ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8984/23 Справа № 2-2452/11 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Зайцева С. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року місто Дніпро Дніпропетровської області

Єдиний унікальний номер 2-2452/11

Номер провадження 22-ц/803/8984/23

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Барильської А.П., Максюти Ж.І.

за участю секретаря: Паромової О.О.

учасники справи :

позивач ПАТ КБ «ПриватБанк»

відповідачі ТОВ «Українське фінансове агенство «Верус», ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі Дніпропетровської області з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Манукян Георгій Георгійович, на рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 10 липня 2012 року головуючого судді Ткаченко Н.В. по цивільній справі про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2009 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агенство «Верус» (далі-ТОВ «Українське фінансове агенство «Верус»), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором .

Позов мотивований тим, що 22 вересня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2008-ПМ-65, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 200 000 доларів США, в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню отриманих коштів, сплати відсотків та виконання інших зобов`язань в обумовлені договором розмірах та строки повернення.

З метою забезпечення виконання зобов`язання позичальника за укладеним кредитним договором, між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 2008-ПМ/65 від 22 вересня 2008 року, відповідно до якого поручитель взяв на себе зобов`язання нести солідарно майнову відповідальність у разі невиконання позичальником зобов`язань.

Також, в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 , 12 січня 2009 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Українське фінансове агенство «Верус» був укладений договір поруки № 467 та додаток № 1 до нього, відповідно до якого останнє взяло на себе зобов`язання нести відповідальність перед банком у разі невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором в загальному розмірі 200 грн. Внаслідок неналежного виконання позичальником ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань станом на 15 травня 2009 року виникла заборгованість в розмірі 253 209,57 доларів США, яка складається з: 200 000 доларів США заборгованість за кредитом, 24 353,69 доларів США заборгованість по процентам, 14 200,73 доларів США заборгованість по комісії, 2 566,32 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, також позивачем були нараховані штрафи 32,79 доларів США (фіксована частина) та 12 056,04 доларів США (процентна складова).

Просили стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 253 209, 57 доларів США за кредитним договором № 2008-ПМ-65 від 22 вересня 2008 року та судові витрати; стягнути солідарно з ТОВ «Українське фінансове агенство «Верус», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КБ «ПриватБанк» 200 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 10 липня 2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором № 2008-ПМ-65 від 22 вересня 2008 року станом на 15 травня 2009 року в розмірі 1 927 278, 07 грн, що є еквівалентом 241 120,74 доларів США, яка складається з: 200 000 доларів США заборгованість за кредитом, 24 353,69 доларів США заборгованість по процентам, 14 200,73 доларів США заборгованість по комісії, 2 566,32 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором та на користь держави судовий збір в розмірі 3219 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Манукян Г.Г., просить скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_1 та судового збору, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у скасованій частині, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування доводів скарги, зокрема зазначено, що вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2013 року, який набрав законної чинності, ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 358, ч. 2 ст. 358 та ч.3 ст. 358 КК України та згідно цього вироку встановлено, що ОСОБА_3 22 вересня 2008 року, знаходячись в приміщенні відділення «Дом Губернатора» ПАТ КБ «ПриватБанк», без відома та згоди ОСОБА_1 внесла завідомо неправдиві відомості в бланк кредитного договору № 2008-ПМ-65 від 22 вересня 2008 року, а також в цей же день без відома та згоди ОСОБА_2 внесла завідомо неправдиві відомості в бланк договору поруки № 2008-ПМ/64 від 22 вересня 2008 року, шляхом підписання цих договорів від імені вказаних осіб, чим підробила вказані документи та використала їх. Крім того, 14 березня 2014 року Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська по справі № 201/6162/13-ц, з урахуванням вищезазначеного вироку, ухвалене рішення, яким зокрема, визнано недійсним кредитний договір № 2008-ПМ-65, укладений від 22 вересня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк»,рішення набрало законної сили 16 червня 2014 року. З урахуванням зазначеного, відсутні правові підстави для покладання на відповідача ОСОБА_1 відповідальності за кредитним договором № 2008-ПМ-65 від 22 вересня 2008 року, який останньою не укладався та не підписувався. Крім того, зазначено, що відповідач ОСОБА_1 під час розгляду справи у суді першої інстанції не була повідомлена належним чином про день та час розгляду справи, тому, не мала можливості подати до суду пояснення та докази на спростування заявлених позивачем аргументів.

Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники судового розгляду у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи ( т. 2 а.с. 6-8,9-11).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 ст.247 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором до відповідача ОСОБА_1 , тому апеляційним судом рішення суду першої інстанції в іншій частині не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам оскаржуване рішення суду не відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги ,суд першої інстанції виходив з доведеності укладення 22 вересня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кредитного договору № 2008-ПМ-65 ,відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 200 000 доларів США, в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню отриманих коштів, сплати відсотків, виконання інших зобов`язань в обумовлені договором розмірах, строки повернення до 22 вересня 2013 року, та не виконання позичальником взятих зобов`язань по кредитному договору.

З такими висновками суду повністю погодитись не можна з огляду на наступне .

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до вимог ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми(договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

У відповідності до вимог ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач, як на підставу задоволення позовних вимог у позовній заяві послався на те, що 22 вересня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2008-ПМ-65, за умовами якого відповідач ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 200 000 доларів США зі строком повернення до 22 вересня 2013 року та сплатою відсотків за користування кредитом, а на підставі договору поруки № 2008-ПМ/64 від 22 вересня 2008 року, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 , останній поручився за виконання ОСОБА_1 умов вказаного кредитного договору (т.1 а.с. 1).

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2013 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 358, ч. 2 ст. 358 та ч.3 ст. 358 КК України та згідно цього вироку встановлено, що ОСОБА_3 22 вересня 2008 року, знаходячись в приміщенні відділення «Дом Губернатора» ПАТ КБ «ПриватБанк», без відома та згоди ОСОБА_1 внесла завідомо неправдиві відомості в бланк кредитного договору № 2008-ПМ-65 від 22 вересня 2008 року, а також в цей же день без відома та згоди ОСОБА_2 внесла завідомо неправдиві відомості в бланк договору поруки № 2008-ПМ/64 від 22 вересня 2008 року, шляхом підписання цих договорів від імені вказаних осіб, чим підробила вказані документи та використала їх (т. 1 а.с. 199-204).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2013 року вказаний вирок в частині вирішення цивільного позову ПАТ КБ «ПриватБанк» скасовано, а справу у вказаній частині направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства до суду першої інстанції, а в решті вирок залишено без змін (214-218).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2012 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № 2008-ПМ-65 від 22 вересня 2008 року та судового збору скасовано та у скасованій частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову. В решті рішення суду залишено без змін (т.1 а.с. 225-227).

Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 14 березня 2014 року, зокрема, визнано недійсним кредитний договір № 2008-ПМ-65, укладений 22 вересня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк». Рішення набрало законної сили 15 жовтня 2014 року (т.1 а.с. 306-308).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи вищезазначене та те,що саме ОСОБА_3 підробила кредитний договір № 2008-ПМ-65 від 22 вересня 2008 року від імені ОСОБА_1 , про що зазначено у вищевказаному вироку,який набрав законної сили, апеляційний суд вважає,що підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором немає,оскільки вона не підписувала та не укладала вказаний кредитний договір,а тому позовні вимоги є безпідставними .

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, враховуючи встановлені обставини, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, тому, відповідно до вимог статті 376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості за кредитним договором № 2008-ПМ-65 від 22 вересня 2008 року станом на 15 травня 2009 року в розмірі 1 927 278, 07 грн, що є еквівалентом 241 120,74 доларів США, яка складається з: 200 000 доларів США заборгованість за кредитом, 24 353,69 доларів США заборгованість по процентам, 14 200,73 доларів США заборгованість по комісії, 2 566,32 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором та солідарного стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в розмірі 3219 грн, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до статей 141, 382 ЦПК України з ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, понесені ОСОБА_1 у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 2550 грн (1700х150%=2550) ( т.2. а.с. 313).

Керуючись ст.ст. 374,376,381,382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Манукян Георгій Георгійович, задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 10 липня 2012 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» суми заборгованості за кредитним договором № 2008-ПМ-65 від 22 вересня 2008 року станом на 15 травня 2009 року в розмірі 1 927 278, 07 грн, що є еквівалентом 241 120,74 доларів США, яка складається з: 200000 доларів США заборгованість за кредитом, 24353,69 доларів США заборгованість по процентам, 14200,73 доларів США заборгованість по комісії, 2566,32 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором та солідарного стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в розмірі 3219 грн скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати по сплаті судового збору, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят ) грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Судді: