Провадження № 2/127/1667/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13.09.2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Матвеєвій А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на утримання квартири,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на утримання квартири.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_3 з 08.07.2021 є власником 5/6 часток квартири АДРЕСА_1 . 1/6 частки вищевказаної квартири належить відповідачу - ОСОБА_2 .

На сторін, як співвласників квартири лягає обов`язок нести витрати з утримання квартири, пропорційно до своїх часток. Натомість лише позивач сплачувала повністю усі необхідні платежі. Так, за липень-грудень 2021 року сплачено 9 362,89 гривень, за січень-грудень 2022 року 21 626,93 гривень, за січень-лютий 2023 року 5 574,50 гривень, а всього 36 564,32 гривень.

Відповідач вступила в спадкові права, проте не проявляє ніяких турбот про спадкове майно.

У зв`язку з вищенаведеним позивач звернулась до суду та просила стягнути з відповідача на її користь 6 094,05 гривень в якості відшкодування понесених позивачем за період з липня 2021 року по лютий 2023 року (включно) витрат по оплаті житлово комунальних послуг.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.05.2023 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалась.

В судове засідання позивач не з`явилась, проте її представник подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності та позивача. Позов підтримала та просила його задовольнити. Проти заочного рішення не заперечила.

Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась у судове засідання, про причини неявки не повідомила, не подала відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 08.07.2021 є власником 5/6 часток квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором дарування частки квартири від 08.07.2021, укладеним між ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_6 (Обдаровувана), зареєстрованим в реєстрі за № 1115; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.07.2021.

1/6 частки вищевказаної квартири належить відповідачу - ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НРВ № 4673006 від 15.06.2021 (1/2 частки від 1/3 частки квартири).

В судовому засіданні судом досліджено квитанції про оплату житлово-комунальних послуг за квартиру АДРЕСА_1 .

Так, за липень-грудень 2021 року позивачем сплачено 9 362,89 гривень, за січень-грудень 2022 року 21 626,93 гривень, за січень-лютий 2023 року 5 574,50 гривень, а всього 36 564,32 гривень.

Згідно із розрахунком позивача, наведеним в позовній заяві, сума, яка підлягає відшкодуванню за період з липня 2021 року по лютий 2023 року (включно) складає 6 094,05 гривень (1/6 від 36 564, 32 гривень).

Судом перевірено розрахунок і встановлено його відповідність.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до частини третьої статті 13 Конституції України та частини четвертої статті 319 ЦК України при здійсненні права власності визначається, що власність зобов`язує.

Згідно із статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

За змістом частини першої статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно із статтею 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

З наведеної норми вбачається, що в разі доведеності одним із співвласників понесення ним витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, участь у чому (управлінні, утриманні, збереженні) пропорційно своїй частці зобов`язаний приймати інший співвласник, який ухиляється від свого обов`язку, особа, яка зазнала втрат, має право на їх відшкодування у передбаченому законом порядку. Зокрема, такими способами захисту права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Наведене дає підстави для висновку, що відповідач, якій належить на праві спільної часткової власності частина квартири за адресою: АДРЕСА_2 , має законодавчо встановлений обов`язок утримувати вказану квартиру, брати участь у витратах по сплаті житлово-комунальних послуг пропорційно до розміру належної їй частки у цій квартирі, тобто нарівні з позивачем.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч. 1 ст. 544 ЦК України).

Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці (ч. 2 ст. 544 ЦК України).

Тлумачення наведених норм права дає підстави для висновку про те, співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги (регрес).

Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462св18), який застосовано також у постанові Верховного Суду від 19 серпня 2020 року у справі № 703/2200/15-ц (провадження № 61-7289св20).

Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст. 81 ЦПК України.

Нормами ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Виходячи із принципу змагальності цивільного судочинства, суд ураховує, що позивач на підтвердження заявлених нею позовних вимог надала письмові докази. При цьому відповідач відзиву на позовну заяву не надав, хоча отримав примірник позовної заяви з додатками та копію ухвали суду про відкриття провадження у цій справі.

Позивач підтвердила належними та допустимими доказами понесення нею витрат на оплату житлово-комунальних послуг за період з липня 2021 року по лютий 2023 року включно в сумі 36 564, 32 гривень.

Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення компенсації витрат за оплату житлово-комунальних послуг підлягає до задоволення, тобто з відповідача на користь позивача слід стягнути 1/6 від вартості оплачених житлово-комунальних послуг, що становить 6 094,05 гривень, які надаються в квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, на підставі 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 1073,60 гривень, які документально підтверджені.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81,137, 141, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на утримання квартири - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6 094,05 гривень в якості відшкодування понесених за період з липня 2021 року по лютий 2023 року (включно) витрат по оплаті житлово комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо позивачу повне рішення не було вручено у день його складення, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , російська федерація.

Повний текст рішення суду виготовлений 18.09.2023.

Суддя О.О. Жмудь