Провадження №2/389/160/23
Ухвала

05 жовтня 2023 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Гаврилюк Я.П.,

розглянувши у підготовчому засіданні заяву представника відповідача адвоката Садаклієва Івана Ілліча про відвід головуючому в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про витребування майна з чужого незаконного володіння,

з участю: позивача - ОСОБА_1 , його представника адвоката Дідорчук І.І., перекладача Довбенка І.О., представника відповідача адвоката Садаклієва І.І.,

встановив:

Під час підготовчого засідання представником відповідача адвокатом Садаклієвим І.І. головуючому судді заявлено відвід, мотивуючи тим, що в межах даної справи ухвалою суду були задоволені клопотання представника позивача про витребування доказів, які заявлені з порушенням ч.2 ст.83 ЦПК України, після подання позову та після того, як ним подано відзив. Тому, задовольняючи дані клопотання, головуючим суддею порушено принцип основних засад цивільного судочинства, який ґрунтується в тому числі і на змагальності сторін. У зв`язку з цим вважає, що головуючий суддя заінтересована у розгляді даної справи, що є підставою для її відводу на підставі ст.ст.36, 40 ЦПК України.

Позивач та його представник заперечили щодо заявленого відводу.

Вислухавши сторони, дослідивши доводи, викладені у заяві про відвід судді, оглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Частина 3 ст.40 ЦПК України передбачає, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається в порядку, встановленому частиною першою ст.33 цього Кодексу.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки заява про відвід головуючого судді надійшла безпосередньо в даному засіданні, тому, відповідно до ч.ч.3, 7 ст.40 ЦПК України, питання про відвід підлягає невідкладному вирішенню судом, що розглядає справу.

Згідно з ч.2 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як вбачається із практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п.43 рішення Європейського суду «Веттштайн проти Швейцарії»).

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Частиною 3 ст.39 ЦПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Заявляючи відвід, представник відповідача адвокат Садаклієв І.І. посилався на те, що існують обставини, які свідчать про заінтересованість судді в результаті розгляду даної справи, оскільки судом постановлено ухвалу про витребування доказів, клопотання про витребування яких представником позивача подані з порушенням ч.2 ст.83 ЦПК України.

Проте, жодних обставин, будь-яких дій, які б свідчили про заінтересованість судді в результаті розгляду даної справи, судом не встановлено. Незгода заявника з процесуальним рішенням судді, оскільки воно, на думку заявника, прийняте з порушенням ЦПК України, не є тією обставиною, яка виключає участі судді в розгляді справи, та не може бути підставою для відводу (ч.4 ст.36 ЦПК України).

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007 №8, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

А тому, відповідно, незгода сторони з прийнятими суддею процесуальними рішенням, а так само, з вчиненими суддею процесуальними діями, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком реалізації права сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Водночас суд вважає за необхідне зазначити, що посилання заявника на порушення суддею вимог цивільного процесуального законодавства при вирішенні клопотань про витребування доказів не знайшло свого підтвердження.

Так, відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази до разом з позовною заявою. В той же час, докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи (ч.10 ст.83 ЦПК України).

В свою чергу, порядок вирішення клопотань про витребування доказів визначено ст.84 ЦПК України, яка передбачає, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Звертаючись до суду з клопотаннями про витребування доказів представник позивача у кожному клопотанні повною мірою обґрунтувала неможливість їх подання у встановлений строк з причин, що не залежали від її волі, тому судом, відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України, прийнято рішення про їх задоволення.

Слід також зауважити, що саме такий спосіб вирішення заявлених клопотань передбачено ч.1 ст.84 ЦПК України, яка є спеціальною нормою і не передбачає вирішення клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку в порядку ст.127 ЦПК України. Тому суд розглянув клопотання про витребування доказів виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, який передбачає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.3 ст.13 ЦПК України).

При цьому суд звертає увагу, що наразі відбувається підготовчий розгляд справи, а відповідно до ст.189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження, зокрема, є зібрання відповідних доказів. У підготовчому засіданні суд, у тому числі, вирішує заяви та клопотання учасників справи, вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання (ст.197 ЦПК України).

З огляду на викладене та враховуючи, що доводи представника відповідача, зазначені у заяві про відвід, не є такими, що вказують на заінтересованість судді в результаті розгляду справи, та не дають підстав для відводу відповідно до ст.36 ЦПК України, а лише зводяться до незгоди з процесуальним рішенням судді, тому суд вважає, що заява про відвід є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.36, 39, 40, 258, 260 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву представника відповідача адвоката Садаклієва Івана Ілліча про відвід головуючого судді Савельєвої Оксани Валентинівни, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 09.10.2023.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва