КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 939/1264/23 Головуючий у суді І інстанції: Міланіч А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Олійника В.І.,

секретар судового засідання: Максимук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Гришиної Тетяни Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 01 червня 2023 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Бородянська державна нотаріальна контора про визнання частково недійсним договору дарування, визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/8 частину будинку та прибудинкових споруд,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом та просила визнати договір дарування будинку АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 27 жовтня 1988 року у виконавчому комітеті Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області № 46, недійсним в частині дарування частини будинку, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частину будинку та прибудинкових споруд в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 2 лютого 2017 року у справі № 360/379/15 визнано недійсним договір дарування частини спірного домоволодіння та визнано за ОСОБА_7 , спадкоємицею якої є позивачка, право власності на 1/8 частину домоволодіння з підстав прийняття спадщини ОСОБА_2 на час її відкриття. Однак, суд апеляційної інстанції не встановлював під час розгляду справи чи виконала ОСОБА_2 дії щодо прийняття спадщини у відповідності з чинним законодавством, лише формально визначив наявність такого права, виходячи з того, що відповідачка ОСОБА_2 на час відкриття спадщини була неповнолітньою та вважається такою, що прийняла спадщину. Внаслідок прийняття цього рішення позивачка була позбавлена частини спадкового майна, на яке мала право з моменту прийняття спадщини її матір ОСОБА_7 .. ОСОБА_2 втратила право на спадщину, що встановлено судовим рішенням від 25 лютого 2021 року у справі №360/1319/17 і вказані обставини є підставами для перегляду рішення Апеляційного суду Київської області від 2 лютого 2017 року за нововиявленими обставинами. Однак, позивачка не могла звернутись до суду із заявою про перегляд вказаного рішення, так як на час ухвалення рішення у справі № 360/1319/17 минув трирічний строк, з якого рішення апеляційного суду набрало законної сили.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 01 червня 2023 року відмовлено у відкритті провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Не погодившись з вказаною ухвалою, адвокат Гришина Т.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовував тим, що фактичними підставами для звернення з позовом ОСОБА_1 у справі № 939/1264/23 стало рішення Бородянського районного суду Київської області від 25.02.2021 року у справі № 360/1319/17, що набуло законної сили 09.04.2021 року, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , третя особа - виконавчий комітет Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області про визнання договору дарування житлового будинку частково недійсним та визнання права власності на 1/8 частину будинку.

Тому представник апелянта вважає, що фактичні та правові підстави позову ОСОБА_1 у справі № 939/1264/23 не є тотожними з підставами позову ОСОБА_7 у справі № 360/379/15 і обставини, якими позивачі обґрунтовували свої вимоги у цих справах, є різними.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги щодо тотожності сторін у справах № 360/379/15 та у дані справі № 360/379/15, представник апелянта зазначив те, що у справі № 360/379/15 позивачем була ОСОБА_7 , відповідачем - ОСОБА_5 , а ОСОБА_2 мала статус третьої особи, тобто не була стороною у вказаному спорі. Між тим у справі № 939/1264/23 позивачем є ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 має статус відповідача. Виходячи з цього, сторони у справах № 939/1264/23 та № 360/379/15 є різними.

На підставі викладеного представник апелянта вважає, що предмет, підстави та сторони у вищевказаних справах не є тотожними, що виключає можливість застосування п. 2 ч. 1 ст.186 ЦПК України.

Відзив у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

05 вересня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшла заява Бородянської державної нотаріальної контори, в якому просила слухати справу без її участі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції керувався п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України та обґрунтовував свої висновки тим, що оскільки 02 лютого 2017 року Апеляційним судом Київської області було прийнято рішення в цивільній справі № 360/379/15 між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, позивачкою подано даний позов в зв`язку з тим, що вона не згодна з вказаним рішенням апеляційного суду та вважає, що його необхідно переглянути за нововиявленими обставинами, тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що у відкритті провадження у справі необхідно відмовити.

Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що предметом позову ОСОБА_1 у даній справі № 939/1264/23 є визнання частково недійсним договору дарування № 46 будинку АДРЕСА_1 в частині дарування 1/4 частки, який був укладений 27 жовтня 1988 року у виконавчому комітеті Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області № 46 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/8 частину будинку та прибудинкових споруд.

Позов пред`явлено ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Бородянська державна нотаріальна контора.

Водночас, предметом позову у справі № 360/379/15, було: 1) визнання недійсним договору дарування № 46 будинку АДРЕСА_1 , який був укладений 27 жовтня 1988 року у виконавчому комітеті Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , 2) визнання будинку АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю колишнього подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , а частку кожного із подружжя рівною, 3) визнання за ОСОБА_7 права власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_6 , 4) зобов`язання ОСОБА_3 не чинити перешкод в користуванні будинком АДРЕСА_1 .

Позов у справі 360/379/15 пред`явлено ОСОБА_7 до ОСОБА_5 треті особи - Бородянська районна державна нотаріальна Київської області, виконавчий комітет Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області, Комунальне підприємство Київської обласної ради «Північне Бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_2 .

Зі змісту позовної заяви вбачається, що фактичними підставами для звернення ОСОБА_1 у справі № 939/1264/23 стало рішення Бородянського районного суду Київської області від 25.02.2021 року у справі № 360/1319/17, що набуло законної сили 09.04.2021 року, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , третя особа - виконавчий комітет Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області про визнання договору дарування житлового будинку частково недійсним та визнання права власності на 1/8 частину будинок.

Також ОСОБА_1 як на підставу своїх позовних вимог вказувала, що ОСОБА_2 не виконала обов'язок, встановлений ст. 549 ЦК УРСР, отже втратила право на спадкове майно ще у 1985 році.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: є таке, що набрало законної сили, рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України необхідна наявність трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто, коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованій особі звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав відмовляти у відкритті провадження у справі.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження, оскільки предмет спору, підстави та сторони (позивач) у справі № 360/379/15 та у даній справі № 939/1264/23 не є тотожними, що виключає можливість застосування п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 379 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 379 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Гришиної Тетяни Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 01 червня 2023 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «27» вересня 2023 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Д.Р. Гаращенко

В.І. Олійник