в розмірі 161,62 грн., стягнуті згідно платіжної інструкції №71322074 від 14.04.2023.

Скаргу мотивувала тим, що на виконанні у Соснівському ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження №71322074 з примусового виконання виконавчого листа № 2-178, який виданий 28.07.2011 Придніпровським районним судом м. Черкаси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 34 990 грн., понесених судових витрат в сумі 7200 грн. та судового збору 992,40 грн., а всього 43 182, 40 грн.

Зазначила, що у березні 2023 року вона не змогла скористатися своїми коштами на банківському картковому рахунку, отриманими в якості пенсії, оскільки Соснівським ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) накладено арешт.

14.04.2023 вона звернулася до ДВС із заявою про зняття арешту із банківського рахунку для отримання пенсійних виплат. Однак їй було рекомендовано звернутися до суду.

Так 17.03.2023 державним виконавцем Соснівського ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

На виконання вищевказаної постанови АТ КБ «Приватбанк» наклав арешт на її банківський рахунок № НОМЕР_1 , який відкрито для зарахування пенсійних виплат.

Вказувала, що накладений на рахунок арешт унеможливлює розпорядження отриманою пенсією і тим самим позбавляє її джерел до існування. Оскільки законодавством передбачений окремий порядок здійснення відрахувань із заробітної плати та пенсійних виплат, накладення арешту на рахунок, на який надходять вказані виплати, порушує вимоги ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» та її право на приватну власність та соціальний захист, тим більше під час дії воєнного стану.

Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 18.05.2023 вказану скаргу задоволено частково та визнано неправомірною постанову державного виконавця Соснівського ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Костишевої І.І. від 17.03.2023 про арешт коштів боржника. Зобов`язано уповноважених осіб Соснівського ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) зняти арешт грошових коштів, накладений постановою від 17.03.2023 у ВП № 71322074, які є пенсійними виплатами, на картковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритого в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 . В іншій частині вимог скарги відмовлено.

Суд зазначив, що накладення арешту на грошові кошти, що містяться на картковому рахунку, відкритому для зарахування пенсійних виплат, призводить до порушення конституційних прав скаржника, позбавляє її коштів на існування та суперечить порядку здійснення відрахувань із пенсії.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, державний виконавець подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на помилковість висновків суду у справі, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та новим рішенням залишити без задоволення вимоги скарги. Зазначає, що у постанові виконавця про арешт коштів боржника вказано, що арешт накладається на всі рахунки та кошти, що на них містяться, звернення стягнення на які не заборонено законом. У даному випадку боржник не надала доказів того, що арештований рахунок має спеціальний режим використання та що звернення стягнення на кошти на рахунку заборонено законом. Кошти після зарахування їх на рахунок втрачають своє цільове призначення, як пенсійних виплат, та стають власністю боржника висновок ВСУ у постанові від 24.06.2015 у справі №6-535цс15.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що на виконанні у Соснівському ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 71322074 з примусового виконання виконавчого листа: № 2-178, який виданий 28.07.2011 Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 34 990 грн., понесених судових витрат в сумі 7200 грн. та судового збору 992,40 грн., а всього 43 182, 40 грн.

17.03.2023 державним виконавцем Соснівського ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

На виконання вищевказаної постанови АТ КБ «Приватбанк» наклав арешт на її банківський рахунок № НОМЕР_1 , який відкрито на її ім`я для зарахування пенсійних виплат.

14.04.2023 заявник звернулася до Соснівського ІДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) із заявою про зняття арешту із банківського рахунку для отримання пенсійних виплат.

Скаржником було надано довідку, видану АТ КБ «Приват Банк», про те що рахунок № НОМЕР_1 використовується для зарахування пенсійних виплат.

Проте вимоги заяви боржника про зняття арешту з банківського рахунку, на який надходять пенсійні виплати, державним виконавцем задоволені не були, що обумовило звернення з даною скаргою до суду.

Відповідні правовідносини мають таке правове регулювання.

Згідно вимог статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважать, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Аналогічні положення викладені у статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до частин другої, третьої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ч.1. 2 ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення; арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника; постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до частини третьої статті 52 ЗУ «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до пункту 6 ч. 3 розділу І Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління НБУ від 12.11.2003 № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону «Про виконавче провадження» повинен визначити статус рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження коштів на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 цього Закону.

Такий висновок зроблено Верховним Судом в постанові від 24.02.2021 в справі №756/1927/15-ц та в постанові від 03.02.2021 у справі № 756/1927/16-ц.

Пунктом 6.9 глави V Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах зі змінами передбачено,що банк для зарахування виключно заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законом соціальних виплат відкриває фізичній особі окремий поточний рахунок або використовує вже відкритий для цих цілей рахунок.

За обставин цієї справи рахунок боржника, на кошти на якому виконавцем був накладений арешт, є поточним рахунком, який використовується для отримання соціальних виплат та який не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

Одночасно статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У разі накладення арешту на рахунок на який зараховуються лише соціальні виплати, на такі виплати не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю.

Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих отримання соціальних виплат на такий рахунок.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 905/361/19.

У рішенні Конституційного Суду України № 25рп/2009 від 07.10.2009 зазначено, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 46 та 64 Конституції України.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Так відповідно до ч. 1 ст. 68 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається лише у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Отже, як вірно вказав суд першої інстанції, кошти, які складають пенсію, є особливим об`єктом, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа лише у разі відсутності інших коштів та/або об`єктів для стягнення та лише у визначених законодавством порядку та розмірах.

Порядок стягнення на пенсію врегульований окремо від інших видів стягнення та навіть при застосуванні такого стягнення встановлено граничні розміри можливого стягнення від 20 до 50 % пенсії в залежності від виду зобов`язання.

Згідно вимог п.10-2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України,зокрема, припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни рф).

Загальновідомим є факт введення у Україні воєнного стану з 24.02.2022, який на даний час не скасовано та не припинено.

Зняття арешту з коштів, що складають пенсійні виплати, здійснюється виконавцем відповідно до ч.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 59 цього ж Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку,заборонено законом.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 ЗУ «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 905/361/19 (пункти 7.14, 7.15), про що вірно вказав суд першої інстанції.

Відтак, враховуючи, що на арештований рахунок боржника надходять кошти її пенсії, його арешт з метою звернення стягнення на такі доходи, здійснений державним виконавцем, буде протиправним, адже відповідне стягнення на пенсійні виплати може проводитися лише в частковому порядку, визначеному ч. 2 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», який за обставин цієї справи дотриманий не був.

Отже висновки суду першої інстанції в даному випадку про часткове задоволення вимог скарги боржника є вірними.

Посилання ДВС у поданій апеляційній скарзі на те, що у постанові виконавця про арешт коштів боржника вказано, що арешт накладається на всі рахунки та кошти, що на них містяться, звернення стягнення на які не заборонено законом, та про те, що боржник не надала доказів того, що арештований рахунок має спеціальний режим використання, слід відхилити, адже боржником надано докази того, що арештований рахунок використовується нею для отримання пенсійних виплат (відповідна довідка банку), отже повне блокування такого рахунку, як наслідок накладеного арешту, непропорційно порушуватиме право боржника на отримання соціальних виплат та позбавлятиме її основних засобів для існування.

Апеляційні доводи з посиланням на висновок ВСУ у постанові від 24.06.2015 у справі №6-535цс15, слід оцінити критично, оскільки його зроблено у справі за позовом спадкоємця померлої до банку про отримання коштів, що знаходяться на рахунку спадкодавця поза процедурою спадкування, як коштів, що є соціальною виплатою, що виплачена спадкодавцеві за життя. У зазначених правовідносинах Верховний Суд України зробив висновок, що після перерахування соціальних виплат на банківські рахунки отримувача для банку та отримувача статус коштів втрачається, і зазначені кошти є коштами вкладу, а не соціальними виплатами. За таких обставин, такий висновок не може свідчити про неправильне вирішення спору у справі.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 18.05.2023 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 447 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу відхилити.

Ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 18.05.2023 у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Соснівського ВДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії, стягувач ОСОБА_2 , залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 19.09.2023.

Суддя-доповідач

Судді