Справа № 944/3729/23
Провадження №2/944/977/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28.09.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

з участю секретаря судового засідання Мелльник Є.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про зміну способу стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав.

Позов мотивовано тим, що вона перебувала у зареєстровану шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який рішенням Нахімовського районного суду міста Севастополя від 11 листопада 2013 року розірвано. У шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 , яка є неповнолітньою. З моменту розірвання шлюбу та по даний час дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Рішенням нахімовського районного суду містаСевастополя від 13 січня 2014 року було присуджено стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі частик всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 грудня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. 19 липня 2014 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище на ОСОБА_5 . Вибір права способу стягнення аліментів є правом стягувача. Будь-яких умов для застосування альтернативи діюче сімейне законодавство не містить. Це право стягувача не носить одноразового характеру та може бути ним реалізоване у будь-який час в межах дії обов`язку щодо утримання дитини. Стягувач має право не тільки обрати той чи інший спосіб стягнення аліментів, а й змінити як розмір стягнення за умов, передбачених ст. 192 СК України, так і спосіб стягнення. На даний час у позивача виникла необхідність звернутися до суду із позовом до платника аліментів у розмірі 4000 грн. Також зазначає, що дитина постійно проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Після анексії Криму вона переїхала на постійне місце проживання в м.Миколаїв. У 2018 році разом з дитиною та чоловіком переїхала проживати в м.Новояворівськ, Яворівського району Львівської області . Однак на даний час вони не проживають разом, відповідач з дитиною зв`язок не підтримує, участі у її вихованні не приймає, життям здоров`ям та розвитком дочки не цікавиться, за весь час не виявив бажання бачитись з донькою, тому є всі підстави для позбавлення його батьківських прав.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 12 червня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 07 серпня 2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Сторони у судове засідання не прибули. Представник позивача ОСОБА_6 подав заяву у якій просить позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів залишити без розгляду, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підтримує та просить їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином, а саме шляхом направлення судових повісток за адресою місця його реєстрації та шляхом розміщення відповідного повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади. Про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень та відзиву на позов не подав.

В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області не прибув, однак подав заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 26 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області про зміну способу стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав в частині зміни способу стягнення аліментів залишити без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, однак у таке без поважних причин не з`явився, не повідомив причини неявки, не подав відзиву, а також позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 21 вересня 2023 року, вирішено проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Як встановив суд, сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Нахімовського районного суду міста Севастополя від 11 листопада 2013 року, яке набрало законної сили, розірвано.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 02 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м.Сервастополі.

Також судом встановлено, що позивач 19 листопада 2014 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , після чого змінили прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії НОМЕР_2 від 19 липня 2014 року, виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції.

Позивач ОСОБА_1 та ї дочка ОСОБА_3 є внутрішньо переміщеними особами та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо перемішеної особи від 02 липня 2018 року.

Відповідно до довідки №23 від 09 лютого 2017 року, виданої Дошкільним навчальним закладом №143 Управління освіти Миколаївської міської ради донька ОСОБА_1 - ОСОБА_3 відвідувала дошкільний навчальний заклад з листопада 2014 року. За час перебування дитини в дитячому садочку розвитком і вихованням займалася мама. Батько в цей час жодного разу не з`явився і не приймав участі у її вихованні.

Відповідно до довідки Новояворівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 Новояворівської міської ради ОСОБА_3 навчається в Новояворівському закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 у 5А класі.

Згідно з характеристикою учня 5 А класу Новояворівського ЗЗСО І-ІІІ ступенів №1 Новояворівської міської ради ОСОБА_3 навчається в колективі з 5 класу. Має навчальні досягнення достатнього та високого рівня. Школу відвідує регулярно, пропусків не має. Упродовж 2022-2023 роках школа працювала за змішаною формою навчання. Класний керівник співпрацювала з мамою в телефонному режимі. Мама дівчинки постійно цікавиться особистим та шкільним життям дитини. Бере участь у загальношкільних та батьківських зборах, спілкується з вчителями, класним керівником та однокласниками. Класний керівник з батьком дитини не знайома та не спілкувалася.

Нормами ст. 19 Сімейного кодексу України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно з висновком комісії Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Львівської області враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Новояворівської міської ради Львівської області, керуючись частиною 5 статті 19 Сімейного кодексу України, Новояворівська міська рада, як орган опіки та піклування, вважає, за доцільне пзбавити батьківських прав ОСОБА_2 , відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Виконавчого комітету Яворівської міської ради Львівської області № 391 від 02 серпня 2023 року затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей; ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 Сімейного кодексу України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Як позивач стверджує та описано вище, відповідач ОСОБА_2 свідомо самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо своєї дочки ОСОБА_3 , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не займається її вихованням, не цікавиться їх навчанням, не спілкується з нею, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, морально та матеріально не підтримує.

В свою чергу, жодних належних та допустимих доказів на спростування вказаних вище обставин, відповідач суду не надав.

Крім того, суд вважає, що з врахуванням наведених вище обставин, на даний час відсутні підстави та передумови вважати, що можливо змінити у кращу сторону поведінку відповідача як батька неповнолітньої ОСОБА_3 , а також встановлені судом обставини свідчать про наявність вини у діях відповідача щодо виникнення такої ситуації, а саме наявності факту свідомо нехтування ним виконанням батьківських обов`язків щодо своєї дитини.

З огляду на наведене, суд визнає поведінку ОСОБА_2 ухилянням від виконання батьківських обов`язків по вихованню своєї дочки ОСОБА_3 , що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення батьківських прав.

Також, враховуючи зазначене вище, суд не вбачає підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, а лише вважає за доцільне, роз`яснити останньому положення ст. 169 Сімейного кодексу України, а саме що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

З огляду на те, що з відповідача вже стягуються аліменти на користь позивачки на утримання доньки, тому, суд не вбачає підстав для повторного вирішення вказаного питання.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

За подання позовної заяви ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 1073 гривень 60 копійок, що підтверджується квитанцією від 30 травня 2023 року.

Судовий збір сплачено в розмірі, встановленому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Зважаючи на наведене вище, слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір за подання позовної у розмірі 1073 грн 60 коп.

Керуючись ст. ст. 150, 155, 164, 166, 167 Сімейного кодексу України, ст. ст. 2, 19, 81, 141, 263, 265, 280, 281, 282, 284 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав щодо неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати із сплати судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Яворівським районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 28 вересня 2023 року.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 ;

третя особа - Виконавчий комітет Новояворівської міської ради Львівської області, , юридична адреса: Львівська область, Яворівський район, м. Новояворівськ, вул.Шевченка, 2.

Суддя Д.Б. Поворозник