справа № 489/3058/23
провадження №2-с/489/46/23
УХВАЛА

про скасування судового наказу

03 жовтня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі №489/3058/23 (провадження №2-н/489/679/23) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення суми заборгованості за спожитий природний газ з боржника - ОСОБА_1

встановив:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про скасування вищевказаного судового наказу.

Заяву мотивує тим, що 30.06.2023 Ленінським районним судом міста Миколаєва було винесено судовий наказ за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут" про стягнення з неї боргу за спожитий природний газ по особовому рахунку НОМЕР_1 за період з 01.12.2021 по 30.04.2022 в сумі 5705,69 грн. та 268,40 грн. судового збору. Копію вказаного вона отримала 18.09.2023. Вважає, що судовий наказ підлягає скасуванню, оскільки вказаний в заяві житловий будинок вона придбала за договором купівлі-продажу в нежитловому вигляді і в ньому не проживає та природній газ не споживає, тому будь-якої заборгованості в неї бути не може. Надана стягувачем довідка про фінансовий стан на квітень 2022 року не відповідає дійсності, так як зазначені обсяги спожитого газу нею не споживались. За такого, просить суд скасувати вказаний судовий наказ та стягнути зі стягувача на її користь понесені нею витрати на сплату судового збору.

Дослідивши заяву, додані до неї документи та справу №489/3058/23 (провадження №2-н/489/679/23), суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, 30.06.2023 Ленінським районним судом міста Миколаєва було винесено судовий наказ по справі №489/3058/23 (провадження №2-н/489/679/23) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення суми заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 боргу за спожитий природний газ по особовому рахунку НОМЕР_1 за період з 01.12.2021 по 30.04.2022 в сумі 5705,69 грн. та 268,40 грн. судового збору.

Заявник категорично не згодна із наявністю в неї заборгованості, яка стягнута з неї на підставі виданого судового наказу, посилаючись на те, що вона не є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вказаний житловий будинок знаходиться в нежитловому стані та вона в ньому не проживає.

Відповідно до частин першої, другої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування. Заява про скасування судового наказу має містити, зокрема, зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Згідно наявних в матеріалах справи відомостей судовий наказ боржник отримала 13.09.2023, а із заявою про скасування судового наказу заявник звернулась 28.09.2023, тобто у встановленні чинним законодавством строки.

Відповідно до частини третьої статті 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що за судовим наказом було стягнуто борг, з яким заявники категорично не згодні, суд приходить до висновку про наявність спору та підстав для скасування судового наказу.

Що стосується вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут" на користь заявника судових витрат які складаються з судового збору в сумі 134,20 грн., суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 164 ЦПК України регулюється, що в разі скасування судового наказу, внесена сума судового збору стягувачу не повертається, так як при пред`явленні стягувачем позову, ця сума зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Одночасно питання з повернення боржнику судового збору, внесеного ним за подачу заяви про скасування судового наказу, у випадку пред`явлення чи не пред`явлення стягувачем відповідного позову, цією нормою процесуального права окремо не вирішено.

Відповідно до частини восьмої статті 6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Відтак, вимоги, що пов`язуються з розподілом судових витрат, понесених боржником у випадку задоволення його заяви про скасування судового наказу, вирішується у відповідності до статей 133, 141 ЦПК України. Зазначені норми процесуального права мають загальний характер, і тому підлягають застосуванню в порядку цивільного судочинства, яке здійснюється за правилами передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного, позовного (загального або спрощеного), та окремого провадження (частина 2 статті 19 ЦПК України), у випадку відсутності особливостей розподілу витрат, що визначаються окремо у цих провадженнях, та у разі прийняття остаточного рішення у справі.

За змістом частини 1 статті 141 ЦПК України вбачається, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, квитанцій, рахунків тощо).

Відповідно до положень статті 42 ЦПК України та частини 9 статті 10 ЦПК України, сторонами, які понесли судові витрати, у справах наказного провадження є боржник та стягувач.

При цьому витрати, які поніс стягувач за подачу заяви про видачу судового наказу врегульовано спеціальною нормою процесуального права, а витрати, які поніс боржник при подачі заяви про скасування судового наказу, спеціальними нормами не врегульовано, а отже до цих витрат, можуть бути застосовані загальні норми процесуального права, якою є стаття 141 ЦПК України.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 за подання заяви про скасування судового наказу сплачено судовий збір у розмірі 134,20 грн., враховуючи що судовий наказ підлягає скасуванню, суму сплаченого судового збору необхідно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут" на користь ОСОБА_1 , застосувавши при цьому до спірних відносин вимоги статті 141 ЦПК України, яка регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), та врахувавши одну із основних засад цивільного судочинства - відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Керуючись статтями 141, 170, 171, 260, 261 ЦПК України,

ухвалив:

Судовий наказ по справі №489/3058/23 (провадження №2-н/489/679/23) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення суми заборгованості за спожитий природний газ з боржника - ОСОБА_1 скасувати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут" (, МФО 300647, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. 7 Слобідська, 70в/1) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 134,20 грн. (сто тридцять чотири гривні 20 коп.).

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут" право на звернення із тими самими вимогами до суду в позовному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду складено 03.10.2023.

Суддя: І.В. Коваленко