Справа № 199/1146/22
(2-др/199/49/23)
РІШЕННЯ

Іменем України

(додаткове)

15.09.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Хамула А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2023 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась представник позивача із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, а саме про стягнення з відповідача по справі судових витрат, понесених позивачем в ході розгляду цивільної справи №199/1146/22 (провадження №2/199/151/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди, а саме витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 27 000,00 гривень. Сторона позивача стверджує, що факт понесення та розмір заявлених до стягнення означених судових витрат підтверджуються доданими до заяви матеріалами.

З огляду на положення ст.270 ч.4 ЦПК України виклик сторін та інших учасників справи у судове засідання задля вирішення питання про ухвалення додаткового рішення не є обов`язковим. За таких обставин суд вважає також за можливе у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України провести судове засідання за відсутності сторін, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так судом встановлено, в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа №199/1146/22 (провадження №2/199/151/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди.

29 серпня 2023 року за наслідками розгляду вищевказаної цивільної справи по суті Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено заочне рішення суду, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а саме вирішено стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса останнього відомого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 73677,6 гривень, а також у порядку розподілу судових витрат по справі стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса останнього відомого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 992,4 гривень, вартість проведеної будівельно-технічної експертизи в розмірі 8128,89 гривень, а всього 9121,29 гривень. Питання про розподіл судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи до позовної заяви представник позивача долучила копію Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги адвокатом від 07 лютого 2022 року, укладеного між адвокатом Стребіж Анною Олегівною та ОСОБА_1 , як клієнтом, на підставі якого адвокат взяла на себе зобов`язання зі здійснення представництва клієнта, його інтересів у суді, та надання клієнту інших видів правової допомоги, передбаченої Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». В свою чергу, ОСОБА_1 зобов`язався своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих за цим договором послуг і додаткових витрат у розмірі та в строк, що окремо погоджені у Додатку №1 Договору та в інших додаткових угодах. Додаток №1 до вищезазначеного Договору визначає, що вартість здійснення адвокатом взятих на себе зобов`язань становить: 6 000,00 гривень складання позовної заяви, з терміном виконання з 07 лютого 2022 року до 15 лютого 2022 року, та 2 000,00 гривень участь в одному судовому засіданні, що сплачуються клієнтом не пізніше наступного дня після судового засідання.

Згідно п.5.2 Договору адвокат зобов`язаний після фактичного надання правової допомоги (або її частини) підготувати і надати (відправити) Клієнту два примірника Акта. При цьому сторони домовились, що Акт може складатись за будь-який період часу та включати в себе всі або частини видів правової допомоги, які були надані Адвокатом Клієнту протягом відповідного періоду часу. Клієнт протягом 3 (трьох) банківських днів після отримання двох примірників Акта зобов`язаний підписати Акт та повернути адвокату один примірник Акта, а у разі відмови від його підписання протягом вказаного строку надати Адвокату письмові зауваження та (або) заперечення до змісту Акта та (або) переліку вказаних в Акті видів наданих Клієнту правової допомоги.

До позовної заяви також долучено підписаний ОСОБА_1 та адвокатом Стребіж А.О. Акт №1 від 15 лютого 2022 року виконаних робіт за Договором про надання професійної правничої (правової) допомоги адвокатом від 07 лютого 2022 року із зазначенням виду правової допомоги у вигляді складення позовної заяви та квитанцію про сплату позивачем 6000,00 гривень на рахунок адвоката.

До поданої заяви про ухвалення додаткового рішення по справі представник позивача долучає укладений між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Стребіж А.О. Додатковий договір №1 від 22 травня 2023 року до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги адвокатом від 07 лютого 2022 року щодо збільшення вартості правової допомоги (гонорару) Адвоката за Договором про надання правової допомоги за участь в одному судовому засіданні до 3000,00 гривень.

Після розгляду справи, 30 серпня 2023 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Стребіж А.О. був складений Акт №2 виконаних робіт за Договором про надання професійної правничої (правової) допомоги адвокатом від 07 лютого 2022 року, яким сторони підтверджують, що Адвокат надав, а Клієнт прийняв (отримав) наступні види правової допомоги: захист прав та інтересів клієнта у судових засіданнях від 14.06.2022, 02.02.2023, 05.04.2023, 10.05.2023, 02.06.2023, 05.07.2023, 29.08.2023, гонорар склав 21000,00 (двадцять одна тисяча гривень, 00 копійок), однак відповідної квитанції про сплату вартості вищевказаних послуг з надання правової допомоги суду надано не було.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Нормами ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 4-5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.ч.1-3 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Положення ст.141 ч.4 ЦПК України визначають, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В свою чергу, нормою ст.270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ст.259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Оцінюючи дослідженні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для ухвалення відповідного судового рішення.

Аналізуючи встановлені фактичні обставини в контексті викладених вище норм процесуального законодавства, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

До правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16, постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року по справі №379/1418/18, від 13 грудня 2022 року по справі №695/2483/20.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року по справі №922/445/19, від 02 грудня 2020 року по справі №317/1209/19, від 22 січня 2021 року по справі №925/1137/19, від 03 лютого 2021 року по справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року по справі №753/1203/18, від 21 грудня 2022 року по справі №357/9210/18.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що судом з матеріалів справи достеменно встановлено і підтверджено факт укладення 07 лютого 2022 року між позивачем та адвокатом Стребіж А.О. Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги адвокатом, положеннями якого визначено конкретні види правової допомоги та їх вартість для позивача у вигляді 6000,00 гривень за складання позовної заяви та 2 000,00 гривень за участь в одному судовому засіданні, і саме такий розмір судових витрат було заявлено позивачем в тексті позовної заяви при наведені їх попереднього (орієнтовного) розрахунку, а також враховуючи надання представником позивача (адвокатом) вищевказаних послуг позивачу в повному обсязі (складення позовної заяви та участь представника у судових засіданнях від 14.06.2022, 02.02.2023, 05.04.2023, 10.05.2023, 02.06.2023, 05.07.2023, 29.08.2023), суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення, а отже і можливість задоволення такої заяви, однак частково шляхом зменшення вартості участі представника позивача у судових засідань із заявлених вже в ході розгляду справи 3000 гривень за одне судове засідання до первинно заявленої вартості в 2000 гривень за кожне судове засідання.

Частковість задоволення судом вимог заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення зумовлена тим, що представник обґрунтовує збільшення вартості її участі в кожному судовому засіданні з 2000 гривень до 3000 гривень укладенням 22 травня 2023 року додаткового договору №1 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги адвокатом від 07 лютого 2022 року. Однак при цьому представник оцінює також в розмірі 3000 гривень свою участь і в судовому засіданні від 14 червня 2022 року, яке відбулось ще до укладення такого додаткового договору №1, а тому мало б оплачуватись за попереднім тарифом в 2000 гривень. Зменшуючи до 2000 гривень вартість кожного з решти судових засідань, в яких взяла участь представник позивача, суд виходив з положень ст.141 ч.4 ЦПК України, оскільки зазначене збільшення вартості послуг з участі представника позивача в судових засіданнях є істотним порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком (збільшення на 50% відносно первинної тарифної ставки), а необхідність такого збільшення належним чином не мотивована та не обґрунтована, не узгоджується з принципами справедливості та розумності.

Відтак, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 14600 гривень (6000 гривень за складання позовної заяви + 2000 гривень за участь представника позивача в кожному з семи судових засідань, дати яких наведено вище).

На підстав викладеного та керуючись ст.ст.133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 270, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Стребіж Анни Олегівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

У порядку розподілу судових витрат по справі стягнути ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса останнього відомого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) в якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 14600,00 гривень.

У задоволенні іншої частини вимог заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М. Авраменко