ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1901/23Головуючий у 1-й інстанції Вийванко О.М.
Провадження № 22-ц/817/828/23 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

з участю секретаря - Іванюта О.М.

представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 607/1901/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.07.2023 року, постановлену суддею Вийванком О.М., дату складення повного тексту не зазначено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Логістичний центр Тернополя» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Логістичний центр Тернополя» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

В ході розгляду даної справи представник відповідача ОСОБА_2 заявив клопотання про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 05.07.2023 року задоволено клопотання представника відповідача про призначення у даній цивільній справі судової транспортно-товарознавчої експертизи.

Призначено у справі, судову транспортно-товарознавчу експертизу. На вирішення експертизи поставлено наступні запитання: 1. Яка ринкова вартість автомобіля марки OPEL VIVARO, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , до дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 01.05.2021? 2. Яка вартість відновлювального ремонту транспортного засобу OPEL VIVARO, д.н.з. НОМЕР_2 , після дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 01.05.2021? 3. Яка вартість заподіяної шкоди або матеріальних збитків, заподіяних власнику транспортного засобу OPEL VIVARO, д.н.з. НОМЕР_2 , після дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 01.05.2021? Зупинено провадження у цивільній справі 607/1901/23 на час проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У скарзі зазначено, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом не було враховано те, що розмір матеріальних збитків внаслідок ДТП від 01.05.2021 року вже був предметом дослідження і оцінки суду.

Так, згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду у справі № 607/5186/22 ОСОБА_1 звертався до суду із позовом до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа ОСОБА_2 про стягнення 92222,87 грн матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Предметом спору була незгода ОСОБА_1 із оцінкою ПрАТ «УПСК» розміру шкоди від пошкоджень OPEL VIVARO, д.н.з. НОМЕР_3 внаслідок ДТП з вини ОСОБА_2 .

Згідно звіту №72 від 29.08.2021 року про незалежну оцінку вартості матеріального збитку автомобіля OPEL VIVARO -2.9 CDTi 6МТ р.н. НОМЕР_4 . 2007 року випуску, що належить ОСОБА_1 виконаного експертом-оцінювачем ОСОБА_3 на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача без врахування ПДВ складає 148401,56 грн, вартість матеріального збитку 66394,50 грн.

При оцінці доказів для визначення розміру майнової шкоди Тернопільський міськрайонний суд у справі №607/5186/22 дійшов висновку, що слід брати за основу звіт №72, виконаний експертом-оцінювачем ОСОБА_3 на замовлення позивача, а не звіт №92 виконаний оцінювачем страхової організації ОСОБА_4 .

Позов у даній справі було задоволено частково та стягнуто з ПрАТ «УПСК» в користь апелянта збитки з урахуванням фізичного зносу в розмірі, визначеному звітом № 72 від 29.08.2021 року.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 були залучені до участі у справі та повідомлені про розгляд справи, приймали безпосередню участь в судовому засіданні. Проти використання у справі № 607/5186/22 в якості доказу звіту №72, виконаного експертом-оцінювачем ОСОБА_3 не заперечували, а відтак фактично погодились із визначеним експертом розміром матеріальних збитків.

Таким чином, на думку апелянта, ОСОБА_2 як залучений учасник справи (третя особа) щодо розміру матеріальної шкоди нанесеної автомобілю ОСОБА_1 , мав можливість клопотати про призначення судової експертизи та пропонувати свої варіанти питань у справі №607/5186/22.

ОСОБА_1 зазначає, що рішення Тернопільського міськрайонного від 05.09.2022 року у справі №607/5186/22 набрало законної сили і виконано.

Із посиланням на висновки, висвітлені Верховним судом в постанові від 16.02.2022 року у справі № 127/29288/20, ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана ухвала за своїм змістом веде до перегляду висновків виснуваних у рішенні Тернопільського міськрайонного суду від 05.09.2022 року у справі №607/5186/22, так як, допускає виникнення двох рішень щодо одних і тих же правовідносин.

Зокрема, повторна оцінка в іншому судовому провадженні може призвести до зміни оцінки розміру шкоди заподіяної внаслідок ДТП 01.05.2021 року і зміну розміру шкоди, для страхової ПрАТ «УПСК» яка вже розглянута в суді та компенсована.

У скарзі зазначено, що повторне дослідження розміру шкоди суперечить принципу преюдиційності та може бути використано, як підстава для перегляду попереднього судового рішення.

Апелянт указує, що відсутність учасника ДТП під час огляду ТЗ оцінювачем жодним чином не впливає на природу звіту про оцінку завданої шкоди як належного і допустимого доказу, що стверджується позицією, висвітленою Верховним Судом у постанові від 23.11.2020 у справі № 643/10751/16-ц.

Також, на думку апелянта, в оскаржуваній ухвалі не зазначено жодних підстав які б спростовували висновки викладенні у звіті №72, але разом з тим, проігноровано те, що ДТП відбулось 01.05.2021 року, а станом на сьогодні транспортний засіб вже частково відремонтовано власними зусиллями. про що повідомлялось суду стороною справи.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав, які у ній викладено, скасувававши оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник ОСОБА_2 заперечив з приводу задоволення апеляційної скарги указуючи на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Розглянувши заяву відповідача, суд призначив у справі судову транспортно - товарознавчу експертизу, посилаючись на те, що для з`ясування питань, які мають значення для правильного вирішення справи, потрібні спеціальні знання, експертизи по вказаній справі відсутні і відповідач заперечує щодо розміру заподіяної шкоди.

Однак, з таким висновком суду погодитись неможливо.

Відповідно до п. 1 ч.1, ч. ч. 4, 5, 6 статті 103 ЦПК України експертиза у справі призначається за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Згідно з частиною першою статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

У пункті 17 постанови Пленум Верховного Суду України від 12 червня 2009року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз`яснено, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Як визначено у статті 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні суду. Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в цивільному судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Як вбачається із матеріалів справи, в січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до винуватця ДТП ОСОБА_2 у якому просив стягнути з останнього шкоду пов`язану із відновлювальним ремонтом транспортного засобу, OPEL VIVARO, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який було пошкоджено у дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася 01.05.2021 року.

На думку колегії суддів, вирішуючи клопотання про призначення експертизи, суд першої інстанції не зазначив, у чому полягає потреба у спеціальних знаннях та не обґрунтував неможливість встановлення фактичних обставин із уже наявних у справі висновків експертів щодо вартості матеріального збитку транспортного засобу OPEL VIVARO, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , а відтак і вирішити спір по суті без проведення судової експертизи.

Зокрема, розмір матеріального збитку внаслідок ДТП, яка сталася 01.05.2021 року в Тернополі по вул. Микулинецькій, 114 вже був предметом дослідження у справі № №607/5186/22.

Так, рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 05.07.2023 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ант», Товариство з обмеженою відповідальністю «Логістичний центр Тернополя»», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Українська пожежно - страхова компанія» на користь ОСОБА_1 28617,37 грн. шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Під час розгляду даної справи, суд дійшов висновку, що для визначення розміру майнової шкоди слід брати за основу звіт №72, виконаний експертом-оцінювачем ОСОБА_3 на замовлення позивача, а не звіт №92, виконаний оцінювачем страхової організації ОСОБА_4 .

У даній справі було частково стягнуто збитки з урахуванням фізичного зносу в розмірі, визначеному звітом №72.

Із матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 був залучений до розгляду указаної справи у якості третьої особи, та його представник брав участь у судовому засіданні, користувався правами учасника справи, що свідчить про те, що він у даній справі мав змогу заперечувати здійснену експертом-оцінювачем ОСОБА_3 оцінку щодо розміру майнової шкоди заданої унаслідок ДТП, ініціювати питання щодо призначення іншої експертизи у цьому провадженні.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`передбачено що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини (далі - Конвенція) та практику суду як джерело права. У преамбулі та статті 6 параграфу 1 Конвенції, рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

З урахуванням вимог законодавства про те, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ у тому разі, коли в них беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини, колегія суддів вважає, що висновок суду щодо необхідності призначення у даній справі судової транспортно-товарознавчої експертизи є необґрунтованим.

Відповідно до частини 4 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 05.07.2023 року слід скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Оскільки підлягає скасуванню ухвала про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи, відсутні підстави для зупинення провадження у справі.

Крім того, слід стягнути з з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 536,80 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 374, 379 389, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.07.2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ) 536,80 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 04.10.2023 року.

Головуюча Г.В. Бершадська

Судді Б.О. Гірський

О.З. Костів