УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року місто Чернігів

Справа №751/7868/23

Провадження №2/751/1512/23

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Пилипович А. Я.

розглянувши без повідомлення сторін заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 95 676,00 грн у відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 18.09.2023 залучив до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

22.09.2023 позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони у будь-якій спосіб вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження та розпорядження в інший спосіб вказаною квартирою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, номер запису про право власності 13147009).

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути подану заяву без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову є сукупністю установлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Разом з тим заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність вжиття забезпечення позову позивач мотивує тим, що предметом позову є вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 95 676,00 грн на відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявником надано до заяви лише відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про те, що власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 06.02.2016, є ОСОБА_2 відповідач у справі.

Разом з тим, заявлені позивачем до розгляду позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди складають 95 676,00 грн, що є неспівмірними із заходами забезпечення позову, які просить застосувати позивач, оскільки вартість квартири, вочевидь, значно перевищує розмір завданих позивачу збитків, проте останнім не надано інформації щодо вартості такого майна.

Крім того, позивачем не доведено намірів відповідача відчужити вищевказану квартиру. Посилання в заяві про можливість відчуження наявного на праві власності майна у відповідача на користь третіх осіб без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для її задоволення.

Відповідно до встановленого в цивільному судочинстві принципу диспозитивності, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Вимог про накладення арешту на нерухоме майно відповідача в межах ціни позову або на його частину заявником не заявлено, а суд, в силу приписів статті 13 ЦПК України, позбавлений можливості вирішити питання забезпечення позову в інший спосіб, ніж про це заявлено позивачем.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149, 150, 153, 260, 353 ЦПК України,

Ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири відмовити повністю.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 25.09.2023.

Суддя Н. В. Маслюк