ПОСТАНОВА

іменем України

23 травня 2023 року м. Кропивницький

справа № 396/14/21

провадження № 22-ц/4809/694/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Приватне підприємство «Агрофірма «Агроленд»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агрофірма «Агроленд» на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2023 року, у складі судді Русіної А.А.,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Приватного підприємства «Агрофірма «Агроленд» (далі по тексту - ПП «АФ Агроленд»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою.

В обґрунтування заявленого позову посилалася на те, що вона є власником земельної ділянки площею 6.72 га, розташованої на території Семенастівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії КР №25292, виданого 27.12.1999 на підставі рішення сесії Семенастівської сільської ради народних депутатів Новоукраїнського районну Кіровоградської області від 5 листопада 1999 року №44. На час видачі вищезазначеного державного акту на право приватної власності вона перебувала у шлюбі і мала прізвище « ОСОБА_2 », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища « ОСОБА_3 » від 10 січня 2020 року №5. Між нею та ПП «АФ Агроленд» укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований 30 березня 2012 року Управлінням Держкомзему у Новоукраїнському районі Кіровоградської області за №001506 зі строком дії до 15 листопада 2060 року. Згідно з п.9 укладеного договору між сторонами передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі. У разі бажання орендодавця отримати орендну плату в натуральній або відробітковій формі вона здійснюється за згодою сторін за цінами, які діють на час розрахунку або на час надання послуг. Розмір орендної плати становить 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земель. Зі сторони відповідача має місце систематичне порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати їй орендної плати, тому змушена звернутися з даним позовом до суду.

На її замовлення було проведено уточнений розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки, проіндексована нормативна грошова оцінка земельної ділянки №293, яка складає на 01.01.2012 133498 грн, на 01.01.2013 133498 грн на 01.10.2014 133498 грн, на 01.01.1915 166748 грн, на 01.01.2016 200081 грн, на 01.01.2017 200081 грн. У 2018-2020 роках нормативно грошова оцінка земельної ділянки не змінювалася та складає 200081 грн. З урахуванням уточненого розрахунку нормативної грошової оцінки, яка була проведена на її замовлення, позивачем проведено розрахунок орендної плати за період 2012-2020 років за користування відповідачем належною їй земельною ділянкою, за яким їй невиплачена орендна плати у розмірі 47029 грн 41 коп.

Вказувала, що копія нотаріально посвідченої заяви, наданої нею ОСОБА_4 про отримання від неї орендної плати за земельну ділянку у сумі 200000 грн та складений нею заповіт на ОСОБА_4 на земельну ділянку є неналежними доказами сплати орендної плати, оскільки зазначена заява не має відношення до вказаного договору оренди землі, разом з тим в ній відсутні реквізити, що пов`язують її з цим договором, крім того фізична особа ОСОБА_4 не має відношення до юридичної особи ПП «АФ Агроленд», керівником якого є ОСОБА_5 . Посилаючись на зазначені обставини просила суд розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_1 та ПП «АФ Агроленд», зареєстрований в Управлінні Держкомзему в Новоукраїнському районі 30 березня 2012 року за №1506, щодо земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:1484, площею 6,72 га ріллі, розташованої на території Семинастівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області; стягнути з ПП «АФ Агроленд» на її користь заборгованість по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 47029, 41 грн.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2023 року позов задоволено частково. Розірвано договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_1 та ПП «АФ Агроленд», зареєстрований в Управлінні Держкомзему в Новоукраїнському районі 30 березня 2012 року за №1506, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:1484 площею 6,72 га ріллі, розташованої на території Семинастівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Стягнуто з ПП «АФ Агроленд» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі у розмірі 14496,12 грн та судовий збір у розмірі 518,26 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ПП «АФ Агроленд» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

ОСОБА_1 направила до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу ПП «АФ Агроленд»залишити без задоволення, а рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2023 року - без змін. Вважала, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача адвокат Репело О.В. підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Адвокатка Вишня Г.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 6.7201 га, кадастровий номер 0:02:00061484, яка знаходиться на території Семенастівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії КР №25292, виданого 27 грудня 1999 року на підставі рішення сесії Семенастівської сільської ради народних депутатів Новоукраїнського районну Кіровоградської області від 05 листопада 1999 року №44, а також витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03 жовтня 2019 року №НВ-019 (т.1 а.с.8, 11).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 10 січня 2020 року №5 на момент видачі зазначеного державного акту на право приватної власності позивачка перебувала у шлюбі і мала прізвище « ОСОБА_2 » (т.1 а.с.15).

Між ОСОБА_1 та ПП «АФ Агроленд» було укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований 30 березня 2012 року Управлінням Держкомзему у Новоукраїнському районі Кіровоградської області за №001506. Згідно з п.8 договору зазначений договір оренди укладався на 60 років, починаючи із терміну його державної реєстрації і до 15 листопада 2060 року. Відповідно до п.9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі. У разі бажання орендодавця отримати орендну плату в натуральній або відробітковій формі вона здійснюється за згодою сторін за цінами, які діють на час розрахунку або на час надання послуг. Розмір орендної плати становить не менше 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земель, переданих в оренду. Пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня щорічно, а у п.39 вказано, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. В прикінцевих положеннях договору зазначено, що цей договір набуває чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації. Спірний договір зареєстровано 30 березня 2012 року за №001506 (т.1 а.с.9).

Відповідно до уточненого розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки проіндексована нормативна грошова оцінка земельної ділянки №293, яка належить ОСОБА_1 , станом на 01.01.2012 складала 133498 грн, на 01.01.2013 - 133498 грн, на 01.10.2014 - 133498 грн, на 01.01.1915 - 166748 грн, на 01.01.2016 - 200081 грн, на 01.01.2017 - 200081 грн. У 2018-2020 роках нормативна грошова оцінка земельної ділянки не змінювалася та складала 200081 грн (т.1 а.с.16-21).

До матеріалів справи стороною позивача додано нотаріально посвідчену заява від 08 грудня 2011 року, за якою ОСОБА_1 , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, без будь-якого примусу, (фізичного чи психологічного тиску), з боку інших осіб, отримала від ОСОБА_4 орендну плату за земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Семенастівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, належну їй на підставі державного акту серії КР №25292, площею 6,72 га, виданого Семенастівською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області 27 грудня 1999 року, зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №293, у сумі 200000 грн і будь-яких матеріальних (фінансових) претензій до ОСОБА_4 до 08 грудня 2060 позивачка не матиме. Цією ж заявою ОСОБА_1 зобов`язалася у разі зняття мораторію на розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення по першій вимозі ОСОБА_4 переоформити вказану земельну ділянку на неї або на вказану нею особу (т.1 а.с.23).

17 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до ПП «АФ Агроленд» з претензійним листом з вимогою сплатити їй заборгованість по орендній платі за період 2012-2020 роки у розмірі 47029,41 грн, оскільки за вказаний період відповідачем жодного разу не була сплачена їй орендна плата за користування орендованою земельною ділянкою на підставі укладеного між ними договору оренди земельної ділянки від 30 березня 2012 року (т.1 а.с.27-28).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач не виконав обов`язок по сплаті орендної плати, тобто допустив істотне порушення умов договору, тому доводи позивача про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині розірвання договору оренди та частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості по орендній платі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За змістом статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата є однією з істотних умов договору оренди землі.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17, провадження №61-41932сво18, сформульовано висновок, що частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що несплата орендної плати охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 03 липня 2019 року у справі №289/12204/17, провадження №14-246цс19, від 19 червня 2019 року у справі №289/718/18, провадження №14-126цс19, вказувала, що однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати (пункт «д» частини першої статті 141 ЗК України).

Належними доказами сплати коштів за оренду є: видатковий касовий ордер, виписаний орендарем та підписаний орендодавцем; видаткова накладна, підписана сторонами; довідка, видана податковою інспекцією, про наявність сплати коштів із земельного податку та оренди землі.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, встановивши факт істотного порушення договору оренди земельної ділянки, що полягає у систематичній несплаті орендної плати за 2012-2020 роки; приймаючи до уваги, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів неотримання орендної плати з вини позивачки, колегія дійшла висновку про наявність підстав для розірвання договору

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що надана стороною позивача нотаріально посвідчена заява не підтверджує факт отримання позивачкою коштів наперед в рахунок орендної плати за спірним договором оренди у розмірі 200000 грн, враховуючи те, що дана заява посвідчена 08 грудня 2011 року, тобто раніше, ніж укладено між сторонами договір 30 березня 2012 року, а також надана фізичній особі ОСОБА_4 , яка хоч і працювала на час написання цієї заяви у ПП «АФ Агроленд» бухгалтером, про що свідчить копія трудової книжки ОСОБА_4 (т.2 а.с.39-42), однак відсутні докази, що кошти у розмірі 200000 грн, видані позивачці під час нотаріального посвідчення заяви, отримані від ПП «АФ Агроленд», відсутні будь-які бухгалтерські документи про передачу цих коштів відповідачем, відсутні докази надання повноважень вчиняти такі дії в інтересах відповідача, керівником якого є ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Тому правильним є висновок суду першої інстанції про те, що виплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, систематичне невиконання якої є підставою для його розірвання, оскільки орендодавець не отримав того, на що він розраховував при укладенні договору, а тому є підстави для застосування до спірних правовідносин положення статті 32 Закону України «Про оренду землі» і статті 141 ЗК України та розірвання договору оренди, який був укладений між ОСОБА_1 та ПП «АФ Агроленд» і зареєстрований в Управлінні Держкомзему в Новоукраїнському районі 30 березня 2012 року.

Крім того, установивши систематичність порушення відповідачем умов договору, суд першої інстанції обґрунтовано погодився з розрахунком позивача та дійшов висновку про наявність підстав для стягнення орендної плати за період 2018 - 2020 роки у розмірі 4832,04 грн (200081*3%-19,5%), тобто за три роки у сумі 14496,12 грн, оскільки інші позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за 2012-2017 роки задоволенню не підлягають у зв`язку із пропуском строку позовної давності, про що 21.12.2021 представником відповідача було подано заяву (т.1 а.с.113).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агрофірма «Агроленд» залишити без задоволення, а рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2023 рокубез змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 червня 2022 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

О.Л. Карпенко