Справа № 346/2394/23
Провадження № 2/352/512/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М. М.

з участю секретаря Гундич Г. В.

позивачки ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи Григорович І. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: служба у справах дітей Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів,

у с т а н о в и в :

Позивачка 11.05.2023 звернулася до суду з позовом до відповідачки про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів, у якому просила позбавити відповідачку батьківських прав відносно її трьох малолітніх дітей, призначити її опікуном дітей та стягнути з відповідачки аліменти на її користь на дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що вона є свекрухою відповідачки, яка була дружиною її сина ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час шлюбу у сина з невісткою народилося двоє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На момент шлюбу з сином позивачки у відповідачки була дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Син позивачки з невісткою до його смерті проживали з позивачкою однією сім`єю. Після смерті сина позивачки відповідачка спочатку проживала у господарстві позивачки, однак, починаючи з липня 2015 року, позивачка взяла на виховання онуків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , бо відповідачка зовсім перестала піклуватися про них, не виконула свої батьківські обов`язки відносно дітей, не надавала їм матеріальної допомоги, не піклувалася про їх фізичний та духовний розвиток, остання систематично пропадала з дому, а з кінця 2022 р. взагалі не відвідує дітей та не спілкується з ними. Відповідачка не надає матеріального утримання малолітнім дітям, хоча має таку можливість, оскільки є працездатною та фізично здоровою, може працювати і утримувати дітей.

Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали і просили його задоволити, не заперечували щодо заочного розгляду справи.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку, не повідомила суду про причини неявки, не подала відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.

Представник третьої особи у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову.

Заслухавши вступне слово сторони позивача, представника третьої особи, думку старшої дочки відповідачки ОСОБА_11 , дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Суд установив, що син позивачки ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_3 з 21.09.2011 перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.6). На момент укладення шлюбу у відповідачки була дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.8). Відомості про батька дитини в актовому записі про її народження вказані за прізвищем та громадянством матері, ім`я та по батькові батька дитини записано за вказівкою матері в порядку ч. 1 ст. 135 СК України.

У шлюбі народилося двоє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.9-10).

Син позивачки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Малолітні діти продовжують проживати з позивачкою в житловому будинку на АДРЕСА_1 та перебувають на утриманні позивачки, що підтверджується актом обстеження від 20.04.2023 та довідкою Воронського старостинського округу Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.17-18).

Умови проживання малолітніх дітей задовільні, є усе необхідне для життя та розвитку дітей, на момент перевірок матері дітей вдома не було, що підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов сім`ї (а.с.15-16).

Згідно шкільних характеристик Воронського ліцею Коломийського району Івано-Франківської області ОСОБА_7 навчається у 6 класі, ОСОБА_5 навчається у 4 класі, ОСОБА_6 навчається у 2 класі ліцею. За час навчання мама ОСОБА_3 жодного разу не цікавилася навчанням дітей, не виходила на зв`язок, не приходила до ліцею (а.с.20-22).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Отинійської селищної ради від 22.08.2023, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав стосовно її трьох малолітніх дітей (а.с.67-69).

Суд установив, що, починаючи з кінця 2022 року, відповідачка повністю усунулася від виконання своїх обов`язків щодо виховання та розвитку дітей, а саме: не спілкується з дітьми, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не виявляє інтересу до внутрішнього світу своїх дітей, не цікавиться їх навчанням, вихованням, не проявляє щодо них батьківської турботи і піклування, не надає їм жодного матеріального утримання.

У зв`язку з цим порушуються права малолітніх дітей відповідачки на належне батьківське виховання та утримання з боку матері, яка проживає окремо, на належний рівень життя, необхідний для їх гармонійного всебічного розвитку.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до положень ст. 18 Конвеції батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 27 Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У відповідності з вимогами ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину.

Статею 152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом; дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї; дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів до органу опіки та піклування, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій; дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років.

Згідно вимог ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Частиною 3 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до вимог ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Особисті якості позивачки відповідають вказаним вимогам ст. 63 ЦК України, що підтверджується матеріалами справи.

Обставини, передбачені ст. 64 ЦК України, що виключають можливість фізичної особи бути опікуном, відсутні.

Суд ураховує, що орган опіки та піклування вважає за доцільне призначення позивачки опікуном малолітніх дітей відповідачки, що підтверджується висновком (а.с.68-69).

Старша дочка відповідачки ОСОБА_11 у судовому засіданні підтвердила, що хоче проживати з бабусею ОСОБА_12 , не заперечувала щодо позбавлення батьківських прав матері, яка не проживає та не спілкується з нею, братом і сестрою.

Згідно вимог ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини; при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При вирішенні вимоги про стягнення аліментів суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дітей відповідачки, зокрема те, що діти здорові, перебувають на утриманні позивачки, яка є пенсіонеркою; 2) стан здоров`я відповідачки, що є задовільним, та матеріальне становище відповідачки, яка не працює, розмір доходу якої невідомий; 3) відсутність даних щодо наявності у відповідачки інших дітей; 3-1) відсутність даних щодо наявності у відповідачки рухомого і нерухомого майна, грошових коштів.

З огляду на викладене суд визначає до стягнення з відповідачки на користь позивачки щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, суд, ураховуючи встановлені обставини, думку старшої дочки відповідачки, з метою якнайкращого забезпечення інтересів трьох малолітніх дітей відповідачки, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів на дітей, які підлягають до задоволення.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ураховуючи, що позивачка згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, суд стягує з відповідачки 1073,60 грн судового збору в дохід державного бюджету.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 3, 18, 27 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.),ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991, ст. 150, 152, 155, 164, 166, 171, 180, 181, 182, 184 СК України, ст. 60-64 ЦК України, ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 141, 263-265, 282, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: служба у справах дітей Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів задоволити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьківських прав відносно малолітніх дітей:

-дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис про народження № 17 від 19 липня 2011 року виконавчого комітету Лисецької селищної ради Тисменицького району Івано-Франківської області;

-сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис про народження № 29 від 09 жовтня 2013 року виконавчого комітету Липівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області;

-дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис про народження № 1 від 13 січня 2015 року виконавчого комітету Липівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області.

Установити опіку над малолітніми дітьми ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та призначити опікуном малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Стягувати із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, на дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Стягнення аліментів розпочати з 11 травня 2023 року і проводити до повноліття дітей.

Стягнути із ОСОБА_3 судовий збір у дохід державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України) в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте Тисменицьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Третя особа: служба у справах дітей Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, вул. Шевченка, 2, селище Отинія Коломийського району Івано-Франківської області, .

Повне судове рішення складено 11.10.2023.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ