справа № 631/676/23
провадження № 2/631/394/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

09 жовтня 2023 року смт Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Пархоменко І. О.,

при секретарі - Бондаренко І. М.,

розглянувши у судовому засіданні в смт Нова Водолага цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Свої вимоги мотивувала наступним.

З 25 серпня 1979 року позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , виданим Нововодолазьким районним відділом ЗАГС Харківської області, актовий запис № 102.

За час перебування у шлюбі подружжям набуте наступне майно:

житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою АДРЕСА_1 . Право власності на житловий будинок підтверджується Свідоцтвом про право власності на домоволодіння виданим 19 грудня 2000 року Нововодолазькою селищною радою на підставі рішення виконавчого комітету Нововодолазької селищної ради, зареєстрованим Нововодолазьким МДПТІ на праві приватної власності за ОСОБА_2 у реєстровій книзі за № 36 за реєстровим номером 4441. Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого ТОВ „Граніт-7„ код 38176282, станом на 15 вересня 2022 року, житловий будинок літера А-1, має загальну площу 106,7 квадратних метрів, житлову площу 38,7 квадратних метрів, підвал, літера а, тамбур, літера а1, ганок, літера а2, погріб, літера М, колодязь, літера К, яма вигрібна, літера Я, ворота з хвірткою, літера N, огорожа, літера N1. Відповідно до звіту про оцінку майна, висновку про вартість об`єкту оцінки від 16 травня 2023 року ринкова вартість об`єкту становить 476500,00 гривень;

автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2010 року випуску, загальний легковий СЕДАН-В , шассі № НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 , дата реєстрації 13 серпня 2014 року. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , видане Центр ДАІ 6313, власнику ОСОБА_1 . Відповідно до висновку про вартість майна від 16 травня 2023 року ринкова вартість автомобіля для прийняття майнових рішень становить 327660,00 гривень;

грошові кошти в сумі 190000,00 гривень, які є спільною сумісною власністю подружжя, та знаходяться у відповідача по справі, ОСОБА_2 .

Всього вартість спільного сумісного майна подружжя, яке підлягає поділу, становить 994160,00 гривень.

З відповідачем по справі не досягнута згода про поділ спільного майна подружжя в позасудовому порядку.

Просила визнати за ОСОБА_1 в порядку розподілу майна подружжя, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 106,7 квадратних метрів, житловою площею 38,7 квадратних метрів, підвал, літера а, тамбур, літера а1, ганок, літера а2, погріб, літера М, колодязь, літера К, яма вигрібна, літера Я, ворота з хвірткою, літера N, огорожа, літера N1; визнати за ОСОБА_2 в порядку розподілу майна подружжя право власності на автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2010 року випуску, загальний легковий СЕДАН-В, шассі № НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 , дата реєстрації 13 серпня 2014 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , видане Центр ДАІ6313, зареєстрований за ОСОБА_1 ; визнати за ОСОБА_2 в порядку розподілу майна подружжя, право власності на грошові кошти в сумі 190000,00 гривень. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 різницю вартості майна в сумі 20580,00 грн, а також витрати по сплаті судового збору.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Мякота Т. М. у судове засідання не з?явилися, через канцелярію суду представник позивача надала заяву, де просила розглянути справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, з клопотанням про відкладення судового засідання не звертався.

Процессуальним правом надання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, тому суд, на виконання приписів ч. 2 ст. 191 ЦПК України, вирішує спрі за наявними матеріалами справи.

Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

25 серпня 1979 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, про що Нововодолазьким районним відділом ЗАГС Харківської області було зроблено відповідний актовий запис № 102 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 9).

У період зареєстрованого шлюбу сторони придбали майно, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданим 19 грудня 2000 року Нововодолазькою селищною радою на підставі рішення виконавчого комітету Нововодолазької селищної ради № 6 від 14 квітня 1981 року, зареєстрованим Нововодолазьким МДПТІ у реєстровій книзі за № 36 за реєстровим номером 4441 ОСОБА_2 є власником житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 20).

ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВДІАЛЬНІСТЮ «ГАРНІТ-7» було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами станом на 15 вересня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , інвентаризаційна справа № 5269, власником якого є ОСОБА_2 (а. с. 11-15).

Згідно з будинковою книжкою для реєстрації громадян, проживаючих у будинку АДРЕСА_1 , власником будинку зазначений ОСОБА_2 (а. с. 16-20).

За звітом про оцінку майна висновок про вартість об`єкту оцінки, складеним ФОП ОСОБА_4 16 травня 2023 року, ринкова вартість об`єкту - житловий будинок загальною площею 106,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 становить 476500,00 гривень (а. с. 23-29).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , ОСОБА_1 є власником транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, 2010 року випуску, загальний легковий СЕДАН-В, шассі № НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 , дата реєстрації 13 серпня 2014 року (а. с. 21).

За звітом про оцінку майна висновок про вартість об`єкту оцінки, складеним ФОП ОСОБА_4 16 травня 2023 року, ринкова вартість об`єкту - транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, 2010 року випуску, загальний легковий СЕДАН-В, шассі № НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 становить 327660,00 гривень (а. с. 30-37).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на придбання спірного майна під час перебування у шлюбі.

Відтак, між сторонами виник спір з приводу сімейних правовідносин, які регулюються Цивільним та Сімейним кодексом України, постановою Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 41 Конституції України передбачено що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який визначає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Вказане кореспондується з ч. 1 ст. 317 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, та ч. 1 ст. 319 ЦК, в якій передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За приписами ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно зі ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

При цьому, розподіл може бути здійснено як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними( ст. 63 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Пунктом 30 постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз"яснено, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК.

Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

За п. 5 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", розглядаючи позови, пов`язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного

законодавства спільною сумісною власністю є, зокрема, майно нажите подружжям за час шлюбу. Розмір часток у спільній сумісній власності подружжя визначається за нормами Кодекса про шлюб та сім`ю. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Судом встановлено, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі сторони набули майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 476500,00 грн, транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний № НОМЕР_3 , вартістю 327660,00 грн, а також грошові кошти у суммі 190000 грн. Загальна вартість спільного сумісного майна подружжя, яке підлягає розподілу, становить 994160,00 гривень.

Доказів на спростування зазначеного відповідачем не надано, будь-яких доводів, що підлягають урахуванню при вирішенні спору не наведено.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Зі змісту ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приписами ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Отже, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний № НОМЕР_3 , а також грошові кошти у суммі 190000 грн є спільною сумісною власністю сторін, що не оспорюється відповідачем у справі. Будь яких обставин, що підлягають урахуванню при вирішенні питання про розподіл спільного майна подружжя ані позивачем, ані відповідачем не зазначено. Доказів про наявність підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя сторонами не надано. Отже, питання про поділ майна між сторонами необхідно вирішити ураховуючи рівність часток подружжя в спільному майні. Незгоду з порядком поділу майна, запропонованим позивачем, відповідач не висловлював, свій порядок не пропонував.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі, та у порядку поділу спільної сумісної власності подружжя припинення права спільної сумісної власності позивача та відповідача на спільне майно подружжя, визнання за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою АДРЕСА_1 , визнання за ОСОБА_2 право власності на транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний № НОМЕР_3 , а також грошові кошти у суммі 190000 грн. Стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різниці вартості майна.

При ухваленні рішення, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позовної заяви позивачем, відповідно до Закону України «Про судовий збір», було сплачено судовий збір в сумі 4970,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

За таких підстав з ОСОБА_2 потрібно стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4970,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 60, 63, 69, 70 Сімейного Кодексу України, ст. 368, 372 ЦК України, п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», п. 5 постанови № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-285, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.

У порядку поділу спільної сумісної власності подружжя припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 106,7 квадратних метрів, житловою площею 38,7 квадратних метрів, підвал, літера а, тамбур, літера а1, ганок, літера а2, погріб, літера М, колодязь, літера К, яма вигрібна, літера Я, ворота з хвірткою, літера N, огорожа, літера N1, та автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2010 року випуску, загальний легковий СЕДАН-В, шассі № НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 , дата реєстрації 13 серпня 2014 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , видане Центр ДАІ 6313.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку розподілу майна подружжя, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 106,7 квадратних метрів, житловою площею 38,7 квадратних метрів, підвал, літера а, тамбур, літера а1, ганок, літера а2, погріб, літера М, колодязь, літера К, яма вигрібна, літера Я, ворота з хвірткою, літера N, огорожа, літера N1,

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку розподілу майна подружжя право власності на автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2010 року випуску, загальний легковий СЕДАН-В, шассі № НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 , дата реєстрації 13 серпня 2014 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , видане Центр ДАІ 6313, зареєстрований за ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 в порядку розподілу майна подружжя, право власності на грошові кошти в сумі 190000 (сто дев`яносто тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , різницю вартості майна в сумі 20580 (двадцять тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір у розмірі 4970 (чотири тисячі дев`ятсот сімдесят) гривень 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Суддя І. О. Пархоменко