справа 278/4354/23
У Х В А Л А

19 вересня 2023 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Євген Татуйко, розглянувши заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області та ОСОБА_2 про визнання незаконними рішень, їх скасування та визнання недійсним державного акту,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із зазначеною заявою, оглянувши яку приходжу до висновку, що підстав для відкриття провадження у справі на даний час немає, а заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Так заявник у прохальній частині зазначеного позову просить суд визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 689 від 28 грудня 1995 року в частині надання в постійне користування земельної ділянки площею 600 кв.м. по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 ; визнати недійсним і скасувати рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 214 від 24 квітня 1997 року в частині передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,06 га по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 ; визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЖТ № 043534 від 19 травня 1997 року на право приватної власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0600 га по АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Велика палата Верховного суду у постанові від 1 березня 2023 року в справі № 522/22473/15-ц (провадження № 12-13гс22) дійшла висновку про те, що вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту, лише якщо вона поєднується з позовною вимогою про стягнення коштів на користь позивача або про витребування майна з володіння відповідача (зокрема, на підставі частини першої статті 216, статті 387, частин першої, третьої статті 1212 Цивільного кодексу України).

Відтак, суд звертає увагу сторони позивача на те, що обрані заявником способи захисту цивільних прав, відповідно до усталеної судової практики не є ефективними, а відтак не призведуть до бажаних наслідків, у випадку задоволення позову. Враховуючи наведене, позивачу слід сформувати власні позовні вимоги відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та з урахуванням принципу ефективності обраних способів захисту права. Окрім цього, суд вказує позивачу на те, що п. 1 та п. 2 прохальної частини вищезгаданого позову не містить назви населеного пункту у якому розташовується оспорюваний об`єкт нерухомості, що, в свою чергу, призводить до невизначеності.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладені вище обставини суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з наданням позивам строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 185 ЦПК України, --

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву залишити без руху з наданням п`ятиденного строку для усунення недоліків зазначених в даному рішенні з дня отримання його копії.

Роз`яснити заявнику, що у випадку неусунення зазначених недоліків заява вважається неподаною та повертається авторові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Євген Татуйко