СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Жовноватюк В.С., за участю секретаря Лопатюк А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа нотаріус Державної нотаріальної контори Русіна Наталья Олексіївна, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва із заявою, у якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат померлої дружини заявника (рідний дядько синів заявника) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті відкрилася спадщина у Луганській обл. З метою отримання реєстрації у нотаріальній конторі про прийняття спадщини після померлого, заявник із синами мають надати свідоцтво про смерть української реєстрації.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22 вересня 2023 року заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомили.

До початку судового розгляду від заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За нормою ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Тобто, заяву про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території можуть подати: члени сім`ї померлого, їхні представники або інші заінтересовані особи.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний провести підготовчі дії, зокрема, з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Так, заінтересованими особами є особи, які беруть участь у справі та які мають юридичну заінтересованість. Це коло визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права й обов`язки.

Хоча ОСОБА_1 у заяві й зазначає, що померлий ОСОБА_2 є рідним братом померлої колишньої дружини або рідним дядьком його синів, однак на підтвердження факту родинних відносин надає: копію свідоцтва серії НОМЕР_1 про народження ОСОБА_1 , батьком якого є ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_3 ; копію свідоцтва серії НОМЕР_2 про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ; копію паспорта ОСОБА_4 , де у графі «Особливі відмітки» зазначено ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відтак з наданих доказів встановити юридичну заінтересованість саме заявника - не вбачається за можливе. Документальних підтверджень того, що ОСОБА_1 є заінтересованою особою, яка може подати заяву про встановлення факту смерті, заявник не надає.

За наведених заявником обставин заінтересованою особою міг би бути його син, який є або може бути спадкоємцем після смерті дядька.

Сам же заявник у судове засідання не з`явився, додаткових пояснень чи додаткових доказів щодо обставин справи не надав.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 4, 5, 76-81, 263-265, 293, 315-317, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа нотаріус Державної нотаріальної контори Русіна Наталья Олексіївна, про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.С. Жовноватюк