ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6545/23 Справа № 192/138/23 Суддя у 1-й інстанції - Щербина Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Снігур Анатолій Степанович, на заочне рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2023 року в цивільній справі номер 192/138/23 за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року до Солонянського районного суду Дніпропетровської області звернулось Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу по об`єкту, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , в якому встановлені газові прилади: плита газова ПГ, опалювальний прилад та зареєстровано одна особа.

11 липня 2022 року представниками позивача виявлено наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу лічильника.

Позивач зазначає, що відповідно до п. 1 гл. 2 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить зокрема, несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки.

11 липня 2022 року представниками позивача було складено Акт про виявлення порушень №, протокол № про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи та Акт про порушення №DP005722, які споживач підписав особисто і без зауважень, а 14 липня 2022 року було проведено експертизу знятого лічильника газу марки Gallus-2000 типу G-4, зав. №00869070, за результатами якої встановлено, що «свинцева пломба не відповідає зразкам заводу-виробника. Повинно бути: аверс-велика літера «А», реверс «U7». На лічильнику: відбиток аверсу схожий з відбитком державного повірника, реверс - схожий на відбиток заводу-виробника. Присутні сліди неодноразового від`єднання відлікового механізму від корпусу лічильника газу (доріжка)».

Тому комісією позивача було визнано лічильник непридатним для комерційного обліку газу згідно з п. 6.9.Р50-071-98 та п. 1.1,1.3, 1.6, 2 Акта №98 від 14 липня 2022 року з вини споживача. Виявлено несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, яке призвело до викривлення даних обліку природного газу.

У відповідності до п. 1 гл. 3 р. ХІ Кодексу ГРС згідно з наведеною в позові формулі, позивачем було здійснено нарахування 118192,75 грн вартості не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, яку позивач просив стягнути з відповідача за останні 6 місяців до дати виявлення порушення.

Заочним рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2023 року позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» вартість не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу у розмірі 118192,75 гривні.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

Із вказаним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Снігур А.С., подав апеляційну скаргу, просив скасувати рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2023 року та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, судові витрати покласти на позивача.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України, при цьому суд не в повному обсязі з`ясував обставини, які мають значення для правильного вирішення справи по суті, що призвело до прийняття висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права.

При прийнятті оскаржуваного рішення не дотримано вимоги цивільного процесуального закону щодо належного повідомлення сторін про судовий розгляд та процесуальні рішення. Відповідач повісток не отримував, ніяких документів з суду йому не надходило, позовну заяву відповідач також не отримував, не знає її зміст, та не міг надати докази на спростування позовних вимог.

Підозра на невідповідність пломби заводу виробника не може бути належним доказом втручання позивача в роботу газового лічильника.

Під час демонтування лічильника та його експертизи не наведено жодного факту пошкодження лічильника газу, порушення цілості або пошкодження повірочного тавра, а також не встановлено та не підтверджено письмовими доказами дії, що призводять до заниження показань лічильника, що свідчило б про втручання в останній та недоведеним факту несанкціонованого втручання в роботу лічильника відповідачем, як і відсутні докази пошкодження останнього.

Акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості відповідачу не надавався. Рахунок від 29.08.2022 року не містить період нарахування, зазначено однією сумою 118192,75 грн, проте жодних розрахунків не має, не зазначено, які показники позивач приймав до уваги при здійсненні розрахунку.

Від позивача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням

особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем послуг з газопостачання, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору №С/81491 від 13 травня 2006 року (а.с. 24).

Згідно з довідкою про зареєстрованих у житловому будинку осіб від 25 жовтня 2018 року, за вказаною адресою зареєстрована одна особа ОСОБА_2 (а.с. 45).

Відповідно до складеного акта № від 11 липня 2022 року, за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено порушення підозра на невідповідність пломби заводу виробника, також згідно з протоколом № від 11 липня 2022 року лічильник газу марки Gallus 2000, типу G4, №U00869070, 2003 рік випуску, направлено на експертизу (а.с. 8).

11 липня 2022 року складено акт про порушення №DP005722, а саме підозра на невідповідність пломби заводу виробника (а.с. 9-9зв).

Актом №98 експертизи лічильника газу від 14 липня 2022 року, лічильник визнано непридатним для комерційного обліку газу згідно з п. 6.9.Р50-071-98 та п. 1.1,1.3, 1.6, 2 з вини споживача. Виявлено несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, яке призвело до викривлення даних обліку природного газу. Лічильник запаковано в поліетиленовий сейф-пакет з номером 0267654 та передано в сектор повірки побутових лічильників відділу обслуговування вузлів обліку газу (а.с. 10).

14 липня 2022 року ВП «Повірочна лабораторія» ТОВ «Укрстандарт-Сервіс» видано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №02/50-72-22/78 щодо лічильника газу марки Gallus 2000, типу G4, №U00869070, а саме невідповідність вимогам Р50-071-98 Рекомендації. «Метрологія. Лічильники газу побутові. Методи та засоби повірки» (а.с. 11).

14 липня 2022 року складено протокол повірки лічильника газу марки Gallus 2000, типу G4 №U00869070, 2003 рік випуску, яким визнано даний лічильник непридатним засом вимірювальної техніки. Збільшення відносної похибки при Qmax: 0,74; 0,2Qmax: 1,45%; Qmin: -22,23% (а.с. 12).

29 серпня 2022 року за участі відповідача в режимі відеоконференції на засіданні комісії по розгляду Акту про порушення Кодексу газорозподільних систем стосовно споживача було прийнято рішення про здійснення донарахування за об`єм природного газу в розмірі 118192,75 грн за період з 11 січня 2022 року по 10 липня 2022 року включно, тобто за останні 6 місяців до дня виявлення порушення (а.с.17-17зв.).

Останнім днем зняття контрольних показань за підписом відповідача є 14 червня 2019 року (а.с. 7).

Відповідно до розрахунку не облікованих об`ємів природного газу від 29 серпня 2022 року та акту-розрахунку від 29 серпня 2022 року вартість не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу у зв`язку з виявленими порушеннями у вигляді несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу за вказаний період становить 118192,75 грн (а.с. 18-19,20).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

З вказаними висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, виходячи з наступного.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п. 3 ч. 2, ч.3 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема, не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки.

У відповідності до п. 1 гл. 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

Види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування визначені гл.2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем.

Пунктом 1 гл. 2 розділу ХІ зазначеного Кодексу передбачено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу), та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач

ОСОБА_1 відповідно до договору №С/81491 від 13 травня 2006 року є споживачем послуг з газопостачання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до складеного акта № від 11 липня 2022 року, за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено порушення підозра на невідповідність пломби заводу виробника, також згідно з протоколом № від 11 липня 2022 року лічильник газу марки Gallus 2000, типу G4, №U00869070, 2003 рік випуску, направлено на експертизу.

Актом №98 експертизи лічильника газу від 14 липня 2022 року лічильник визнано непридатним для комерційного обліку газу згідно з п. 6.9.Р50-071-98 та п. 1.1,1.3, 1.6, 2 з вини споживача. Виявлено несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, яке призвело до викривлення даних обліку природного газу. Лічильник запаковано в поліетиленовий сейф-пакет з номером 0267654 та передано в сектор повірки побутових лічильників відділу обслуговування вузлів обліку газу.

14 липня 2022 року ВП «Повірочна лабораторія» ТОВ «Укрстандарт-Сервіс» видано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №02/50-72-22/78 щодо лічильника газу марки Gallus 2000, типу G4, №U00869070, а саме невідповідність вимогам Р50-071-98 Рекомендації. «Метрологія. Лічильники газу побутові. Методи та засоби повірки».

14 липня 2022 року складено протокол повірки лічильника газу марки Gallus 2000, типу G4, №U00869070, 2003 рік випуску, яким визнано даний лічильник непридатним засіб вимірювальної техніки. Збільшення відносної похибки при Qmax: 0,74; 0,2Qmax: 1,45%; Qmin: -22,23%.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо строків нарахування відсотків за договором позики є необґрунтованими та спростовуються доказами наявними в матеріалах справи.

Відповідно до глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу відноситься до порушень, які кваліфікуються, як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та, внаслідок яких, здійснюється нарахування недооблікованих об`ємів (обсягів) природного газу (пункт 1 вказаної глави розділу ХІ).

Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ, визначено, що під несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу розуміється, у тому числі, втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку обліковується з порушенням законодавства, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Вказане свідчить про те, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу. Зазначене також підтверджується тим, що відповідно до глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок недооблікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі №922/1573/18.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обов`язку відповідача відшкодувати вартість не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу у зв`язку з виявленими порушеннями у вигляді несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, яке призвело до викривлення даних обліку природного газу.

Щодо доводів апеляційної скарги про недотримання судом першої інстанції вимог цивільного процесуального закону про належне повідомлення сторін про судовий розгляд та процесуальні рішення, апеляційний суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на запит суду щодо зареєстрованого місця проживання відповідача отримано відповідь, відповідно до якої ОСОБА_1 зареєстрованим в Солонянському районі Дніпропетровської області не значиться ( а.с. 49, 50).

Про судове засідання 21 березня 2023 року ОСОБА_1 повідомлений через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с. 66).

Відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про неналежне повідомлення відповідача є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Інші, наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції, висновків суду не спростовують та переважно зводяться до незгоди із встановленими судом обставинами, та спрямовані на переоцінку доказів у справі.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи в апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.

Підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Снігур Анатолій Степанович, по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Снігур Анатолій Степанович, залишити без задоволення, заочне рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що ухвалена у малозначній справі, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: