КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 жовтня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Поліщук Н.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана ОСОБА_2 ,на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 22 травня 2023 року у справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» про зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

РішеннямСолом`янського районного суду міста Києва від 22 травня 2023 року позов КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» задоволено, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Повне рішення складено 01 червня 2023 року.

Не погодившись з ухваленим рішенням, 02 жовтня 2023 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.Апеляційну скаргу підписано представником за довіреністю - ОСОБА_2. Одночасно з поданням апеляційної скарги заявлено клопотання про поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження рішення суду та клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» про зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди не оскаржується.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд дійшов висновку про залишення скарги без руху з наступних підстав.

Апеляційну скаргу від імені ОСОБА_1 підписано представником за довіреністю - ОСОБА_2.

Відповідно до частини 1 статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до положень статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

В 2017 році при зверненні до суду позивачем заявлено ціну позову у розмірі 8781,97 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено прожитковим мінімум для працездатних осіб 1600 гривень (стаття 7).

Відповідно до пункту 1 частини 6 статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у цій справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому представляти інтереси учасника справи у цій справі може фізична особа.

Відповідно до окремих положень статті 62 ЦПК України:

1. Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

2. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою. У разі задоволення заявленого клопотання щодо посвідчення довіреності фізичної особи на ведення справи, що розглядається, суд без виходу до нарадчої кімнати постановляє ухвалу, яка заноситься секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, а сама довіреність або засвідчена підписом судді копія з неї приєднується до справи. Довіреність фізичної особи, за зверненням якої прийнято рішення про надання їй безоплатної вторинної правничої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), який прийняв таке рішення.

5. Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді.

6. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

8. У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

9. Довіреності або інші документи, які підтверджують повноваження представника і були посвідчені в інших державах, повинні бути легалізовані в установленому законодавством порядку, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Зміст норм національного законодавства свідчить, що повноваження представника учасника справи в справі, зокрема, можуть посвідчуватись: або оригіналом довіреності за підписом (електронним цифровим підписом) фізичної особи представника; або копією такої довіреності, засвідченої суддею чи у визначеному законом порядку. При цьому, копія довіреності має бути засвідчена: або суддею, або у встановленому законом порядку. Разом з тим, повноваження представника на ведення справи в судах України повинні бути підтверджені, зокрема, оригіналом довіреності, виданої на ведення справи в суді.

Відповідно до статті 75 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси, посадові особи органів місцевого самоврядування та посадові особи консульських установ України, які вчиняють нотаріальні дії, засвідчують вірність копій документів, виданих юридичними особами, за умови що ці документи не суперечать закону, мають юридичне значення і засвідчення вірності їх копій не заборонено законом. Вірність копії документа, виданого фізичною особою, засвідчується у випадках, якщо справжність підпису фізичної особи на оригіналі цього документа засвідчена нотаріусом, посадовою особою органу місцевого самоврядування, посадовою особою консульської установи України, начальником установи виконання покарань.

Аналогічний висновок зроблено в ухвалі Верховного Суду від 15 січня 2018 року у справі № 820/2589/17.

Згідно статті 13 Закону України «Про міжнародне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Для вчинення будь-яких нотаріальних дій, у тому числі, і для засвідчення вірності перекладу та вірності копій, документи, які складено за кордоном, повинні прийматися нотаріусами за умови їх легалізації або проставляння апостилю, якщо інше не передбачено міжнародними договорами.

Легалізація документів та / або проставлення апостилю - це процес підтвердження походження документів.

Апостиль - це спеціальний штамп, який проставляється на офіційних документах, що надходять від держав-учасниць Гаазької конвенції від 1961 року. Він засвідчує справжність підпису особи під документом і автентичність відбитку печатки або штампа, якими скріплено відповідний документ.

Апостиль ставиться для використання документів в країнах, які підписали Конвенцію, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, прийняту в 1961 році (Гаазька конвенція від 1961 року), згода на обов`язковість якої надана Законом України Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 10 січня 2002 року та набула чинності в Україні 22 грудня 2003 року,

Відповідно до статті 1 Конвенції ця Конвенція поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави. Для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються: a) документи, які виходять від органу або посадової особи, що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; b) адміністративні документи; c) нотаріальні акти; d) офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів.

Отже, у силу приписів пункту d частини 2 статті 1 Конвенції довіреність, видана особою приватного права, є офіційним документом та на неї поширюються вимоги цієї Конвенції.

Статтею 3 цієї Конвенції передбачено, що єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостилю компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Відповідно до статті 4 Конвенції передбачений в частині 1 статті 3 цієї Конвенції апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції.

Відповідно до Конвенції апостиль повинен мати форму квадрата, довжина сторін якого дорівнює щонайменше 9 сантиметрам.

Згідно Конвенції апостиль складається офіційною мовою органу, що його видає. Типові пункти в апостилі можуть бути викладені також другою мовою. Заголовок "Apostille" (ConventiondelaHayedu 5 octobre 1961)" повинен бути викладений французькою мовою.

Таким чином, для цілей прийняття документа, складеного в Договірній Державі та звільнення його від процедури консульської легалізації, цей документ повинен містити апостиль або бути скріпленим з апостилем.

Наказом № 125/209/293/139/999/5 від 17 березня 2023 року затверджено Правила проставлення апостиля на офіційних документах, призначених для використання на території інших держав, які зареєстровано в Міністерстві юстиції України21 березня 2023 року за № 478/39534.

Згідно положень цих Правил апостиль проставляється у формі спеціальної відмітки, візуалізації на папері апостиля, сформованого за допомогою програмних засобів ведення Реєстру у формі електронного документа, або візуалізації на папері апостиля, сформованого за допомогою інформаційної системи.

Апостиль проставляється безпосередньо на вільному від тексту місці документа або на його зворотному боці чи на окремому аркуші посадовою особою компетентного органу.

У разі якщо проставлення апостиля здійснюється посадовою особою компетентного органу шляхом внесення запису до Реєстру про проставлений апостиль, визначений компетентним органом суб`єкт візуалізує апостиль, сформований за допомогою програмних засобів ведення Реєстру у формі електронного документа, безпосередньо на вільному від тексту місці документа або на його зворотному боці чи на окремому аркуші.

У разі проставлення апостиля на окремому від документа аркуші документ і аркуш з апостилем скріплюються шляхом прошивання ниткою (стрічкою) білого або червоного кольору в спосіб, який унеможливлює їх роз`єднання без пошкодження аркуша, та засвідчуються підписом і печаткою посадової особи компетентного органу. Кількість скріплених аркушів підтверджується підписом посадової особи, яка проставляє апостиль.

Роз`єднання (розірвання) апостиля з документом не допускається. У разі роз`єднання апостиля та документа, апостиль вважається недійсним.

На аркуші з апостилем проставляється печатка компетентного органу так, щоб одна її частина була на аркуші з апостилем, а інша на останній сторінці документа.

На підтвердження повноважень Головаченка О.І. до апеляційної скарги долучено копію довіреності від ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 , зі змісту якої убачається, що така складена на території Швейцарії. Копія довіреності викладена на 3 аркушах. Зміст копії довіреності викладено українською мовою. На наступному після останнього аркуша копії довіреності міститься копія документу під назвою Apostille (Convention de la Haye du 5 octobre 1961) від 13 липня 2023 року (The13 July 2023). Зі змісту копії довіреності установлено, що така засвідчена 02 жовтня 2023 року особистим підписом ОСОБА_2 із проставленою у вигляді штемпеля відмітки «Згідно з оригіналом» на 4 аркушах.

Зі змісту копії довіреності установлено, що документ під назвою Apostille виготовлено на окремому аркуші від довіреності, відтак неможливо установити зміст документу, який скріплений документом під назвою Apostille та факт виготовлення документу під назвою Apostille щодо довіреності, копію якої долучено до апеляційної скарги. Крім того, документ під назвою Apostille виготовлено в іншій державі, а тому апеляційний суд позбавлений можливості перевірити факт його дійсності.

Відтак, апеляційний суд позбавлений можливості перевірити повноваження представника скаржниці ОСОБА_2.

Отже, представнику скаржниці на підтвердження повноважень представника на ведення справи в інтересах ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції слід подати до апеляційного суду оригінал довіреності, легалізованої в установленому законом порядку,або копію довіреності, легалізованої та засвідченої в установленому законом порядку.

При вчиненні дій, що пов`язані з виконанням цієї ухвали, особі, якій вона адресована, відповідь слід надавати за адресою Київського апеляційного суду, судді Поліщук Н.В.

Відповідно до частини 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Оскільки вказані обставини перешкоджають розгляду справи в апеляційній інстанції, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 354, 185, 356, 357 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана ОСОБА_2 ,на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 22 травня 2023 року - залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення порушення вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, що викладені в ухвалі, - протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали, роз`яснивши, що у випадку невиконання вимог ухвали в цій частині апеляційна скарга буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Поліщук