Справа № 172/920/23
Провадження 2/172/239/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
25.09.2023 Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання - Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про надання дозволу на виїзд дитини за межі України без згоди батька, -
До суду надійшла вищевказана позовна заява. Представник позивача в обґрунтування своїх вимог зазначає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2007 року. з 2010 року вони разом не проживають і шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 13.08.2010 року. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю за місцем реєстрації останньої. З вересня 2023 року ОСОБА_3 буде зарахована на навчання до середнього навчального закладу Республіки Польща. Наразі триває процедура підготовки документів та вступу до цього закладу. Відповідно до умов договору № 17/11-22(2) від 17.11.2022 року обов`язковими документами, які повинні бути надані для вступу ОСОБА_3 до навчального закладу є нотаріальний дозвіл від обох батьків на перетин кордону у супроводі одного з батьків та куратора. Однак, отримати такий дозвіл немає можливості, оскільки на цей час розшукати батька дитини - ОСОБА_3 , для надання ним нотаріальної згоди на перетин його дитиною державного кордону не виявляється можливим, так як позивачу відомо, що він з 2022 року перебуває за межами України. Під час воєнного стану, запровадженого в Україні з 24.02.2022 року діють положення абз. 13 п. 2-3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою КМУ № 57 від 27.01.1995 року, де зазначено, що виїзд за межі України дітей, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків, уповноважених одним з батьків письмовою заявою, завіреною органом опіки та піклування, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків. Зауважує, що вказана норма діє лише на період воєнного часу, а у разі скасування Президентом України воєнного стану і у разі необхідності виїхати неповнолітній ОСОБА_3 за межі України, потрібна буде нотаріальна згода батька на перетин донькою державного кордону. Відповідно до положень Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Просить суд:
- надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі території України неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без супроводу та без нотаріально посвідченої згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до країни Республіка Польща з метою навчання на період з 01 серпня 2023 року до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
- судові витрати залишити за позивачкою.
Ухвалою від 15.06.2023 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.
Представник позивача ОСОБА_4 надала суду заяву про розгляд справи у відсутність позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.
У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.
Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Надала суду письмовий висновок про надання дозволу на виїзд неповнолітньої ОСОБА_3 за межі України без супроводу та без нотаріально посвідченої згоди батька ОСОБА_2 до Республіки Польща з метою навчання на період з 01.08.2023 по 10.04.2024 року, тобто до досягнення дитиною 16-річного віку.
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.
Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 07.07.2007 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 556, який згідно зі свідоцтвом серії НОМЕР_1 розірвано 13.08.2010 року.
Сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .
Неповнолітня ОСОБА_3 , 2008 року народження зареєстрована за місцем проживання матері за адресою: АДРЕСА_1 .
22.04.2021 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 і після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».
Згідно з довідкою КЗО «Середня загальноосвітня школа № 80» Дніпровської міської ради від 25.05.2023 року ОСОБА_3 навчається у 9-В класі вказаного освітнього закладу.
З характеристики КЗО «Середня загальноосвітня школа № 80» Дніпровської міської ради вбачається, що матір дитини - ОСОБА_1 постійно підтримує зв`язок з класним керівником, реагує на зауваження та поради вчителів, відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті класу. Батько дитини - ОСОБА_2 навчанням доньки не цікавиться, жодного разу не спілкувався ані з класним керівником, ані з іншими вчителями, участь у батьківських зборах не приймав.
Відповідно до умов договору від 17.11.2022 року № 17/11-22(2), укладеного між ОСОБА_1 (замовник) та ФОП ОСОБА_10 (виконавець) замовник доручає виконавцю, а виконавець зобов`язується надати замовнику платні консультативні послуги щодо підготовки документів та провадження процесу вступу до середнього закладу (технікуму/ліцею) у м. Білгорай Республіки Польща - за спеціальностями «Реклама, туризм, торгівля», неповнолітньої доньки замовника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області надав рішення про затвердження письмового висновку органу опіки та піклування про надання дозволу на виїзд неповнолітньої ОСОБА_3 за межі України без супроводу та без нотаріально посвідченої згоди батька ОСОБА_2 до Республіки Польща з метою навчання на період з 01.08.2023 по 10.04.2024 року, тобто до досягнення дитиною 16-річного віку.
Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Статтею 19 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на освіту.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно зі ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Частиною 3 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.ч. 1-2 ст. 155 СК України).
Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.
Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є, зокрема, паспорт громадянина України для виїзду за кордон.
Підпунктом 4 пункту 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57, передбачають, що перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий).
Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, серед яких, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків (підп. 1 п. 4 Правил № 57 від 27.01.1995 року).
З огляду на викладене чинним законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 про надання дозволу на виїзд дитини за межі України без згоди батька, оскільки це відповідає якнайкращим інтересам дитини.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, однак у позовній заяві представник просить покласти всі витрати на позивача.
Враховуючи викладене та керуючись Закону України «Про охорону дитинства», Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Конвенцією про права дитини, ст.ст. 141, 150, 155 СК України, ст. 313 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, -
1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про надання дозволу на виїзд дитини за межі України без згоди батька - задовольнити.
2. Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі території України неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без супроводу та без нотаріально посвідченої згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до країни Республіка Польща з метою навчання на період з 01 серпня 2023 року до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
3. Судові витрати залишити за позивачкою.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І.Г. Битяк