Справа № 943/1495/22 Головуючий у 1 інстанції: Кос І.Б.
Провадження № 22-ц/811/1203/23 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Х.Б. Назар

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Буського районного суду Львівської області від 28 березня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

В С Т А Н О В И В:

25.11.2022 представник АТ «Таскомбанк» - Бондаренко М.Г. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог покликалася на те, що 07 вересня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №, згідно якого кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується його повернути та сплатити проценти за користування цим кредитом. На виконання цього договору ОСОБА_1 отримав шляхом безготівкового перерахування кредитні кошти в розмірі 270 115,85 грн суми кредиту, строк користування 36 місяців, зі сплатою 11,99% річних процентів від суми боргу за договором, а також сплатою щомісячних процентів у розмірі 2,99% від суми кредиту. 17 грудня 2021 року права вимоги за цим кредитним договором відступлені ТОВ «ФК «ЦФР» на користь АТ «Таскомбанк» згідно Договору факторингу №171221, в силу вимог якого позивач є новим кредитором відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № від 07.09.2021, що підтверджується Реєстром прав вимоги до Договору факторингу, випискою та розрахунком заборгованості. Однак, взятих на себе зобов`язань за цим кредитним договором відповідач не виконав, а станом на 10.11.2022 року ОСОБА_1 має перед позивачем прострочену заборгованість на загальну суму 347 280,51 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 245 475,79 грн, заборгованість за річними процентами - 21624,83 грн, а також заборгованість за щомісячними процентами - 80179,89 грн.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОБАНК» заборгованість в сумі 347 280,51 грн та 5 209,21грн судового збору.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим у зв`язку з тим, що судом було неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи. Скаржник покликається на нікчемність кредитного договору № від 07.09.2021, оскільки вказаний кредитний договір не містить умов щодо відповідальності кредитодавця, а лише для позичальника, що не є належним виконанням законодавства про споживче кредитування. Вказує, що публічна частина кредитного договору, зокрема, сканкопія Умов отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (публічна частина) не містить підписів жодної зі сторін правочину, а отже не відповідає вимогам щодо письмової форми правочину, а також відсутні докази щодо виконання обов`язку кредитодавця про надання відповідачу примірника публічної частини цього договору, а сам текст кредитного договору не містить усіх обов`язкових за законодавством умов.АТ «Таскомбанк» є неналежним позивачем у даній справі, оскільки відсутнє підтвердження набуття позивачем права вимоги за кредитним договором до відповідача, який представник відповідача вважає нікчемним. Більше того, позивачем не надано доказів направлення відповідачу «повідомлення про відступлення права вимоги» за кредитним договором.Також, скаржник вказує на відсутність належних доказів видачі відповідачу кредиту за договором, оскільки матеріали справи містять підтвердження набуття відповідачем лише частини кредитних коштів у меншому розмірі (79 531,97 грн), які в силу нікчемності кредитного договору підлягають поверненню в іншому порядку (як безпідставно набуті кошти). Щодо не наведення відповідачем «контр розрахунку» вимог позивача, то така вимога суду в даному спорі є некоректною, оскільки «котр розрахунок» можливий, якщо вимоги позивача визнаються відповідачем частково, а в даному спорі вони заперечуються в цілому.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з непередбачуваними сімейними обставинами та відпусткою за основним місцем роботи, проте жодних доказів на підтвердження зазначеного не надав, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 07 вересня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №, за умовами якого кредитодавець надав, а ОСОБА_1 отримав шляхом безготівкового перерахування у кредит кошти в розмірі 270 115,85 грн строком на 36 місяців зі сплатою за користування кредитом 11,99% річних процентів від суми боргу за договором, а також зі сплатою щомісячних процентів у розмірі 2,99% від суми кредиту. Вказаний кредитний договір підписаний особисто ОСОБА_1 (позичальник) та ТОВ «ФК «ЦФР» (кредитодавець) в особі директора з продажу ОСОБА_3 згідно довіреності (а.с. 8).

07 вересня 2021 року відповідач ОСОБА_1 , підписав паспорт вказаного кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5588996, де сторони кредитного договору своїми підписами додатково узгодили істотні умови кредиту, а саме: ціну договору (кредит в сумі 270 115,85 грн), строк договору (36 місяців), щомісячну процентну ставку (2,99% від суми кредиту) та річну процентну ставку (11,99% від суми боргу за договором), а також графік платежів за кредитом (кількість, розмір платежів та періодичність їх внесення позичальником), починаючи із 15.11.2021 року до 13.09.2024 року (а.с. 9-10).

Пунктом 3.3 цього Договору передбачено, що всі інші умови кредитного договору зазначені в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (публічна частина) редакція від 30.08.2021, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua, з якими Позичальник ознайомився до укладення цього Договору та до яких Позичальник приєднується, підписавши цей Договір складають єдиний кредитний договір. Позичальник, підписавши цей Договір підтверджує, що свій примірник цього Договору він отримав (п. 3.4 цього Договору).

Згідно п. 2.1 Умов отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», затвердженого наказом генерального директора товариства Моложавої О.М. №19 від 30.08.2021, кредитодавець надає позичальнику кредит шляхом переказу грошових коштів на банківський рахунок, зазначений позичальником в кредитному договорі.

Пунктом 5.8 цих Умов передбачено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі (а.с. 12).

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ЦФР» на підтвердження надання ОСОБА_1 кредиту в розмірі 270 115,85 грн надало суду такі докази: платіжне доручення № від 07.09.2021 на суму 78 931,97 грн, платіжне доручення № від 07.09.2021 на суму 600,00 грн, витяг з реєстру проданих електронних ключів доступу до мобільного додатку «Support.UA» за 07.09.2021 на суму 200,00 грн, витяг з реєстру оплачених страховок ПАТ СК «ТАС» за 07.09.2021 на суму 800,00 грн, витяг з реєстру оплачених страховок ЗАТ СК «ТАС» за 07.09.2021 на суму 25 694,64 грн, витяг з реєстру пакету послуг ОКМ 12 ТОВ «Майсейфеті» за 07.09.2021 на суму 300,00 грн, бухгалтерську довідку про перерахування ОСОБА_1 коштів у сумі 163 589,24 грн (а.с. 30-36), виписку по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 07.09.2021 по 10.11.2022 (а.с. 38-51).

Згідно з розрахунку заборгованості за вказаним кредитом станом на 10.11.2022 року ОСОБА_1 має перед позивачем прострочену заборгованість на загальну суму 347 280,51 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 245 475,79 грн, заборгованість за річними процентами - 21624,83 грн, а також заборгованість за щомісячними процентами - 80179,89 грн.

17 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» (позивач у справі) укладено договір факторингу №171221, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» відступило на користь позивача АТ «Таскомбанк» за плату права вимоги за кредитними договорами згідно реєстру прав вимоги та акту прийому-передачі реєстру прав вимоги від 17.12.2021. Відповідно до цього реєстру прав вимоги позивачу по цій справі передано право вимоги до позичальників в кількості 20 447 одиниць, загальна сума простроченої заборгованості складає 512 057 517,95 грн, за що АТ «Таскомбанк» сплатило на користь ТОВ «ФК «ЦФР» передбачену п. 3.1 Договору факторингу суму в розмірі 467 336 417,92 грн на підставі меморіального ордера №833437008 від 17.12.2021 (а.с. 15-25, 29).

Згідно долученого витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу №171221 від 17.12.2021, ТОВ «ФК «ЦФР» передало АТ «Таскомбанк» заборгованість ОСОБА_1 на загальну суму 270 115,85 грн (порядковий номер боржника в реєстрі - 16921), а відтак позивач набув статусу нового кредитора відповідача за вищевказаним Кредитним договором № від 07.09.2021, укладеним між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем ОСОБА_1 (а.с. 26-28).

Матеріалами справи встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за кредитом, останній платіж ним проведено 30.05.2022, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 10.11.2022. (а.с. 37).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 527 ЦК України передбачено, що кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

У статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Задовольняючи позовні вимоги АТ «Таскомбанк», районний суд виходив з того, що надані позивачем платіжні документи (платіжні доручення, витяги з реєстрів, бухгалтерська довідка) та виписки з особового рахунку позичальника, які підтверджують обставини видачі кредиту відповідачу та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку позивача, не спростовані будь-яким контр розрахунком відповідача та його представника.

Суд першої інстанції вважав безпідставними доводи представника відповідача з приводу відсутності належних доказів видачі відповідачу кредиту за договором, оскільки такі доводи представника спростовуються вищенаведеними фактичними обставинами, які підтверджені документально, а також вчиненням відповідачем ОСОБА_1 дій по частковому виконанню умов з повернення кредиту протягом певного часу.Відтак, суд вважав позовні вимоги АТ «Таскомбанк» обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення та стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 07.09.2021 року на загальну суму 347 280,51 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 245475,79 грн, заборгованість за річними процентами в сумі 21624,83 грн та заборгованість за щомісячними процентами в сумі 80179,89 грн.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1, 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2. ст. 78 Цивільного процесуального кодексу України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом частини першої статті 1050 ЦК України згідно з вимогами статей 526, 527, 530 ЦК України банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Первинними документами, оформленими відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16 липня 1999 року щодо дійсної видачі Банком суми кредиту позичальнику можуть бути, зокрема, меморіальний ордер, платіжне доручення на перерахування кредитних коштів тощо).

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 30 cерпня 2022 року у справі № 509/2976/19.

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору сума кредиту повинна була становити 270115.85 грн і бути виданою позичальнику безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дати укладення договору.

У п. 1.4. Кредитного договору вказано доручення позичальника (відповідача) на переказ кредитних коштів різними частинами (з різним призначенням платежу) за рядом реквізитів.

В обґрунтування наявності у ОСОБА_1 заборгованості в загальній сумі 347 280,51 грн, позивачем до суду першої інстанції надано такі документи як: платіжне доручення № від 07.09.2021 на суму 78 931,97 грн, платіжне дорученням № від 07.09.2021 на суму 600,00 грн, витяг з реєстру проданих електронних ключів доступу до мобільного додатку «Support.UA» за 07.09.2021 на суму 200,00 грн, витяг з реєстру оплачених страховок ПАТ СК «ТАС» за 07.09.2021 на суму 800,00 грн, витяг з реєстру оплачених страховок ЗАТ СК «ТАС» за 07.09.2021 на суму 25 694,64 грн, витяг з реєстру пакету послуг ОКМ 12 ТОВ «Майсейфеті» за 07.09.2021 на суму 300,00 грн, бухгалтерську довідку про перерахування ОСОБА_1 коштів у сумі 163 589,24 грн, розрахунок заборгованості станом на 10.11.2022 та виписку по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 07.09.2021 по 10.11.2022.

Однак, не всі зазначені вище документи є належним та допустимими доказами у справі.

Щодо долученої позивачем «Виписки по особовому рахунку», то в оспорюваному рішенні не обґрунтовано, яким чином ця Виписка стосується спірних правовідносин, зокрема не підтверджено, що рахунок № НОМЕР_1 було відкрито на виконання Кредитного договору або на підставі договору банківського рахунку між позивачем та відповідачем.

У справі відсутні належні докази щодо дійсної видачі ТОВ «ФК «ЦФР» ОСОБА_1 суми кредиту в розмірі 270115.85 грн. (зокрема, не додано меморіального ордера, платіжного доручення на перерахування кредитних коштів, тобто, відсутні первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16 липня 1999 року).

Так, згідно матеріалів справи відповідач отримав суму коштів лише в розмірі 79531,97 грн. (78931,97 грн + 600 грн = 79 531,97), що підтверджується платіжним доручення № від 07.09.2021 на суму 78931,97 грн та платіжним доручення № від 07 вересня 2021 року на суму 600,00 грн.

Таким чином, за наявними у справі документами можливо встановити видачу позичальнику кредиту лише в сумі 79 531,97 грн, надання позичальникові кредитних коштів у розмірі 270 115,85 грн не підтверджено належними доказами.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність отримання позичальником від банку грошових коштів в розмірі 270 115,85 грн, сплати (повернення) грошових коштів банку (повернення кредиту та сплати процентів).

На зазначені обставини суд першої інстанції уваги не звернув, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову АТ «Таскомбанк» до ОСОБА_1 .

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволити частково, рішення Буського районного суду Львівської області від 28 березня 2023 рокускасувати та ухвалити нову постанову, якою позов АТ «Таскомбанк» задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором від 07.09.2021 року № станом на 10.11.2022 року в розмірі 71 634,29 грн з врахуванням частково сплаченої позичальникомзаборгованості (79 531,97 - 7897,68 = 71 634,29).

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки проценти за договором розраховано банком, виходячи з суми кредиту 270 115,85 грн, що унеможливлює розрахунок розміру відсотків, що підлягають до стягнення, судом.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» слід стягнути 1074,51 грн судового збору за подання до суду позовної заяви, що є пропорційно до задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 22 вересня 2023 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Буського районного суду Львівської області від 28 березня 2023 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» () заборгованість за кредитним договором від 07.09.2021 року № станом на 10.11.2022 року в розмірі 71 634,29 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» () 1074,51 грн судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 22 вересня 2023 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра