Провадження № 22-ц/802/921/23 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Бовчалюк З.А., Здрилюк О. І.,

секретар Ганжа М. І.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 подану його представником ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 липня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року позивач звернулася в суд із вказаним позовом , посилаючись на такі обставини.

Згідно з договором купівлі - продажу від 15 жовтня 2019 року вона придбала у власність земельну ділянку загальною площею 0,0884га, кадастровий номер :03:001:7068 за адресою АДРЕСА_1 , яка межує із земельною ділянкою відповідача ОСОБА_3 , на АДРЕСА_2 .

В ході будівництва огорожі було виявлено, що відповідач самовільно захопив частину земельної ділянки позивача, встановив свою огорожу та став чинити перешкоди у користуванні власністю, не дає можливості позивачу звести огорожу.

Просила суд зобов`язати відповідача ОСОБА_3 усунути створені ним перешкоди у користуванні позивачкою ОСОБА_2 належною їй на праві власності земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідача демонтувати з території належної їй земельної ділянки облаштовану відповідачем огорожу, заборонивши чинити перешкоди при будівництві на межі земельної ділянки власної огорожі.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 21 липня 2023 року позов задоволено.

Постановлено зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2 належною їй на праві власності земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий №:03:001:7068 у межах, визначених координатами шляхом демонтажу з території земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий №:03:001:7068 облаштованої ОСОБА_3 огорожі та заборонити ОСОБА_3 чинити перешкоди при будівництві ОСОБА_2 огорожі на межі їх земельних ділянок.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові.

Зазначає, що суд безпідставно не залучив до участі у справі громадянина ОСОБА_5 , земельна ділянка якого межує із належними йому та позивачу земельними ділянками, а також ПАТ «Волиньобленерго», оскільки на земельній ділянці ОСОБА_3 розміщена електропоора, і земельна ділянка, належна йому, була сформована із врахуванням розташування високовольтної лінії.

Позивач не скористалась правом подати відзив на апеляційну скаргу.

В судове засідання відповідач ОСОБА_6 , його представник ОСОБА_4 , повноваження якого підтверджуються ордером від 18.02.2021 року, не з`явилися, не повідомляли суд про причини своєї неявки.

Документ в електронному вигляді «Судова повістка», якою представник відповідача повідомлений про час і місце розгляду справи, доставлено до електронної скриньки представника ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складена довідка відповідальною особою.

Згідно з частиною 5 статті 130 ЦПК України, вручення повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. Отже відповідач та його предстанвик належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Перевіряючи законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 придбала у власність земельну ділянку площею 0,0884 га, кадастровий номер :03:001:7068 за адресою АДРЕСА_1 у ОСОБА_7 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 15.10.2019 .

Згідно з копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №184734305 від 15.10.2019 земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:7068 належить на праві власності ОСОБА_2 .

Відповідно до технічної документації, зареєстрованої у Головному управлінні Держгеокадастру Волинської області 19.03.2018, Державного акту на право приватної власності на землю від 25 липня 2020 року серії P2 №120385, виданого громадянину України - попередньому власнику земельної ділянки ОСОБА_7 , вказана земельна ділянка межує із земельною ділянкою відповідача ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 2018 року, власники (користувачі) суміжних земельних ділянок гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 претензій до існуючих меж та конфігурації земельної ділянки не мають, про що засвідчили власними підписами.

Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії І-ВЛ №019543, земельна ділянка 0,094 га, за адресою Волинська область, Луцький район с. Зміїнець, належить ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку експерта №16/23 від 01.05.2023 технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0884 га розташованої в с.Зміїнець Княгининівської сільської ради Луцького району Волинської області (згідно з державним актом на право приватної власності на землю серія Р2 №120385 зареєстрованого 25.07.2002 реєстр. №1317 гр. ОСОБА_7 ) /Розробник: Товариство з обмеженою відповідальністю «ГОРИЗОНТ»/2018 відповідає вимогам земельного законодавства, яке діяло на час розробки технічної документації. Паркан металевий встановлено ОСОБА_3 в районі точок А та Б з відхиленням меж поворотних точок кутів земельних ділянок зафіксованих на схемі прив`язки межових знаків до об`єктів і контурів місцевості, згідно з технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0884 га розташованої в с.Зміїнець Княгининівської сільської ради Луцького району Волинської області від 2018 року, в системі координат ДЗК та в натурі, площа накладання землекористування - 0,0064га. (64кв. м.).

Паркан цегляний встановлено ОСОБА_2 в районі точок В та Г з відхиленням меж поворотних точок кутів земельних ділянок зафіксованих на схемі прив`язки межових знаків до об`єктів і контурів місцевості, згідно з технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0884 га розташованої в с.Зміїнець Княгининівської сільської ради Луцького району Волинської області від 2018 року, в системі координат ДЗК та в натурі, площа накладення на землі загального користування - 0033га (33кв.м.), геометрія ряду суміжних парканів не порушена (а.с.151-174).

Із схеми меж земельних ділянок вбачається накладення земельної ділянки ОСОБА_3 на земельну ділянку ОСОБА_2 (а.с. 172).

Ураховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що права ОСОБА_2 , як власника земельної ділянки з кадастровим номером номер :03:001:7068 є порушеними унаслідок зміщення меж земельної ділянки ОСОБА_3 на належну позивачеві земельну ділянку, у зв`язку з чим відбулося накладення земельних ділянок. Права позивача порушені також у зв"язку із облаштуванням ОСОБА_3 огорожі на земельній ділянці ОСОБА_2 , перешкоджанням відповідача у будівництві паркану позивачеві, а тому позивач обґрунтовано вимагає усунення порушення своїх прав.

Такий висновок суду зроблений з додержанням норм матеріального права, зокрема, відповідає вимогам статті 317 ЦК України, згідно з приписами якої, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Аналогічні положення містяться і в статті 319 ЦК України.

Крім того, згідно із частиною 5 статті 319 ЦК України, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природня якості землі.

Статтею 321 ЦК України гарантовано непорушність права власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Пунктами «г» та «е» частини першої статті 91 ЗК України передбачено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Згідно з статями 386, 391 ЦК України власник, права якого порушені, має право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би вони й не були пов`язані з порушенням права володіння, та право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

Викладені у письмовій заяві ОСОБА_3 аргументи про те, що суд безпідставно відмовив у залученні до участі у справі як третіх осіб - суміжного землекористувача ОСОБА_5 та ПАТ «Волиньобленерго» апеляційний суд відхиляє, оскільки рішення у даній справі ніяким чином не впливає на їхні права та обов`язки щодо однієї із сторін, до того ж і зазначені особи не оскаржували рішення суду.

Згідно із частинами 1- 4, 9 статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6, 7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Зазначаючи в апеляційній скарзі про те, що земельна ділянка ОСОБА_3 була сформована в натурі із врахуванням розташування високовольтної лінії у тих межах, які існують на даний час, належних та допустимих доказів про формування земельної ділянки відповідач не подав.

Долучені відповідачем до матеріалів справи акти погодження меж, державний акт із схемою земельної ділянки не спростовують встановленої висновком судової інженерно-технічної експертизи обставини про накладення на даний час земельної ділянки ОСОБА_3 на належну позивачеві земельну ділянку.

19.09.2023 відповідач ОСОБА_3 надіслав на адресу апеляційного суду заяву, у якій вказує про поданий ним зустрічний позов, однак в матеріалах даної справи зустрічна позовна заява відсутня, в межах даної справи зустрічний позов не розглядався.

Також у цій заяві ОСОБА_3 повідомляє, що ОСОБА_2 володіє земельною ділянкою більшої площі, ніж вона набула у власність на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки. Такі доводи відповідача не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, висновком судової інженерно-технічної експертизи встановлено, що унаслідок накладення земельних ділянок, площа земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:7068, власником якої є ОСОБА_2 , становить 0.0839 га, у той час як ОСОБА_2 придбала земельну ділянку із зазначеним кадастровим номером площею 0.0884 га, що вказує на те, що фактична площа землекористування є меншою.

Інші аргументи апеляційної скарги зводяться до суб`єктивного тлумачення відповідачем обставин справи та норм матеріального права, які не стосуються заявлених позовних вимог, виходять за межі предмета спору та не містять правових підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, тому у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а оскаржене рішення суду залишити без змін на підставі статті 375 ЦПК України.

Керуючись статтями 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 подану його представником ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 липня 2023 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді