Провадження № 6/638/306/23
УХВАЛА

Іменем України

20 вересня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Агапова Р.О.,

за участю секретаря Бондаренко А.С.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визначення частки майна та вселення,-

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2023 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_1 , де заявник просить розстрочити виконання додаткового рішення Дзержинського районного суду м. Харкова у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визначення частки майна та вселення, відповідно до якого з відповідачів на користь позивача солідарно стягнено понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 28500 грн.

Заяву обґрунтовує тим, що сума, яка підлягає стягненню з відповідачів, є дуже великою, а заявник є пенсіонеркою. На підтвердження викладеного, заявник надала довідку про доходи.

Представник позивача, адвокат Крячко О.В., надав заперечення, де проти надання розстрочки заперечував, вказав, що відповідач мала можливість погасити значну частину заборгованості добровільно, у зв`язку з чим вважає, що заява про розстрочення виконання має на меті лише затягнення виконання судового рішення, без належного обґрунтування.

Крім того, зазначає, що відповідачем при поданні заяви не була врахована обставина, що витрати за додатковим рішенням суду є солідарним обов`язком обох відповідачів. Також вказав, що ОСОБА_1 не довела факт відсутності в неї майна.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги заяви про розстрочення виконання судового рішення підтримала, наполягала на задоволенні заяви з викладених в ній підстав та обставин. Просила розстрочити не більше ніж на рік.

Представник позивача проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на необґрунтованість, недоведеність викладених в ній вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.01.2023 позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визначення частки майна та вселення було задоволено, та визначено частку ОСОБА_3 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 1/3 (одна третя), ОСОБА_3 виселений до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а також стягнено солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати пов`язані з виготовленням копій документів і довідки КП «ХМБТІ» у розмірі 1520 (одна тисяча п`ятсот двадцять) грн., судовий збір в розмірі 1468 (одна тисяча чотириста шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Крім того, додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.02.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визначення частки майна та вселення з відповідачів на користь позивача солідарно стягнено понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 28500 грн.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером та отримала пенсію у розмірі 2500,00 грн. за період з 01.02.2023 по 28.02.2023, що підтверджується довідкою про доходи № 381814.

Відповідно до ст.541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно з ч.1,2 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Правовідносини щодо розстрочення виконання судового рішення врегульовані нормами ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Заява про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Згідно ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. Законом можуть встановлюватися особливості щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

За змістом ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Згідно ст.10 ч.9 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини в контексті наведених вище норм законодавства, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення (ст.435 ЦПК України) є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3)стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Право сторони звернутися із заявою про розстрочку виконання рішення суду передбачене також ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Таким чином, підставою для застосування ст.435 ЦПК України і ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Наведені вище правові висновки знайшли своє відображення у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року по справі №796/43/2018, а також у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року №14.

Стосовно заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду, то заявник в обґрунтування такої заяви посилається на єдину спільну підставу свій майновий стан, який, за її твердженнями, не дозволяє їй виплатити стягувану суму одразу. Натомість, доказів відсутності інших джерел доходу, окрім пенсії, доказів наявності або відсутності у відповідача будь-якого майна не надано, а тому заявлені відповідачем підстави не підтверджуються жодними матеріалами заяви про розстрочення судового рішення.

Окрім того, суд зазначає, що рішення суду передбачає солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 28500,00грн., однак докази щодо неможливості відповідачем ОСОБА_4 сплати вказаної суми, суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про розстрочення судового рішення з через її необґрунтованість та недоведеність.

На підставі викладеного та керуючись ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.2, 7, 8, 10, 12, 13, 81, 258-261, 263, 268, 272, 353, 354, 355, 435 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визначення частки майна та вселення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду в 15-денний строк з дня його проголошення (складання).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складений 22.09.2023.

Суддя Р.О. Агапов