н/п 2/490/1813/2023 Справа № 487/1621/23
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Позднякову Є.В., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2023 року представник АТ «Сенс Банк» Ременюк Т. О. звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість, нараховану на підставі ч. 2 ст. 625 ЦПК України та пунктів кредитного договору за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором № 640/728-К728 від 30липня 2008 року у розмірі 1 014 247,18 грн,, а також стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі 15 213,71 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30 липня 2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк»» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 640/728-К728. Загальними Зборами Акціонерів від 09 березня 2010 року прийнято рішення про зміну типу на назви з АКБСР «Укрсоцбанк» на ПАТ «Укрсоцбанк», а з 10 серпня 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» змінив найменування на АТ «Укрсоцбанк». На підставі рішення № 5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року припинено АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», який є правонаступником всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк». 12 серпня 2022 року позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» прийнято рішення про зміну найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», а державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу була проведена 30 листопада 2022 року. З огляду на викладене, позивач є законним правонаступником АТ «Укрсоцбанк».

Позивач зазначає, що Банк свої зобов`язання за кредитним договором № № 640/728-К728 від 30липня 2008 року року виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, однак відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, у результаті чого має заборгованість перед кредитором.

Вказує, що 05 жовтня 2015 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків було прийняте рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 4 371 755,09 грн., витрати зі сплати третейського збору у розмірі 25 000,00 грн. Оскільки, відповідач умови договору не виконав, тому у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у порядку ст. 625 ЦК України. Заборгованість за кредитом, розрахована на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, яка станом на 20.12.2022 року становить 1 014 247,18 грн. - сума заборгованості за інфляційними втратами.

Із врахуванням викладеного, представник просить суд задовольнити позов у повному обсязі та стягнути із відповідача визначену в позові заборгованість.

29.05.2023 року представник відповідачки адвокат Зотіков С.Є. надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення даного позову, важає позовні вимоги АТ «Сенс Банк» безпідставними, оскільки ухвалою Київського апеляційного суду від 25.05.2023 року (дата набрання чинності 26.06.2023 року) рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 05.10.2015 року у справі № 1643/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано.

Також посилається на те, що індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні, то норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором у гривні. У випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, гривнях із визначенням еквівалента в іноземній валюті, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти.

Отже, оскільки рішення третейського суду про стягнення боргу за договором кредиту в гривнях скасоване та, відповідно, не має правового значення зобов`язання відповідача щодо повернення кредиту та сплати процентів за договором кредиту виражене в доларах США, а не в гривнях, тому вимоги банку про стягнення інфляційних втрат безпідставні й задоволенню не підлягають.

Окрім того, зазначає, що за п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (доповнено Законом України від 15.03.2022 № 2120-х), у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану вУкраїні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX, з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по сьогодні. А отже інфляційні втрати нараховані банком з березня по листопад 2022 року незаконно - всупереч п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.

Також, предстанвик відповідачки зазначає, що у 2019-2021 роках Заводським районним судом м. Миколаєва розглядалась справа № 487/8284/19 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та в 02.03.2021 року прийняте рішення (набрало законної сили 02.04.2021 року), яким позов ОСОБА_1 задоволено, а виконавчий напис щодо стягнення з неї на корить ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту від 30.07.2008 року 640/728-к728 (цей же договір, що і в даній справі) визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Врхавуючи вищезазначене, просить суд відмовити банку у задоволенні позову повністю.

Відповіді на відзив від позивача на адресу суду не надходило.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.03.2023 року справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано на розгляд до Центрального районного суду м. Миколаєва за підсудністю.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2023 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.05.2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження.Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.08.2023 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача АТ «Сенс Банк» у судове засідання не з`явилася, одночасно з подачею позову подала клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідачка та її представник адвокат Зотіков С.Є. у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги не визнають, просили в позові відмовити.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони в цивільному процесі мають протилежні матеріально-правові та процесуальні інтереси. Незважаючи на зацікавленість сторін у справі, законом зазначається, що вони зобов`язані добросовісно здійснювати свої права і виконувати процесуальні обов`язки. Принцип змагальності, в свою чергу, надає особам, які беруть участь у справі, рівних можливостей в процесі доказування, а особливо сторонам в позовному провадженні. Цей основоположний принцип закріплений і у Конституції України.

Стосовно доказової діяльності (подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості) сторони, треті особи та їх представники наділені рівними правами, чого не можна сказати про сукупність наданих їм обов`язків. Брати участь у доказовій діяльності можуть всі особи, які беруть участь у справі, однак доказування кожної обставини, що має значення для ухвалення рішення у справі, в силу закону стає обов`язком певного суб`єкта.

У цьому випадку доказування наявності між сторонами у справі кредитних правовідносин, умови таких правовідносин, факт їх порушення позичальником, а також розмір, складові заборгованості, період їх існування і нарахування, тощо (підстави і предмет позову), є обов`язком саме позивача у справі.

У частині 2 ст. 13 ЦПК України, яка регламентує диспозитивність цивільного судочинства, визначено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумнів у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що30.07.2008 між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту № 640/728-К728, відповідно до пп. 1.1.1. п. 1.1. якого кредитор (банк) надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в сумі 91 343,00 доларів США зі сплатою 13,5% річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 29.07.2023, та з порядком повернення кредиту - з вересня 2008 року по липень 2023 року щомісячно до 10 числа по 507,00 дол. США, та в липні 2023 року - 590,00 дол. США.

Згідно п. 1.2. договору кредиту, кредит надається позичальнику на наступні цілі: фінансування будівництва відповідно до договору «Про участь у Фонді фінансування будівництва» від 29.07.2008 № 57-07/08, укладеного між Позичальником і ТОВ «ФК «Телец-Канітал». У цьому договорі зазначено, що заявниця бере участь у Фонді фінансування будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 задля отримання у власність квартири АДРЕСА_2 , тобто даний кредит є споживчим.

Пунктом 6.2 договору кредиту містить третейське застереження: передбачено, що у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів сторони, керуючись статтею 5 Закону України «Про третейські суди», домовились, що спір розглядається одноособово третейським суддею Мороз О.А. Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків.

09 березня 2010 року Загальними Зборами Акціонерів прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», а з 10 червня 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» змінило найменування на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (скорочено - АТ «Укрсоцбанк»).

05 жовтня 2015 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків прийняте рішення № 1643/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту № 640/728/-К728 від 30.07.2008 року, в загальному розмірі 4 371 755,09 грн., в тому числі заборгованість за кредитом 1 930 462,62 грн. (екв. 90 328,62 доларів США), 1 730 990,67 грн, процентів, нарахованих за період з 30.07.2008 по 12.08.2015 (екв. 80 995.09 доларів США); пеня за несвоєчасне повернення кредиту на 12.08.2015 року 82 885,57 грн. (екв. 3 878,31 доларів США: пеня за несвосчасне повернення відсотків на 12.08.2015 року 627 416,23 грн. 27 357,54 доларів США), а також 25 500,00 грн. третейського збору.

12 серпня 2022 року Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статусу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції.

30 листопада 2022 року внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме - змінено найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк».

Зі змісту статуту АТ «Сенс Банк» вбачається, що він є правонаступником Акціонерного товариства «Альфа Банк».

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Київського апеляційного суду від 25.05.2023 року (дата набрання чинності 26.06.2023 року) рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 05.10.2015 року у справі № 1643/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачки суми заборгованості за інфляційними витратами в сумі 1 014 247,18 грн. суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 1 Закону "Про індексацію грошових доходів населення" індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта,яка була предметом договору, індексації не підлягає. Норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

Відповідне положення міститься у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №564/2199/15.

Разом із тим у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в іноземній валюті, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти.

Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 3 березня 2021 року у справі № 130/2604/18.

Велика Палата ВС, розглянувши справу № 373/2054/16, дійшла висновку, що заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству.

Разом з тим, зобов`язання відповідачки щодо повернення кредиту та сплати процентів за договором кредиту виражене в доларах США, а не в гривнях, отже кредитор не позбавлений права отримати від позичальника (відповідачки по справі) грошову суму в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Таким чином, наведене вище виключає можливість стягнення з відповідачки заборгованості, нарахованої позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України (інфляційні збитки), а, оскільки рішення третейського суду про стягнення боргу за договором кредиту в гривнях скасоване та, відповідно, не може бути взято судом до уваги.

Зі змісту позовної заяви та розрахунку позовних вимог вбачається, що позивач нараховує інфляційні втрати саме на суму заборгованості, стягнуту та встановлену рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 05.10.2015 року у справі № 1643/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , яке скасовано ухвалою апеляційного суду. Інших підстав позову не зазначено.

Отже, вимоги банку про стягнення інфляційних втрат безпідставні й задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову АТ «Сенс Банк» про стягнення заборгованості, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Акціонерне товариство «Сенс Банк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання (перебування): АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складений 02 жовтня 2023 року.

Суддя О.А. Гуденко