Справа № 446/192/23 Головуючий у 1 інстанції: Костюк У.І.
Провадження № 22-ц/811/1241/23 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.,

суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

секретар Салата Я.І.

з участю: представника позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №446/192/23 за апеляційною скаргою Служби у справах дітей Кам`янка-Бузької міської ради на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 12 квітня 2023 року у справі за позовом Служби у справах дітей Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав

в с т а н о в и в:

30.01.2023 Служба у справах дітей Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області в інтересах дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , в якому просить суд позбавити відповідачів щодо їх неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах Служби у справах дітей Кам`янка-Бузької міської ради перебувають малолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Підставою взяття дітей на облік є ухиляння матері ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків, батько дітей ОСОБА_5 , не може виконувати батьківські обов`язки, у зв`язку з станом здоров`я, що підтверджується довідкою МСЕК. На даний час мати дітей ОСОБА_2 проживає з цивільним чоловіком ОСОБА_7 , який офіційно не працює, зловживає спиртними напоями, не цікавиться життям та здоров`ям дітей, не утримує матеріально. Мати ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, щодо виховання дітей, забезпечення потреб у харчуванні, навчанні, здійсненні догляду за ними, лікуванні, матеріальному утриманні, враховуючи вище вказане було прийнято рішення позбавити батьківських прав відповідачів відносно їх дітей.

Оскаржуваним рішенням суду в задоволенні позову відмовлено.

Рішення оскаржила Служба у справах дітей Кам`янка-Бузької міської ради в особі начальника Наталії Филипів. В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення незаконним. Не погоджується з висновком суду про відсутність підстав для позбавлення батьківських прав відповідачів. Звертає увагу, що батько дітей не може виконувати свої батьківські обов`язки за станом здоров`я , що підтверджується Довідкою МСЕК. Щодо позбавлення батьківських прав матері, зазначає, що судом не враховано , що під час здійснення обстеження житлово-побутових умов було встановлено, що в кімнатах повна антисанітарія, сім`я має заборгованість по сплаті за комунальні послуги близько 30 000 грн. Діти недоглянуті , одяг неохайний, світла в будинку немає. Мама дітей та її співмешканець не докладають жодних зусиль для покращення житлово-побутових умов проживання дітей. За заявою матері від 16.09.2022 року малолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебували у Притулку для дітей. До 18.01.2023 року діти перебували у патронатній сім`ї, однак мати жодного разу не навідала дітей, а лише телефонувала і обіцяла приїхати , тим самим даючи надію дітям на зустріч. Зважаючи на викладене, Служба у справах дітей вважає повернення дітей в сім`ю недоцільним. Перебування дітей у патронатній сім`ї пішло їм на користь, що стверджується проведеним обстеженням. У дітей стабілізувався психо-емоційний стан, діти були забезпечені всім необхідним. Натомість мати протягом всього часу розгляду справи не виявила бажання повернути дітей та не відвідувала їх , а лише посилається на скрутне матеріальне становище, однак не вчиняє жодних дій для його покращення. Ухвалюючи рішення, суд не надав належної оцінки всім обставинам справи , тому просить рішення суду скасувати та ухвалити нове,яким позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності достатніх підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Апеляційний суд з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частина 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст. 164 СК України.

Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Стаття 166 СК України передбачає, що позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до п. 18 Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьком є ОСОБА_5 , а матір`ю - ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 15.07.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Кам`янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області (а.с. 10).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 10.01.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам`янка-Бузького районного управління юстиції у Львівської області ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі про батьків ОСОБА_5 зазначений як батько, ОСОБА_2 зазначена як мати (а.с. 11).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 727033 від 17.08.2022 ОСОБА_5 має другу групу інвалідності (а.с. 9).

З листа КЗ "Центр надання соціальних послуг Кам`янка-Бузької міської ради" від 12.12.2022 за № 214 встановлено, що сім`я ОСОБА_2 перебуває на обліку в КЗ «Центр надання соціальних послуг Кам`янка - Бузької міської ради» як така, що опинилася в складних життєвих обставинах з 01.04.2015 року. Підставою для взяття на облік було зловживання алкоголем, складні житлово-побутові умови та низький рівень виховного потенціалу батьків. Мати дітей - ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , втретє вийшла заміж та проживає із вітчимом дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вони офіційно не працюють, мама їздить на підробітки до фермерів, вітчим підробляє на будівництвах. Частина будинку, в якій проживає сім`я знаходиться в аварійному стані. У помешканні дуже холодно, відсутня електроенергія та газопостачання. Є борги за комунальні послуги. Нещодавно ситуація в сім`ї погіршилася тим, що вітчим став проявляти жорстоку поведінку до ОСОБА_3 . Зі слів дитини вітчим принижував його, ображав, забороняв брати їжу, батьки не давали кишенькових грошей і не купували одягу та взуття. ОСОБА_3 стверджував, що мати завжди була на стороні вітчима і не захищала інтереси сина. Хлопчик просив забрати його зі сім`ї, бо відчував загрозу своєму життю і здоров`ю. Біологічний батько дітей ОСОБА_5 з дітьми тривалий час не проживає і не спілкується, за інформацією ФСРів він знаходиться в спеціалізованому закладі і дбати про дітей не може. На даний час, ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_7 не працевлаштувалися, самостійно не сплатили борги за комунальні послуги, не подбали про запас продуктів, не привели житло до належною стану. З метою повернення дітей до сім`ї ФСРи у співпраці із проектом SURGE (Супровід урядових реформ в Україні) розпочали роботу із заміни вхідних дверей і кімнатного вікна. Батьки не приклали жодних зусиль для покращення житлово- побутових умов проживання, фахівців із соціальної роботи уникають, не відповідають на телефонні дзвінки і не цікавляться майбутнім дітей. Вважать доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , оскільки матір свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками (а.с.14).

З акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 від 28.07.2022, встановлено, що кімнати в будинку потребують косметичного ремонту, постільна білизна в дітей брудна, діти потребують одягу відповідно до сезону. З продуктів в будинку була лише картопля. З матір`ю проведена профілактична бесіда щодо умов виховання дітей, запропоновано звернутись у Комунальний заклад «Центр надання соціальних послуг Кам`янка-Бузької міської ради» для отримання допомоги. Попереджено про відповідальність щодо неналежного виконання батьківських обов`язків (а.с. 17).

Згідно відповіді № 8605 від 12.12.2022 відділення поліції № 1 ЛРУП № ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 притягувалася до адміністративної відповідальності, 16.06.2022 за ч.1 ст.184 КУпАП, а саме за неналежне виконання покладених на неї батьківських обов`язків щодо виховання неповнолітніх дітей, 23.11.2022 на гр. ОСОБА_2 винесено постанову за ст. 183 КУпАП (завідомо неправдивий виклик спеціальних служб) (а.с. 18).

Відповідно до наказу Служби у справах дітей Кам`янка-Бузької міської ради "Про взяття на профілактичний облік Служби у справах дітей Кам`янка-Бузької міської ради дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах" № 3 від 24.02.2022, малолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 були взяті на профілактичний облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах (а.с. 12-13).

Відповідно до розпорядження міського голови виконавчого комітету Новояворівської міської ради № 203 від 19.10.2022, малолітні діти, які опинилися в складних життєвих обставинах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 були влаштовані з 19.10.2022 на тимчасовий догляд та виховання в сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 до 18.01.2023 (а.с. 21).

Виконавчим комітетом Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області затверджений висновок комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кам`янка-Бузької міської ради №8/8 від 13.12.2022 щодо недоцільності повернення малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у біологічну сім`ю та доцільності позбавлення батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 батьківських прав (а.с.19-20).

З листа служби у справах дітей Новояворівської міської ради № 69 від 24.02.2023, встановлено, що 23.02.2023 року працівниками служби у справах дітей Новояворівської міської ради в присутності психолога інклюзивно-ресурсного центру та сім`ї патронатного вихователя проведено бесіду з малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою з`ясування їхньої думки щодо можливого позбавлення батьківських прав їхніх батьків. Під час спілкування діти поводили себе вільно. Більше на контакт йшов ОСОБА_3 , а ОСОБА_4 свою думку висловлювала після нього. ОСОБА_3 категорично висловився проти повернення на виховання до матері, оскільки її співмешканець часто його бив, ображав, принижував. З слів хлопця мати не захищала його перед співмешканцем, а навпаки виправдовувала його вчинки, казала, що він заслуговував на покарання. Зі слів патронатного вихователя ОСОБА_12 мати до дітей дзвонить раз в тиждень, спілкувалась з ними в приказовому та зверхньому тоні, під час розмов вчиняла на дітей психологічний тиск, а саме: просила говорити всім, що вони хочуть додому, зобов`язувала ОСОБА_3 помиритись з вітчимом, випитуючи у дітей, шукала недоліки виховного процесу патронатного вихователя щодо них (а.с. 40).

Згідно висновку психологічного обстеження дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.03.2023 під час повторного обстеження дітей, які перебувають у патронатного вихователя, спостерігаються помітні зміни у поведінці та їхньому емоційному стані. ОСОБА_4 з незнайомими дорослими йде на контакт неохоче, спостерігається сором`язливість та скутість у поведінці. Проте, поступово дівчинка відкривається та ділиться своїми думками щодо проживання у патронатній сім`ї. Зворушує те, що дитина гарно відгукується саме про теплі відчуття у домівці (саме тепло будинку « ІНФОРМАЦІЯ_6 »). Оскільки, вдома, де проживає матір дитини було холодно та незатишно. Дівчинка акцентує увагу саме на фізичному відчутті тепла. Для неї важливо для підтримки життя отримувати їжу, тепло, матеріальні блага. Позитивно відгукується про патронатних вихователів, з добротою розповідає про них. Про рідну матір згадує неохоче, з острахом. Ділиться з дорослими про вживання алкогольних напоїв матір`ю. Не виявляє бажання повертатись до рідної домівки. ОСОБА_3 охоче контакту з дорослими, розповідає про себе та емоційно ділиться своїми переживаннями та почуттями. У хлопця помітні позитивні зміни у його психологічному стані. Ворожість, незадоволення та недовіра до дорослого змінилася на вміння аналізувати свою поведінку щодо інших осіб та довіряти дорослим, які його поважають. Похвально відгукується про патронатних вихователів та мріє про таку ж сім`ю. Із засмученістю, болем розповідає про біологічну матір, про свою непотрібність їй та відчуття образи на те, що народився у даної особи. Спостерігається дратівливість поведінці хлопця щодо розповідей про рідну матір. Повертатись додому категорично не бажає. Вірить в те, що в майбутньому в нього буде справжня любляча сім`я, проте не з рідною матір`ю. Згідно проведеного обстеження, можна зробити висновки, що перебування у сім`ї патронатного вихователя, пішло на користь дітям та стабілізувало психолого - емоційний стан дітей. Діти живуть повноцінним життям, чого були позбавлені раніше (а.с. 41).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд не взяв до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей, оскільки такий є недостатньо обґрунтованим для застосування крайнього заходу впливу на батьків дітей, зокрема матір, яка впродовж усього часу, з моменту відібрання дітей, виявляє інтерес до них, продовжує спілкування, вчиняючи дії, які свідчать про її бажання змінити свою поведінку в кращу сторону.

Такий висновок суду першої інстанції є неправильним, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи та зроблений на припущеннях, оскільки жодних доказів ,які його підтверджують в матеріалах справи немає.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частин першої-четвертої статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Згідно з частиною першою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Твердження суду першої інстанції про те, що відповідачка ОСОБА_2 виявляє інтерес до дітей та вчиняє дії , які свідчать про її бажання змінити свою поведінку в кращу сторону не підтверджені жодними належними доказами та суперечить всім наведеним вище доказам, а в першу чергу інтересам дітей, які не бажають повертатися в біологічну сім`ю.

Зокрема батьки дітей тривалий час не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток , навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування , що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, а навпаки проявляють агресивну поведінку щодо них, яка відштовхує дітей від матері та батька; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, колегія суддів розцінює як ухилення від виховання дітей, оскільки такі дії є винними і свідомими та приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_2 відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

До такого висновку, апеляційний суд дійшов в першу чергу з метою врахуванням інтересів дітей, їх думки і психологічного стану, який під час проживання з матір`ю був пригніченим. Колегія суддів вважає доведеними обставини ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, що дає підстави позбавити їх батьківських прав з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними, та підлягають задоволенню.

Натомість відповідачі (батьки дітей), не надали суду жодних доказів, які спростовують докази надані стороною позивача щодо неналежного виконання ними своїх батьківських обов`язків. Зібрані у справі докази свідчать про свідоме та винне ухилення відповідачів від виконання батьківських обов`язків. Процесуальна поведінка відповідачки ОСОБА_2 ,яку суд взяв до уваги не свідчить про належне виконання нею батьківських обов`язків щодо виховання і матеріального забезпечення дітей. Щодо батька ОСОБА_5 , суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріали справи не містять медичних висновків про те, що він не може виконувати свої батьківські обов`язки за станом здоров`я, а тому висновок суду про відсутність підстав для позбавлення його батьківських прав теж є помилковим.

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції про права дитини права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 3 ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» соціальний захист та захист прав дітей у межах своєї компетенції здійснюють районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчих органів міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Відповідно до п. 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ від 24 вересня 2008 р. №866 питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини, органами опіки та піклування є районні, районні у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які провадять діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім`ї, надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей. Органи опіки та піклування провадять свою діяльність, пов`язану із захистом прав дитини, з дотриманням таких принципів: забезпечення найкращих інтересів дитини; недопущення дискримінації дітей ; конфіденційності інформації про дитину. Безпосереднє ведення справ і координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, сільських, селищних рад об`єднаних територіальних громад (далі - служби у справах дітей).

Відповідно до п. 35 вказаного положення після встановлення статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за місцем походження такої дитини вживає вичерпних заходів до влаштування її в сім`ю громадян України (усиновлення, під опіку, піклування, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу).

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідачі можуть бути поновлені у своїх батьківських правах відповідно до положень ст. 169 СК України за умови зміни їх поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення їх батьківських прав.

Відповідно до положень статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

При вирішенні цього спору, суд неповно з`ясував обставини справи та дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи, не врахував інтереси дітей, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.2 ; 376 ч.1 п.п.3,4, 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Служби у справах дітей Кам`янка-Бузької міської ради задовольнити.

Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 12 квітня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Служби у справах дітей Кам`янка-Бузької міської ради задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_7. та ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_3. батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст рішення складений 14 вересня 2023 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк