КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(у порядку ухвалення додаткового рішення)

28 вересня 2023 року м. Київ

Унікальний номер справи № 753/102/23

Апеляційне провадження № 22-з/824/1053/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа - лейтенант поліції другого батальйону другої роти Управління патрульної поліції в місті Києві Шевцов Андрій Андрійович, про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа - лейтенант поліції другого батальйону другої роти Управління патрульної поліції в місті Києві Шевцов А.А., про відшкодування моральної шкоди - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 992,40 грн. судового збору (а.с 74-82).

Не погодившись з рішенням районного суду, 05 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог (а.с. 85-93).

Постановою Київського апеляційного суду від 20 липня 2023 року скасовано рішення Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2023 року та ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_1 задоволено частково і стягнуто на його користь з Державного бюджету України - 5 000 гривень грошової компенсації моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь держави - 60 грн. 24 коп. судового збору за розгляд справи районним судом та 90 грн. 36 коп. судового збору за розгляд справи апеляційним судом (а.с. 152-158).

01 серпня 2023 року Київським апеляційним судом отримано заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій останній просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 9 061,50 грн. (а.с. 163-178).

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16).

За змістом ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 134 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав заяву, якій вказував, що докази понесення судових витрат будуть подані після ухвалення рішення по даній справі (а.с. 113).

28 липня 2023 року ОСОБА_1 направив до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, до якої долучив докази понесення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції (а.с. 163-179).

На підтвердження витрат на правничу допомогу було надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 06/09-1 від 06 вересня 2021 року, укладений між адвокатом Рудник А.С. та ОСОБА_1, детальний розрахунок витрат по договору від 27 липня 2023 року, акт виконаних робіт по договору від 27 липня 2023 року, рахунок № 1 від 26 липня 2023 року на оплату наданих послуг, платіжну інструкцію від 26 липня 2023 року про сплату суми 9 061,50 грн. за надання правничої допомоги на рахунок адвоката, ставки гонорару адвоката.

Згідно з актом виконаних робіт по договору про надання правової (правничої) допомоги від 27 липня 2023 року адвокатом ОСОБА_1 було надано наступні послуги: усну консультацію (1 год.) - 1294,50 грн., аналіз судової практики (1 год.) - 1294,50 грн., складання апеляційної скарги (3 год.) - 3883,50 грн., складання відповіді на відзив (2 год.) - 2589 грн., що разом становить 9 061,50 грн. (а.с. 164).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Згідно з ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).

08 серпня 2023 року представник Департаменту патрульної поліції Шуміленко С.М. направив до суду заперечення щодо розподілу судових витрат та зазначав, що анліз судової практики не відноситься до професійної правничої допомоги, оскільки адвокат відповідно до ст. 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зобов`язаний підвищувати свій професійний рівень. Вважає, що витрати позивача на правничу допомогу є завищеними, тому просив відмовити у задоволенні заяви про розподіл судових витрат (а.с. 182-184).

21 серпня 2023 року ОСОБА_1 направив до суду відповідь на заперечення щодо розподілу судових витрат, в яких зазначав, що під час залучення адвоката у справу він повинен ознайомитись та проаналізувати матеріали справи та здійснити аналіз відповідної судової практики під конкретну сферу та галузь права, що вимагає додаткового часу, який і було використано адвокатом Рудник А.С. під час підготовки процесуальних документів. Вважає, що понесені витрати на професійну правничу допомогу у справі підтверджуються належними та допустимими доказами (а.с. 187-189).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Врахувавши вищевказане, колегія суддів погодилась з доводами сторони відповідача щодо завищеної суми витрат на правничу допомогу, яку позивачпросив стягнути з відповідача за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, оскільки такий розмір не відповідає складності справи, наданим адвокатом обсягом послуг в апеляційному суді та не відповідає критерію розумності.

Зокрема апеляційний суд вважає, що кількість часу, витраченого на надання усної консультації з посиланням на норми чинного законодавства - 1 год., аналіз судової практики - 1 год., є завищеним, оскільки послуги із здійсненням консультації, аналізу судової практики, охоплюється послугою зі здійснення підготовки апеляційної скарги та відповіді на відзив на апеляційну скаргу та рівень складності справи не вимагав значного обсягу правничої допомоги. Враховуючи вказане, апеляційний суд вважає завищеним розмір витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, та таким, що підлягає зменшенню з 9 061,50 грн. до 6 472,50 грн.

Такий розмір витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції суд визнав обґрунтованим та співмірним зі складністю справи та витраченого адвокатом часу на здійснення представництва клієнта.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути пропорційно до частини задоволених вимог (6,07 %) - 392,88 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

ЗаявуОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (ЄДРПОУ - 40108646) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) - 392,88 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова