Дата документу 26.09.2023 Справа № 333/6269/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/6269/22
Провадження №22-ц/807/1674/23
Головуючий в 1-й інстанції Піх Ю.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,
секретарСмокотіна В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Геос-УКБ» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2023 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 16 червня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Геос-УКБ» про захист прав споживачів, стягнення безпідставно отриманих коштів за споживчим договором,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в особі представника, адвоката Працевитого Геннадія Олександровича, звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Геос-Укб» про захист прав споживачів, стягнення безпідставно отриманих коштів за споживчим договором, в якому просив суд стягнути з відповідача грошову суму розміром 1392364,52 грн., яка включає в себе 405528,00 грн. безпідставно набутих коштів, у вигляді переплати з боку позивача за Договором купівлі-продажу майнових прав №6НП/ПН від 02.11.2017, 44230,33 грн. річних від суми неповернутої переплати за Договором купівлі-продажу майнових прав №6НП/ПН від 02.11.2017р., 759866,24 грн. пені, передбаченої Договором купівлі-продажу майнових прав №6НП/ПН від 02.11.2017. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2023 року, позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Геос-Укб» про захист прав споживачів, стягнення безпідставно отриманих коштів за споживчим договором задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Геос-Укб» (, місцезнаходження: 03035, м. Київ, вул. Петрозаводська, буд. 2, літ. А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) грошову суму у розмірі 699 743,08 грн., яка складається з: 405528,00 грн. заборгованості у вигляді переплати за договором; 44230,33 грн. відшкодування у вигляді 3% річних від суми основної заборгованості; 182739,95 грн. суми інфляційних витрат; 67244,80 грн. сума пені.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Геос-Укб» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 18000,00 грн., з яких: 6000,00 грн. за складання позову, 12 000,00 грн. гонорар за ведення справи у суді.;

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Геос-УКБ» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні вимог позову.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що позовні вимоги безпідставно обґрунтовані нормами Закону України «Про захист прав споживачів». Договірні зобов`язання між сторонами виконані у повному обсязі, без зауважень. Посилання на набуття відповідачем грошових коштів, без достатньої правової підстави є хибними, враховуючи наявність між сторонами договірних відносин. Витрати на правову допомогу стягнуті за судовим рішенням є неспівмірними в виконаною роботою, складністю справи, часом витраченим адвокатом на надання правової допомоги.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Працевитого Г.О. зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи вимоги позову частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було перераховано на користь відповідача грошову суму, яка є більшою ніж фактична вартість майнових прав на нежитлове приміщення. Таким чином, існує переплата за договором розміром 405528,00 грн. (6417128,00 грн. 6011600,00 грн. = 405528,00 грн.), що підтверджується матеріалами справи. Відповідач безпідставно набув грошові кошти розміром 405528,00 грн., та у відповідності до правил цивільного обороту мав зобов`язання перед позивачем повернути вказані кошти, яке виникло 19.04.2019 р., тобто з моменту внесення позивачем останнього платежу за договором, таким чином з відповідача додатково підлягає стягненню 44230,33 грн. відшкодування у вигляді 3% річних від суми основної заборгованості, 182739,95 грн. суми інфляційних витрат, 67244,80 грн. сума пені, а всього: 699 743,08 грн. Витрати на правову допомогу, які підлягають стягненню за рішенням суду складають 18000,00 грн.

З вказаними висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду не погоджується , виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до ч.4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

02.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Геос-Укб» та громадянином України ОСОБА_1 було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав №6НП/ПН. За умовами договору продавець (відповідач) продає, а покупець (позивач) купує майнові права на нежитлове приміщення під будівельним номером 6 на мінус першому поверсі в багатоповерховому житловому комплексі з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом по АДРЕСА_2 (будівельна адреса) в умовах та у порядку визначених договором.

Згідно п. 1.2.3 Договору, майнові права на нежитлове приміщення право набути нежитлове приміщення у власність після прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію та на одержання необхідних документів для оформлення права власності на вказане нежитлове приміщення.

Згідно п. 1.3 Договору, нежитлове приміщення, яке визначене в п. 1.1 Договору, майнові права на яке купує покупець, має наступні характеристики: будівельний номер 6, поверх -1 (мінус перший), загальна проектна площа 63,2 кв. м., план викопіювання з проектної документації.

Таким чином, спір між сторонами виник з приводу виконання договору купівлі-продажу майнових прав на нежитлове приміщення, яке розташовано по АДРЕСА_2 , тобто з приводу нерухомого майна.

Суд першої інстанції безпідставно погодився з доводами позивача, щодо підсудності позову, виходячи з приписів Закону України «Про захист прав споживачів» - за місцем реєстрації позивача, враховуючи також те, що судом при вирішенні питання щодо відкриття провадження не було перевірено інформацію щодо зареєстрованого місця проживання (перебування ) позивача у відповідності до ч. 6 ст. 187 ЦПК України.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції розглянув справу з порушенням правил виключної підсудності.

У зв`язку з зазначеним, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва, оскільки об`єкти нерухомості, з приводу якого виник спір, знаходяться на території, яка підпадає під юрисдикцію зазначеного суду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 378, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Геос-УКБ» задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2023 року у цій справі скасувати з направленням справи на новий розгляд за встановленою законом підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 29 листопада 2018 року.

Головуючий, суддя-доповідач С.В. Кухар

Судді: О.В. Крилова

О.З. Поляков