_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/4743/23
Провадження № 2/947/1480/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.

за участю секретаря Солтановської Ю.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2023 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася у місті Одеса, Одеської області, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 403 від 29.03.2022, зазначивши батьком дитини ОСОБА_4 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , та видати нове свідоцтво про народження дитини, залишивши дитині ОСОБА_5 прізвище « ОСОБА_6 ». Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 30 000,00 (тридцять тисяч) гривень щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ; аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , всі понесені судові витрати.

Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6 у сторін народилась дитина донька ОСОБА_5 . При реєстрації народження дитини відповідач відмовився надати відповідну заяву до органів ДРАЦС у зв`язку з чим, актовий запис був зроблений зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, де вказано, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Ім`я та по батькові батька дитини було записано за ім`ям та по батькові біологічного батька дитини - відповідача по справі.

Позивач зазначає, що з народження дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному утримані. Позивачка намагається надати дитині належне харчування, розвиток, достатній рівень медичної допомоги, проте враховуючи, що з віком дитини потреби постійно будуть збільшуватись, самотужки це зробити надзвичайно складно.

Враховуючи діагнози, дитині потрібне спеціальне харчування, у томі числі штучні суміші, задля заповнення недоліку кальцію в організмі введення в раціон рисового, кокосового, соєвого, або іншого, яке не викликає алергію молока, прикорм у вигляді м`ясних продуктів, регулярний огляд лікаря та контроль аналізів, що є дорого вартісним та потребує значних витрат, які позивачки несе самостійно, без будь-якої сторонньої допомоги. Відповідач відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подати заяву про реєстрацію його як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, через що позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом про визнання батьківства та стягнення аліментів.

Ухвалою судді від 13.02.2023 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.

Одночасно з подачею позову, позивач ОСОБА_1 надала клопотання про призначення у справі судової медичної молекулярно-генетичної експертизи, на розв`язання якої просила поставити наступні питання: - Чи є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проведення експертизи доручити експертам КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» (65082, м. Одеса, пров. Валіховський, 4), яким направити справу, попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384 і 385 КК України. Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з`явитися до КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» (65082, м. Одеса, пров. Валіховський, 4), з паспортом громадянина України для забору біологічного матеріалу.

03.03.2023 року відповідач ОСОБА_4 надав до досуду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 06.03.2023 року клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення судової медичної молекулярно-генетичної експертизи було задоволено.

В ході судового засідання, яке відбулось 17.05.2023 року, позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 звернулись до суду з клопотанням, в якому просили витребувати від: АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (Код , адреса: 49094, м. Дніпро вул. Набережна Перемоги, 50), відомості про рух коштів по всім рахункам (поточні, депозитні, накопичувальні, SWIFT тощо), що відкриті на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з моменту відкриття рахунків та по день виконання ухвали суди копії документів вказаної особи та всіх договорів, угод тощо, що укладалися з вказаною особою (анкети, договори банківського рахунку, депозитні договори,-договори про оренду індивідуальних сейфів тощо); - ПАТ АБ «ПІВДЕННИЙ» (Код , адреса: 65059, м. Одеса, вул. Краснова, буд. 6/1) відомості про рух коштів по всім рахункам (поточні, депозитні, накопичувальні, SWIFT тощо), що відкриті на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з моменту відкриття рахунків та по день виконання ухвали суди копії документів вказаної особи та всіх договорів, угод тощо, що укладалися з вказаною особою (анкети, договори банківського рахунку, депозитні договори, договори про оренду індивідуальних сейфів тощо). Витребувати від Адміністрації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) інформацію стосовно перетину Державного кордону України громадянином України ОСОБА_4 (обов`язково зазначається у називному відмінку ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з 01.01.2019 року та по день виконання ухвали суду, з зазначенням відомостей про пункт перетину, країну слідування, документ, за яким було здійснено перетин. Витребувати від Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Код , адреса: просп. Перемоги, 14, м. Київ, 01135), відомості про оформлення та продовження строку дії посвідчення особи моряка (паспорта моряка), послужної книжки моряка, дипломів, інших кваліфікаційних документів на ім`я громадянина України ОСОБА_4 (обов`язково зазначається у називному відмінку - ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКГ11І НОМЕР_1 , завірені копії всіх наявних документів вказаної особи, утому числі документів про освіту, заяви-анкети, послужної книжки, документів, що підтверджують несення служби на борту судна та інші. Витребувати від Інспекції з питань підготовки та дипломувавші моряків (Код , адреса: Україна, 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, будинок 104, адреса для листування: 04116, Україна, м. Київ, вул. Провіантська,3) відомості про навчання, підготовку та дипломувати громадянина України ОСОБА_4 (обов`язково зазначається у називному відмінку - ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у тому числі інформацію, що міститься в Державному реєстрі документів моряків, копію послужної книжки моряка, посвідчення особи моряка та копії всіх наявних документів вказаної особи (особової справи, свідоцтв, сертифікатів, кваліфікаційних документів тощо).

Ухвалою суду від 17.05.2023 року клопотання позивача та її представника про витребування доказів було задоволено.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, наполягали на його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав позов в частині визнання батьківства, в частині стягнення аліментів просив суд стягувати з відповідача на утримання дитини у розмірі прожиткового мінімуму, в іншій частині позовних вимог просив выдмовити.

Представник третьої особи Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, надав заяву про розглдя справи без участі представника.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Правовідносини між сторонами по справі є сімейно-правовими та урегульовані положеннями СК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 народилась ОСОБА_5 , про що свідчить копія Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , де в графі батько вказаний ОСОБА_7 , а в графі мати ОСОБА_1 .

Як вбачається з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 9 від 29 березня 2022 року відомості про батька дитини в актовий запису було внесено на підставі частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі ст.128 СК України визнання батьківства за рішенням суду за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог закону.

Щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає.

Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України, можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Таких висновків також дійшов Верховний суд у своїй постанові від 16 травня 2018 року в справі № 61-6030св18.

В постанові Верховного Суду зазначено, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Відповідно до висновку експерта № 127 від 06.03.2023 року молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженою громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ймовірністю 99,9999%; таким чином, батьківство практично доведене.

З урахуванням цього суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині, так як він є обґрунтованим, законним та підтверджується матеріалами справи.

Що стосується вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне.

При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Так, визначаючи розмір аліментів на дитину, Позивач виходила із того, що Відповідач працює моряком починаючи щонайменьше з 2015 року та на підтвердження надає виписку з АБ «Південний», на який один місяць надходила заробітна плата у розмірі 4140,40 доларів США.

Як вбачається з матеріалів справи Відповідач має диплом моряка № НОМЕР_4 , проте згідно з підтвердженням, термін його дії закінчився 22.08.2022 року.

З наданої відповіді на ухвалу суду від 17.05.2023 року з АБ «Південний» вбачається, що у ОСОБА_4 виявлено п`ять закритих рахунків, останній з яких закритий 14.03.2023 року.

З наданої відповіді з Держприкордонслужби від 01.06.2023 року вбачаєтьсчя, що останный раз ОСОБА_8 здійснив в`їзд в Україну з напрямку Стамбул-Одеса 07.12.2021 року.

З наданої відповіді з Державної служби морського і внктрішнього водного траспорту та судноплпавства України вбачається, що ОСОБА_4 отримумвав посвідчення особи моряка серії НОМЕР_5 від 19.06.2012 року, термін дії якого до 19.06.2014 року, статус прострочене.

Таким чином, можливо дійти висновку, що моряком без робочого диплому та простроченим посвідченням особи моряка відповідач працювати не може, враховуючи выдсутнысть можливосты виъзду за кордон.

Разом з цим, доказів щодо працевлаштування відповідача в 2022 - 2023 роках та отримання ним хоч будь-якого доходу до суду стороною позивача надано не було.

Данні обставини свідчать про мінливий, нерегулярний заробіток відповідача, обумовлений наявністю чи відсутністю контракту, тривалість якого може коливатись, перемежовуватись з різною періодичністю перервами.

Позивачка, пред`являючи вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій формі у розмірі 30 000 гривень, зазначає лише, що витрати на утримання становлять значну суму.

Однак, жодних розрахунків таких витрат чи доказів на підтвердження необхідності витрачати щомісяця саме таку суму, яка в декілька разів перевищує середню ринкову заробітну плату по Україні, позивачем не надано.

Разом з тим, суд зазначає, що доказів отримання відповідачем доходів у розмірі, достатньому для сплати аліментів у визначеному позивачкою розмірі, у судовому засіданні надано не було, Позивачка жодним чином не обгрунтувала витрати на утримання дитини саме в такому розмірі, надані копії медичних висновків не можуть підтвердити витрати саме в такій сумі.

При визначені розміру аліментів у частці від доходу, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, та виходить з встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи те, що позивачем не доведено те, що відповідач наразі працевлаштований, отримує постійний дохід, та спроможний сплачувати аліменти в розмірі 30 000 гривень, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

При цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітніх дітей.

Стосовно вимог позивачки щодо стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, суд приходить до наступного.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.

Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже, передумовою стягнення аліментів такої категорії є додержання двох умов: проживання дитини у одного з подружжя та можливість другого з подружжя надавати матеріальну допомогу.

За таких обставин, з урахуванням недоведеності наявності доходів відповідача, та й факту його офіційного працевлаштування загалом, а тому відповідно враховуючи відсутність належних та об`єктивних доказів можливості другого з подружжя надавати матеріальну допомогу на утримання матері дитини, якій не виповнилось трирічного віку, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення на її утримання аліментів.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Також відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави за вимогою про стягнення аліментів у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. 3, 19, 125-128, 135, 141, 180, 181, 182, 184,191,192 Сімейного Кодексу України. ст.ст. 76-81, 141, 264, 265, 430, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та стягнення аліментів задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася у місті Одеса, Одеської області, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 403 від 29.03.2022, зазначивши батьком дитини ОСОБА_4 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , та видати нове свідоцтво про народження дитини, залишивши дитині ОСОБА_5 прізвище « ОСОБА_6 ».

Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дати звернення до суду - 10 лютого 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 сплачений при поданні позову судовий збір у сумі 1073,60 гривень.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Куриленко О. М.