15 вересня 2023 рокуЄдиний унікальний № 501/3736/23 Провадження № 2-з/501/58/23
УХВАЛА

Іменем України

15 вересня 2023 року м. Чорноморськ

Суддя Іллічівського міського суду Одеської області Тордія Е.Н.,

номер справи 501/3736/23 провадження 2-з/501/58/23

розглянувши заяву ОСОБА_1 , діючого в особі представника адвоката Сафонікова Андрія Петровича про забезпечення позову ОСОБА_1 , діючого в особі представника адвоката Сафонікова Андрія Петровича до Одеського національного морського університету в особі відокремленого структурного підрозділу Чорноморського морського фахового коледжу Одеського національного морського університету про визнання наказу директора протиправним та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обставин заяви.

13 вересня 2023 року до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов позов ОСОБА_1 , діючого в особі представника адвоката Сафонікова А.П. про визнання наказу директора протиправним та зобов`язання вчинити дії.

Разом з позовними вимогами до суду надіслана заява ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що 30 серпня 2023 року в Чорноморському морському фаховому коледжі Одеського національного морського університету (далі по тексу ЧМФК ОНМУ) було проведено засідання педагогічної ради, одним з питань порядку денного якої стало затвердження навантаження викладачів на 2023-2024 н. р. На цьому засіданні ним було повідомлено присутніх, що представлене навантаження викладачів не відповідає нормам законодавства про освіту, зокрема «що спочатку іде розподіл годин педагогічного навантаження серед викладачів, а вже потім серед сумісників, щоб кожен викладач мав хоча б ставку, тобто 720 годин», про що було зазначено в п. 4 Протоколу № 1 Засідання педагогічної ради. Після цього директором ЧМФК ОНМУ ОСОБА_2 було надано «виписку з наказу» «Про розподіл навантаження викладача на 2023-2024 н.р.», з якого вбачається, що йому надано в першому навчальному півріччі всього 97 годин, в другому півріччі 286 годин, а всього на навчальний рік 383 години, що є практично в 2 рази меншим за норму, ніж передбачено законодавством за педагогічним навантаженням на повну ставку. Учбова програма та кількість учбових дисциплін залишились незмінними і в 2023-2024 учбовому році, тому фактично відбулась зміна істотних умов трудового договору, яка проведена не у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, тому така зміна є неправомірною , а дії директора ЧМФК ОНМУ спрямовані на дискримінацію як викладача, позбавлення права на працю, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття.

Виконання зазначеного наказу директора ЧЧМФК ОНМУ заподіює шкоди правам, свободам та інтересам позивача ОСОБА_1 істотно ускладнює та унеможливлює ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до ухвалення рішення по справі.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Суд ухвалив розгляд заяви здійснювати без повідомлення учасників справи, згідно частини 1 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали додані до заяви, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Частинами першою, другою статті 149 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини третьої статті 150 Цивільного процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом статті 151 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі №826/10936/18, від 30 вересня 2020 року у справі №640/1305/20, від 24 листопада 2020 року у справі №640/9636/20.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 у позові просить визнати незаконним та скасувати наказ від 01 вересня 2023 року «Про розподіл педагогічного навантаження на 2023-2024 навчальний рік».

Враховуючи, що предметом спору є визнання наказу директора протиправним та зобов`язання вчинити дії, суд доходить висновку, що обраний вид забезпечення позову - зупинення дії наказу директора Чорноморському морському фаховому коледжі Одеського національного морського університету від 01 вересня 2023 року «Про розподіл педагогічного навантаження на 2023-2024 навчальний рік», до набрання рішення суду в даній справі законної сили і заборона відповідачу вчиняти будь-які дії на виконання та реалізацію наказу від 01 вересня 2023 року «Про розподіл педагогічного навантаження на 2023-2024 навчальний рік» до набрання рішення суду в даній справі законної сили, є неспівмірним із заявленими позовними вимогами, необхідність застосування заходів забезпечення не випливає із фактичних обставин справи, які б свідчили про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Суд зауважує, що судження позивача про очевидно протиправний характер рішення має суб`єктивний характер та обумовлено його процесуальним становищем: особи, яка оскаржує рішеня.

Встановлення протиправності оскаржуваного рішення можливе лише на стадії розгляду справи по суті.

В той же час, порушене право заявника буде відновлено з моменту його порушення у разі ухвалення рішення на користь позивача, але лише при розгляді справи по суті.

Діюче законодавство містить достатній обсяг компенсаційних заходів, якими поновлюються права працівника у разі, коли буде встановлено факт видання незаконного наказу , звільнення чи відсторонення від посади тощо.

Таким чином, ураховуючи правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №800/521/17, та незазначення позивачем інших істотних обставин, крім тих, що зазначені у заяві, які б вказували, що невжиття таких заходів може ускладнити та/чи унеможливити виконання судового рішення суду у разі задоволення позову, суд у цій справі уважає, що вжиття заходів забезпечення позову в обраний заявником спосіб не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, викладені аргументи не є переконливими в розумінні приписів статті 151 Цивільного процесуального кодексу України ,

Висновки суду.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити за її безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149-150, 153, 260, пунктом 4 частини 1 статті 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського національного морського університету в особі відокремленого структурного підрозділу Чорноморського морського фахового коледжу Одеського національного морського університету про визнання наказу директора протиправним та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якщо ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя