Справа № 454/3366/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,

та представника заінтересованої особи Лаврів В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся в суд із заявою та просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що первинні облікові документи - книга обліку розрахунків по оплаті плати працівника дійсно належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує наступним.

Він неодноразово звертався з заявами для оформлення пенсії, однак йому було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що у наданих первинних документах за період роботи у колгоспі його ім`я записано " ОСОБА_2 " замість " ОСОБА_3 ".

Згідно книги обліку розрахунків по оплаті праці СПТзОВ "Лан" його ім`я записано " ОСОБА_2 " замість " ОСОБА_3 ". Проте у довідці даного Товариства від 30.03.2023р. №7 його ім`я прописано правильно.

Він звернувся в Українське бюро лінгвістичних експертиз та отримав експертний висновок від 26.05.2023р. №056/720-n згідно якого ім`я " ОСОБА_3 " є ідентичним імені "Степан".

Вказано помилка у трудових книжках не дає їй можливості оформити пенсію.

05.09.2023 представником ГУ ПФУ у Львівській області подано до суду відзив на заяву, в якій просить у задоволенні заяви відмовити у зв`язку із безпідставністю. Вказує, що законодавством чітко визначено порядок внесення змін та виправлень до трудових документів, при цьому окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності чи відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Встановлення зазначеного у заяві факту тягне за собою не тільки вирішення питання щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а й поширюється на інші правовідносини, пов`язані із призначенням пенсії, про що заперечує Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, що свідчить про наявність спору про право, а тому таке питання підлягає розгляду у порядку позовного провадження. Головним управлінням ПФУ у Львівській області фактично встановлено про відсутність права у заявника на пенсійне забезпечення у момент звернення до Пенсійного фонду, а заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатись у порядку цивільного судочинства, лише відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду, а тому заявником обрано невірний спосіб захисту порушеного права.

Заявник надав суду заяву в якій вказує, що заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи просить проводити без його участі.

Представник заінтересованої особи Лаврів В.В. просив відмовити у задоволенні заяви.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 12 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України також визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені та по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Згідно ч. 1 статті 28 ЦК України ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Як встановлено судом із копії книги обліку розрахунків по оплаті праці СПТзОВ "Лан" встановлено, що в такій книзі вівся облік виплати заробітної плати на ім`я « ОСОБА_1 ».

Разом з цим, з довідки СПТзОВ "Лан" №7 від 30.03.2023рю встановлено, що ОСОБА_1 працював у колгоспі з 01.07.1076р. по 31.10.1977р. та з 01.08.1983р. по 30.09.1977р. Дана довідка видана на підставі книг обліку та розрахунків за 1976-1977, 1983-1987 роки.

Як вбачається із свідоцтва про народження прізвище, ім`я та по батькові заявника « ОСОБА_1 »

Як встановлено із паспорта громадянина України такий видано на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, згідно трудової книжки НОМЕР_1 встановлено, що така видана на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/720-n від 26.05.2023р. встановлено, що ім`я " ОСОБА_3 " є ідентичним імені " ОСОБА_2 ".

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що незважаючи на наявну розбіжність у написанні у книги обліку виплати заробітної плати із іншими належними заявнику документами, згідно яких ім`я заявника зазначено як « ОСОБА_2 », належать ОСОБА_1 .

Щодо поданого ГУ ПФ України у Львівській області відзиву на заяву, згідно якого управління Пенсійного фонду вказує на наявність спору про право, оскільки вирішення заявленої ОСОБА_1 вимоги про встановлення факту належності йому книги обліку виплати заробітної плати поширюється і на правовідносини, пов`язані із питанням трудового (страхового) стажу та призначення пенсії, що в свою заперечується ГУ ПФ України у Львівській області, відтак дане питання підлягає розгляду в порядку позовного провадження, а заявником обрано невірний спосіб захисту порушеного або оспорюваного права суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема і належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (пункт 6 частини 1 статті 315 ЦПК України).

Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

В порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Суд звертає увагу на те, що заявник звернувся із заявою, в якій просить встановити факт належності йому трудової книжки, оскільки при зверненні до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії у представленій ним трудовій книжці виявлено помилки у написанні по батькові, внаслідок чого виникла розбіжність з іншими документами.

Тобто, фактично заявник звернувся до суду про встановлення факту належності йому трудової книжки з метою приведення у відповідність документів, необхідних для звернення у подальшому з питання призначення пенсії. У даному випадку заявником не ставиться питання підтвердження трудового (страхового) стажу, а лише підтвердження належності йому трудової книжки для реалізації права звернення щодо вирішення питання пенсійного забезпечення, відтак на даному етапі не вбачається спору про право.

Окрім того, як зазначає Верховний суд у постанові від 25 листопада 2020 року у справі № 636/4087/19 суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637 визначено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.

При цьому, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

У правовій позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17 зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки та інших трудових документів, оскільки записи у такі документи вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним.

Відтак, беручи до уваги також те, що встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації права пенсійного забезпечення, при цьому внести відповідні виправлення до зазначеного документа в позасудовому порядку заявник не має можливості, відтак подана заява підставна та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.12, 81, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заявлені вимоги задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що первинні облікові документи - книга обліку розрахунків по оплаті плати працівника на ім`я ОСОБА_1 дійсно належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: с.Равщина Червоноградського району Львівської області.

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, , місце знаходження: м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10.

Головуючий: Л. Ю. Фарина