Справа №601/1200/23
Провадження № 2/601/390/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого Мочальської В.М.,

за участю секретаря Домінської І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Пасіули Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа: орган опіки та піклування Почаївської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

У травні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 , де треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: орган опіки та піклування Почаївської міської ради про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідачка ОСОБА_2 являється його колишньою дружиною. В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_1 . Шлюб із матір`ю дитини розірвали 03.10.2022. З відповідачкою проживають окремо, дитина проживає з ним та перебуває на повному його утриманні. Відповідачка не заперечує щоб син проживав із ним, вона не бере участі в житті сина, тобто умисно ухиляється від своїх материнських обов`язків. Відповідачка з початку 2019 року залишила спільне місце проживання та поїхала за кордон, де на даний час вона проживає позивачу не відомо. До сина вона не телефонує, не приїжджає, будь-якої фінансової допомоги не надає.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просив позбавити батьківських прав ОСОБА_1 щодо неповнолітнього сина з підстав, наведених у позовній заяві. Просить позов задовольнити, оскільки це покращить життя дитини. Він зможе без будь-яких перешкод вивести дитину за кордон на лікування, відпочинок, чи в інших інтересах дитини самостійно приймати рішення.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, до суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає повністю та зазначає, що більше трьох років проживає в Німеччині, де влаштовує своє життя. Участі у вихованні сина не бере через складні життєві обставини, про що зробила відповідну заяву в нотаріуса.

Представник третьої особи Пасіула Т.В. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача, не заперечувала щодо задоволення даної заяви. Повідомила, що вона особисто, як представник органу опіки та піклування Почаївської міської ради, розмовляла з відповідачкою, однакостання категорично відмовляється від сина та повідомила, що вона не може про нього піклуватися, оскільки влаштовує своє особисте життя. Що стосується позивача, то вважає його хорошим та відповідальним батьком, який піклується про свого сина. Вважає, що задоволення позову буде лише в інтересах дитини.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 травня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 21 червня 2023 року зобов`язано орган опіки і піклування Почаївської міської ради надати висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 липня 2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

01.07.2023 від відповідачки ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов визнає повністю.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Приймаючи до уваги, предмет спору, його значення для сторін, враховуючи, що відповідачка позов визнала, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

З рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 03.10.2022 вбачається, що шлюб між позивачем та відповідачкою розірваний. Рішення суду набрало законної сили 03.11.2022.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Старотаразькою сільською радою Кременецького району Тернопільської області 22 червня 2009 року вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно довідки від 22.03.2023 № 26, виданої старостою Старотаразького старостинського округу разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: син - ОСОБА_3 , колишня дружина - ОСОБА_2 , дочка дружини - ОСОБА_4 , теща - ОСОБА_5 ..

З довідки № 37 від 03.04.2023 виданої лікарем ЗПСМ Уйван Р.В. вбачається, з дитиною ОСОБА_3 при потребі до лікаря звертається лише батько ОСОБА_1 ..

З акту обстеження умов проживання № 31 від 22.03.2023 встановлено, що на утриманні ОСОБА_1 перебуває син ОСОБА_3 , він проживає разом з тещою та дочкою колишньої дружини. Мама дитини зі слів сусідів вже більше трьох років з ними не проживає, перебуває за кордоном, не цікавиться їхнім життям та не допомагає.

Згідно характеристики ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитини виховується в неповній сім`ї. Дитина характеризується позитивно, на уроках активний, виконує домашнє завдання. Тато забезпечує сина всім необхідним, приділяє належну увагу вихованню. Мама не відвідує батьківські збори, не цікавиться навчальним процесом ОСОБА_3 . У вихованні участі не бере.

З заяви ОСОБА_2 , яка посвідчена приватним нотаріусом Ковтунович О.П., зареєстрована за № 538 від 02.05.2023 вбачається,що відповідачка надає добровільно згоду щоб син ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав разом із своїм батьком ОСОБА_1 ..

Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 станом на 31.03.2023 до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

З заяви ОСОБА_2 , яка посвідчена приватним нотаріусом Ковтунович О.П., зареєстрована за № 539 від 02.05.2023 вбачається, що відповідачка не заперечує проти того щоб її позбавили батьківських прав відносно її сина ОСОБА_3 .

З рішення виконавчого комітету Почаївської міської ради від 12 липня 2023 року № 224 вбачається, що затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно її сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З висновку Служби у справах дітей Почаївської міської ради вбачається, що доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно її сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оцінка суду.

Проаналізувавши доводи позивача, взявши до уваги пояснення представника третьої особи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого.

У відповідності до ч.2, 3 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За змістом ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці.

Згідно вимог ч. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частиною1 статті 164 СК України визначено підстави позбавлення судом батьківських прав матері чи батька дитини, а саме: якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

У відповідності до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 своєї постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Аналіз вищевказаних норм законів дає підстави вважати, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків, а також спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає вже понад 3 (три) роки з батьком та знаходиться на його повному утриманні. Мати вихованням сина не займається, здоров`ям не цікавиться, матеріально не забезпечує, будь-якої іншої участі у житті сина не приймає.

З врахуванням зазначеного, суд приходить до переконання про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 ..

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить оплату судового збору у розмірі 1073,60 гривень, що підтверджується квитанцією.

Керуючись ст. 12, 76,81,95,258, 259, 263, 264, 265, 352, 354, 355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок.

Дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: орган опіки та піклування Почаївської міської ради, місцезнаходження: вул. Возз`єднання, 66, м. Почаїв, Кременецький район, Тернопільська область, .

Повний текст рішення складено 21.09.2023.

Головуючий