Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/960/23
Провадження № 2/542/257/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2023 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Афанасьєвої Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Чиж Л.О.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Фурайди Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Полтаваобленерго» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

13.06.2023 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та, враховуючи уточнюючу позовну заяву, просила стягнути з відповідачів на її користь 2399 грн. матеріальної шкоди та 40000 грн. моральної шкоди, а також 1073,60 грн. судового збору.

В позовній заяві посилається на те, що 10 травня 2023 року, близько 10:00 ранку невідомі особи здійснили повне від`єднання від електропостачання домогосподарства по АДРЕСА_1 .

Вказані особи були затримані та на місце події було викликано старосту с.Мала Перещепина та правоохоронні органи. За даним фактом відкрито кримінальне провадження № 0000094 за ст. 356 КК України, в якому її визнано потерпілою.

Зазначає, що в ході розслідування справи було встановлено, що виконавцем і особою, яка вчинила відключення її родини від електропостачання є ОСОБА_4 , а особою, яка погрожувала розправою її родині був ОСОБА_2 . Вказані особи не надали жодного дозвільного документу - ні акту про відключення, ні доручення на право вчинення будь- яких дій. Вважає, що такми діями порушили ст. 53 Конституції України та позбавили неповнолітню дитину, яка навчається в Малоперещепинському ліцеї онлайн, права на освіту.

Крім того, такими діями ОСОБА_5 і ОСОБА_6 їй завдано моральної шкоди, яка полягає у її моральних стражданнях, її родини, а особливо трьох неповнолітніх дітей, яку вони зазнали під час даного інциденту та викликало відчуття страху, тривоги та занепокоєння за власних дітей, адже ОСОБА_6 був неодноразово помічений в вечірній та нічний час біля будинку позивача з телефоном. Активна цікавість даної особи викликає у неї душевні страждання та сильні переживання за власних дітей. Дані особи з самого початку, відчуваючи безкарність своїх вчинків, вели себе зухвало, зверхньо, з винятковім цинізмом. Більше того, після вчинення злочину неодноразово були помічені невідомі люди біля будинку у різний час доби, що вже є причиною її занепокоєння за дітей.

Також зазначає, що для відновлення своїх порушених прав, вона була змушена звертатись за консультацією до адвоката, купувати бензин для генератора, заправляти авто для того, щоб вирішувати ці питання, щоб забезпечити своїм дітям та родині належний рівень життя - прання, готування, прасування, прибирання та інше, для чого потрібна електроенергія. Дії відповідачів порушили звичний ритм її життя та навіть погіршив ділову репутацію, так як вона є журналістом періодичного видання та не може виконувати свою роботу, так як зайнята вирішенням даного питання.

Вона оцінює моральну шкоду в 40 000 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 2399 грн., яку просила стягнути з відповідачів.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15 червня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних недоліків (а.с.7-8).

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07 липня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.26-27).

Ухвалами суду від 18 липня 2023 року (а.с.35), від 11 вересня 2023 року (а.с.163) задоволено заяву адвоката Фурайди Н.І. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 23 серпня 2023 року задоволено частково клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів (а.с.97-98).

Ухвалою суду від 23 серпня 2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «Полтаваобленерго» (а.с.99-100).

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримувала заявлені вимоги, додатково пояснила, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 , в якому фактично проживають вона, її чоловік та їх троє неповнолітніх дітей. 10.05.2023 року за вказаною адресою відбулось відключення її будинку від електропостачання. При цьому приїхало близько 20 осіб, серед яких були й відповідачі, які не надали документи, які б давали право на відключення будинку від електропостачання, тобто вони діяли самоправно. При цьому ОСОБА_5 здійснював безпосередньо відключення будинку від елетропостачання, а ОСОБА_6 керував даним процесом. Після чого вона разом з чоловіком затримали вказаних осіб та викликали поліцію. На вимогу працівників поліції вони надали свої службові посвідчення. На підставі її заяви про вчинення злочину поліцією були внесені відомості в ЄРДР за ст.356 КК України та на даний час триває досудове розслідування.

Діями відповідачів по відключенню її будинку від електропостачання їй завдана матерільна шкода в розмірі 2399 грн., що становить витрати на придбання бензину для роботи генератора для забезпечення її родини електроенергією, а також моральна шкода, яку вона оцінює в розмірі 40000 грн. Зазначені суми на відшкодування шкоди вона просить стягнути з відповідачів в рівних частках.

Позов просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися.

Відповідач ОСОБА_2 був повідомлений про місце, час та дату судового засідання належним чином (а.с. 76, 102).

Відповідач ОСОБА_3 повідомлявся про місце, час та дату судового засідання за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_2 , що було призначено на 25.07.2023 року та отримав судову повістку на судове засідання, судові повістки на 23.08.2023, 19.09.2023 були повернуті з позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою", що відповідно до положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України є днем вручення судової повістки (а.с.38, 78-79, 103-104).

Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Фурайда Н.І. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов.

В задоволенні позову просила відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (а.с.165). В наданих суду письмових поясненнях (а.с.105-110) зазначали про неможливість забезпечити явку уповноваженого представника в судове засідання та просили суд врахувати надані письмові пояснення та надані докази.

Так, до суду представником відповідача ОСОБА_2 , адвокатом Фурайдою Н.І. було надано відзив на позовну заяву (а.с.55-59), в якому зазначено про те, що відповідач ОСОБА_2 вимоги позивача вважає безпідставними, необгрунтованими, не підтвердженими жодними доказами та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Вважає, що до позовної заяви не надано жодних доказів на підтвердження обставин, зазначених в позовній заяві, окрім копій витягу з Єдиного реєстру досудових слідувань № 0000094 та фіскальних чеків. Із зазначеного Витягу з ЄРДР не вбачається, що дане кримінальне провадження відкрито стосовно ОСОБА_2 , також не має вироку суду по даному кримінальному провадженню, яким би ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 356 КК України. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 було вчинено кримінальне правопорушення.

ОСОБА_2 перебуває в трудових відносинах з AT «Полтаваобленерго» та працює на посаді контролера енергонагляду групи технічного аудиту Новосанжарської дільниці Полтавської об`єднаної філії AT «Полтаваобленерго».

10.05.2023 року оператором системи розподілу - AT «Полтаваобленерго», працівником якого є ОСОБА_2 , дійсно було припинено електропостачання до домоволодіння ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Зазначені роботи з припинення електропостачання проводилися на підставі розпорядження № 148 від 10.05.2023 р., виданого АТ «Полтаваобленерго» та здійснювалися в мережі, що належить AT «Полтаваобленерго» та яка знаходиться поза межами домоволодіння ОСОБА_1 . Таким чином, вважають, що спірні правовідносини по припиненню електропостачання стосуються ОСОБА_1 та безпосередньо AT «Полтаваобленерго», як оператора систем розподілу електричної енергії, від мереж якої було припинено електропостачання домоволодіння позивача.

Під час виконання своїх трудових обов`язків ОСОБА_2 керувався Правилами роздрібного ринку електричної енергії та іншими нормативними актами у сфері електроенергетики, відповідно до яких ОСОБА_1 було пред`явлено службове посвідчення. Надання інших документів, про які зазначає ОСОБА_1 в позовній заяві, таких як «акту про відключення» чи «доручення на право вчинення будь яких дій», вимогами чинного законодавства сфері електроенергетики не передбачено.

Зазначає, що якщо ОСОБА_1 вважає, що їй внаслідок припинення електропостачання від мереж оператора системи розподілу - AT «Полтаваобленерго» до її об`єкту за адресою АДРЕСА_1 , завдано матеріальної та моральної шкоди, мала б звернутися з позовними вимогами саме до оператора системи розподілу - AT «Полтаваобленерго», а ОСОБА_2 є неналежним відповідачем у даній справі.

Вказує про те, що позивачем у позовній заяві не зазначено у чому полягає неправомірна поведінка ОСОБА_7 , не доведено причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою та не підтверджено вину відповідача, а відтак відсутні правові підстави для стягнення з ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди.

Вважає, що позивач безпідставно посилається у позовній заяві на ст. 1174 ЦК України, як на пряму вказівку закону щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки ОСОБА_2 не є посадовою чи службовою особою органу державної влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування.

Крім того, ОСОБА_2 заперечує стосовно інших обставин викладених ОСОБА_1 щодо нього в позовній заяві, оскільки вони не відповідають дійсності та не підтверджені жодними доказами.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 відзив на позовну заяву не надавав.

Позивачкою 01.08.2023 року надана відповідь на відзив (а.с.72-74), в якій зазначено, що ОСОБА_2 працює контролером енергонагляду в ПАТ «Полтаваобленерго», а не в AT «Полтаваобенерго», тому вважає твердження представника відповідача, що ОСОБА_2 працює в AT «Полтаваобленерго» та виконує трудові обов`язки є безпідставні.

Просить суд виключити з доказів відповідача довідку, що ОСОБА_2 працює в AT «Полтаваобленерго» тому, що не було надано розпорядження про прийняття на роботу саме в AT «Полтаваобленерго». Та сама довідка видана дільницею, яка не має процесуальної дієздатності. Так як сама Новосанжарська дільниця немає процесуальної дієздатності, не може видавати накази та розпорядження, а доказу, який би підтверджував наказ на вчинення якоїсь конкретної дії по АДРЕСА_1 не було надано до суду, тому є факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 вчиняли самоправство, яким завдав шкоду, залишивши родину без життєво необхідного ресурсу. На місці події, при вчинені злочину у вказаних осіб були відсутні будь - які документи, які б виправдовували їх самоправство.

Зазначає, що в завданні на відключення взагалі не зрозуміло по якій причині та хто надав таке завдання, немає підпису, печатки, а Журнал обліку є внутрішнім журналом Новосанжарської дільниці, яка не має процесуальної дієздатності та не може видавати розпорядження, як зазначено в відео-доказі заступником ОСОБА_8 . Більше того, цей журнал належить AT «Полтаваобленерго» Новосанжарської дільниці, а не ПАТ «Полтаваобленерго», в якому працює ОСОБА_2 .

Крім того зазначає, що твердження представника відповідача про те, що майно для здійснення розподілу електроенергії належить AT «Полтаваобленерго» є лише припущенням, оскільки не було надано доказів того, що майно, на якому було здійснено пошкодження, належить саме AT «Полтаваобленерго».

Позов просила задовольнити повністю.

Представником відповідача ОСОБА_2 , адвокатом Фурайдою Н.І. було надано заперечення на відповідь на відзив (а.с.80-88), в яких зазначила наступне.

Публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго» відповідно до п. 1.1. Статуту Акціонерного товариства «Полтаваобленерго», згідно рішення Загальних зборів від 17.04.2019 року змінило найменування з Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» на Акціонерне товариство «Полтаваобленерго», а також змінено тип акціонерного товариства з публічного на приватне. Акціонерне товариство «Полтаваобленерго» є новим найменуванням Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго», яке було новим найменуванням Відкритого акціонерного товариства "Полтаваобленерго" відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства». Таким чином, ОСОБА_2 є працівником АТ «Полтаваобленерго».

Крім того, зазначає про те, що всі аргументи ОСОБА_1 викладені у відповіді на відзив стосуються виключно господарської діяльності, процесуальної дієздатності, майнових прав АТ «Полтаваобленерго» та зводяться до того, що AT «Полтаваобленерго» не має у власності майна, на якому здійснено відключення, не має рішення суду на відключення, не має договірних відносин, та не мало права посилати своїх працівників на відключення приватного будинку, без відповідного розпорядження, тобто визнає та підтверджує існування спірних правовідносин саме між нею та AT «Полтаваобленерго».

Вважає, що позов подано до неналежних відповідачів, що в свою чергу є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 безпідставними, необґрунтованими, не підтвердженими жодними доказами та такими, що не підлягають задоволенню.

Представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» були надані письмові поснення (а.с.105-110), в яких зазначали наступне.

01.02.2018 року між AT «Полтаваобленерго», в особі Новосанжарської філії та ОСОБА_1 було укладено договір про користування електричною енергією № по об`єкту за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 й станом на 01.01.2019 року продовжувала споживати електричну енергію, відповідно до показів засобів обліку, які були зафіксовані під час контрольних оглядів та відображені у завданнях на обхід, що підтверджує факт акцептування договору.

Також, в подальшому 20.08.2019 року ОСОБА_1 було підписано паспорт точки розподілу електричної енергії, який є невід`ємним додатком до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Отже, правовідносини між AT «Полтаваобленерго» та ОСОБА_1 щодо розподілу електричної енергії були врегульовані публічним договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.

06.02.2023 року до AT «Полтаваобленерго» надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про розірвання публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на підставі ст. 651 ЦК України.

AT «Полтаваобленерго», за результатами розгляду повідомлення ОСОБА_1 , листом від 14.02.2023 року погодило припинення дії договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та не заперечувало стосовно розірвання договірних правовідносин з ОСОБА_1

AT «Полтаваобленерго» у відповідності до вимог п. 7.5 ПРРЕЕ направило ОСОБА_1 попередження про припинення розподілу електричної енергії домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 з 06.03.2023 року, в зв`язку з припиненням (розірванням) договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, однак ОСОБА_1 не забезпечила доступу до електроустановок для припинення розподілу електричної енергії та перешкоджала працівникам AT «Полтаваобленерго» у виконанні службових обов`язків, внаслідок чого було оформлено Акт про недопуск та було зроблено відповідне звернення до ВП №3 ПРУП ГУНП в Полтавській області.

18.03.2023 року направило ОСОБА_1 попередження №13178/1 про припинення електроживлення з 04.04.2023 року, яке згідно повідомлення про вручення поштового відправлення було отримано адресатом 21.03.2023 року. Однак, Товариство не мало технічної можливості здійснити припинення розподілу електричної енергії по об`єкту ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 та листом направило їй попередження №13178.1 від 21.04.2023 року про припинення електроживлення з 10.05.2023 року, яке було отримано адресатом 25.04.2023 року. Листом від 01.05.2023 року ОСОБА_1 підтвердила факт отримання попередження про відключення №13178.1 від 21.04.2023 року.

10.05.2023 року AT «Полтаваобленерго» у відповідності до вимог п.7.5 ПРРЕЕ припинило розподіл електричної енергії ОСОБА_1 по об`єкту за адресою АДРЕСА_1 , в зв`язку з припиненням договірних правовідносин за ініціативою споживача ОСОБА_1 .

Припинення електропостачання на об`єкт ОСОБА_1 здійснювалося працівниками AT «Полтаваобленерго» ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на підставі розпорядження виданого AT «Полтаваобленерго» у відповідності до вимог Правил безпечної експлуатації електроустановок.

Зазначають, що ОСОБА_3 , якого ОСОБА_1 визначила відповідачем по даній справі, не є працівником AT «Полтаваобленерго» та дана особа не була присутня 10.05.2023 року під час припинення розподілу електричної енергії на об`єкті за адресою АДРЕСА_1 .

При цьому припинення розподілу електричної енергії по об`єкту за адресою АДРЕСА_1 здійснювалося AT «Полтаваобленерго» в зв`язку з припиненням договірних правовідносин за ініціативою споживача ОСОБА_1 AT «Полтаваобленерго» та працівники Товариства у правовідносинах з ОСОБА_1 в частині припинення розподілу електричної енергії на об`єкті за адресою АДРЕСА_1 , діяли виключно на підставі норм чинного законодавства України, а саме п. 7.5 ПРРЕЕ, тобто внаслідок припинення договірних правовідносин, що не заборнено й в період воєнного стану.

Вважають, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 безпідставними, необґрунтованими, не підтвердженими жодними доказами та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивачем ОСОБА_1 було надано заперечення на пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору (а.с.158-160), в яких зазначає про те, що АТ «Полтаваобленерго» так й не надало документів на підтвердження наявності майна, необхідного для здійснення господарської діяльності з надання послуг електропостачання. Наданий договір про користування електричною енергією укладений між нею та ПАТ «Полтаваобленерго», а не АТ «Полтаваобленерго», що є абсолютно іншою компанією.

Зазначає, що й всі інші копії документів, які було надано АТ «Полтаваобленерго», зокрема, акт про пломбування, акт розмежування та інші, відносяться до іншої установи, в зв`язку з чим просила виключити їх з числа доказів.

Просила задовольнити позовну заяву.

Вислухавши пояснення у вступному слові позивачки, представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Фурайди Н.І., дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та диск з відеозаписами та фото, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено у ст. 1166 ЦК України, частиною першої якої передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Позов заявлений до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , незаконними діями яких позивачці завдано матеріальної та моральної шкоди.

Як убачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що внаслідок протиправних дій відповідачів, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які діяли самоправно та які полягали у неправомірному відключенні електропостачання до домогосподарства по АДРЕСА_1 , що відбулося 10 травня 2023 року, їй завдано матеріальної та моральної шкоди. Матеріальна шкода полягає в тому, що внаслідок відключення електропостачання вона була вимушена купувати бензин для роботи генератора з метою забезпечення постачання електроенергії для власних потреб. Також неправомірними діями відповідачів позивачці було завдано моральну шкоду посилалася на те, що діями відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 їй завдано моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях позивача, її родини, неповнолітніх дітей, яку вони зазнали під час інциденту. Це викликало відчуття страху, тривоги та занепокоєння за власних дітей. Крім того, для відновлення порушених прав позивач була змушена звертатись за консультацією до адвоката, купувати бензин для генератора, заправляти авто, щоб вирішувати ці питання, щоб забезпечити своїм дітям та родині належний рівень життя: прання, готування, прасування, прибирання та інше, для чого потрібна електроенергія. Дії відповідачів порушили звичний ритм життя позивача та навіть погіршив ділову репутацію. Моральні страждання позивача продовжуються по даний час. Моральну шкоду позивач оцінює в 40 000 грн.

На підтвердження позовних вимог позивачкою було надано Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000094 від 01.06.2023 року, копії фіскальних чеків, а також диск з відеозаписом та фотокартками.

Так з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000094 від 01.06.2023 року вбачається, що 31.05.2023 року до відділення поліції №3 Полтавського РУП надійшла ухвала слідчого судді Новосанжарського районного суду про зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.356 КК України (а.с.4).

В судовому засіданні позивачка пояснила, що на даний час досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню триває.

Заперечючи проти заявлених позовних вимог, представник відповідача ОСОБА_2 та представник третьої особи АТ «Полтаваобленерго», посилались на те, що відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а не ОСОБА_9 як зазначає позивачка, перебувають в трудових відносинах з AT «Полтаваобленерго» та працюють на посаді контролера енергонагляду групи технічного аудиту Новосанжарської дільниці Полтавської об`єднаної філії AT «Полтаваобленерго» та електромонтером оперативно-виїзної бригади Новосанжарської дільниці Полтавської об`єднаної філії AT «Полтаваобленерго», відповідно.

Так, 10.05.2023 року оператором системи розподілу - AT «Полтаваобленерго», працівником якого є ОСОБА_2 , який виконував свої трудові обов`язки, було припинено електропостачання до домоволодіння ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Вказані обставини підтверджуються такими доказами, які були досліджені судом в судовому засіданні.

Згідно з наказу (розпорядження) №144-к від 17.04.2018 року про прийняття на роботу (а.с. 60) та довідки №14.4.1/4750 від 13.07.2023 року (а.с.61) ОСОБА_2 працює на посаді контролера енергонагляду групи технічного аудиту в Новосанжарській дільниці Полтавської об`єднаної філії AT «Полтаваобленерго» (а.с. 60, 61).

Відповідно до витягу з Журналу обліку робіт по нарядам та розпорядженням групи з експлуатації засобів обліку та відключень споживачів Новосанжарської дільниці Полтавської об`єднаної філії AT «Полтаваобленерго» роботи з припинення електропостачання проводилися на підставі розпорядження № 148 від 10.05.2023 р., виконавцями яких, зокрема, були ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с.145-147).

Крім того факт припинення електропостачання саме оператором систем розподілу електричної енергії, підтверджується й наданими відеозаписом позивача.

Так, на відео №1 під назвою «безпідставне відключення» зафіксована розмова ОСОБА_1 з представником АТ «Полтаваоблнерго», як пояснила в судовому засіданні позивачка, це був заступник Новосанажарської філії AT «Полтаваобленерго» Косяненко, з приводу підстав припинення електропостачання. Вказана особа знаходилась поруч зі службовим автобілем АТ «Полтаваобленерго».

Самих же дій по припиненню електропостачання, виконавців таких дій відеозапис не містить.

На відео №4 під назвою «у зам. начальника», за поясненнями ОСОБА_1 , зафіксовано, як вона зверталась до заступника Новосанажарської філії AT «Полтаваобленерго» Косяненко з приводу підстав припинення електропостачання

При цьому на досліджених відеозаписах не зафіксовані ОСОБА_2 та ОСОБА_12 , крім відео №3 під назвою «переслідування в нічний час», на якому зафіксований ОСОБА_2 , однак за поясненнями позивачки, такі події мали місце за декілька місяців до подій, пов`язаних з відключенням від електропостачання.

Таким чином, судом встановлено, що спірні правовідносини по припиненню електропостачання, внаслідок чого позивачка ОСОБА_1 зазначає, що їй завдана матеріальна та моральна шкода, виникли саме між ОСОБА_1 та AT «Полтаваобленерго», як оператором систем розподілу електричної енергії, від мереж якої було припинено електропостачання домоволодіння позивача.

Як вбачається з відкритої бази «Опендатабот», Акціонерне товариство «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» має статус юридичної особи (код ), юридична адреса Україна, 36022, Полтавська область, місто Полтава, вулиця Старий Поділ, будинок 5.

Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Так, позивач зазначає про порушення її прав діями ОСОБА_13 та ОСОБА_3 по припиненню електропостачання, які, як встановлено судом, вчинялись ними на посадах контролера енергонагляду групи технічного аудиту Новосанжарської дільниці Полтавської об`єднаної філії AT «Полтаваобленерго» та електромонтером оперативно-виїзної бригади Новосанжарської дільниці Полтавської об`єднаної філії AT «Полтаваобленерго», відповідно. При цьому за поясненнями АТ «Полтаваобленерго» по-батькові ОСОБА_5 є « ОСОБА_14 », а ні « ОСОБА_15 », як помилково зазначено позивачкою, проти чого позивачка в судовому засіданні не заперечувала. AT «Полтаваобленерго» є юридичною особою, тобто, такі особи діяли від імені даної юридичної особи. При цьому питання господарської діяльності, процесуальної дієздатності, майнових прав АТ «Полтаваобленерго», на які посилається позивачка, не є предметом доказування у данній справі, враховуючи підстави та предмет позову.

Тому, в розумінні ст.1172 ЦК України, вимоги щодо відшкодування заподіяної діями ОСОБА_2 та ОСОБА_4 шкоди, повинні бути пред`явлені до юридичної особи АТ «Полтаваобленерго», а не безпосередньо до її працівників.

Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд не наділений правом за власної ініціативи здійснювати заміну неналежного відповідача.

У даній справі ОСОБА_1 не зверталась до суду із клопотанням про заміну відповідачів, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , на належного АТ «Полтаваобленерго» чи про залучення як співвідповідача.

При цьому судом в судовому засіданні позивачці роз`яснювалось таке право, та враховуючи наявне клопотання про залучення АТ «Полтаваобленерго» в якості третьої особи, судом з`ясовувалось таке питання.

Так, ОСОБА_1 на уточнюючи питання суду щодо процесуального статусу вказаної особи, пояснила, що позовні вимоги до АТ «Полтаваобленерго» вона не має наміру заявляти, а представника АТ «Полтаваобленерго» просить залучити до участі у справі для підтвердження чи спростування наявності у вказаного товариста майна для можливості здійснення господарської діяльності з надання послуг електропостачання.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позову ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди належить відмовити, так як він пред`явлений до неналежних відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Полтаваобленерго» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ;

представник відповідача ОСОБА_2 : адвокат Фурайда Наталія Іванівна, адреса робочого місця адвоката: вул.Колійна, 83, м.Полтава;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Полтаваобленерго», , місцезнаходження: вул. Старий Поділ, 5, м.Полтава.

Повний текст рішення суду складений 22 вересня 2023 року.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О. Афанасьєва