ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3775/23 Справа № 209/1631/18 Суддя у 1-й інстанції - Решетник Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Верченко Ольга Олександрівна, на ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 січня 2023 року в цивільній справі номер 209/1631/18 за скаргами ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янсього району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - Чувило Євгена Олександровича, стягувач: ОСОБА_2 , про накладення арешту на грошові кошти та про визнання дій державного виконавця неправомірними щодо звернення стягнення на кошти заробітної плати, подані в порядку статті 447 ЦПК України,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 зі скаргами на дії державного виконавця Дніпровського ВДВС у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чувила Євгена Олександровича, стягувач: ОСОБА_2 , про накладення арешту на грошові кошти та про визнання дій державного виконавця неправомірними щодо звернення стягнення на кошти заробітної плати, подані в порядку статті 447 ЦПК України, в обґрунтування вимог скарг зазначав, що судовим наказом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 червня 2018 року у справі №209/1631/18 з ОСОБА_1 стягуються на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.06.2018 року до досягнення повноліття дитини.

Постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровьської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Курилом Володимиром Володимировичем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладання арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

13.12.2022 року адвокатом заявника надіслана заява до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з метою повідомлення, що на рахунок НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 , в АТ КБ «ПриватБанк» надходить заробітна плата, проханням зняти арешт з коштів, що розміщені на зарплатному рахунку ОСОБА_1 , номер рахунок НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», що накладений у виконавчому провадженні №56861268 на підставі постанови про арешт коштів боржника від 24.08.2022 року.

Листом 21.12.2022 року начальник відділу Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровьської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Євген Кривенький повідомив, що підстави для зняття арешту з коштів боржника на даний час відсутні.

04.01.2022 року, не зважаючи на вимоги ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснив звернення стягнення в сумі 136419,50 грн на арештовані кошти та їх списання з рахунку скаржника в повному розмірі для погашення заборгованості в межах виконавчого провадження.

Скаржник просив суд:

зобов`язати старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чувила Євгена Олександровича, скасувати арешт з коштів, що розміщені на зарплатному рахунку ОСОБА_1 , номер рахунка НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», що накладений у виконавчому провадженні №56861268 на підставі постанови про арешт коштів боржника від 24.08.2022 року;

визнати неправомірними дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чувила Євгена Олександровича, щодо звернення стягнення на кошти заробітної плати ОСОБА_1 в сумі 136419,50 грн, які були стягнуті з рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

зобов`язати державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чувила Євгена Олександровича, повернути неправомірно стягнуті кошти заробітної плати ОСОБА_1 в сумі 136419,50 грн, які були стягнуті з рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , для отримання зарплатних виплат.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 січня 2023 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського ВДВС у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чувила Євгена Олександровича, стягувач: ОСОБА_2 , про накладення арешту на грошові кошти, подану в порядку статті 447 ЦПК України відмовлено.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 січня 2023 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського ВДВС у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чувила Євгена Олександровича, стягувач: ОСОБА_2 , про визнання дій державного виконавця неправомірними щодо звернення стягнення на кошти заробітної плати, подану в порядку статті 447 ЦПК України відмовлено.

Із вказаними ухвалами не погодився скаржник ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Верченко О.О., подав апеляційні скарги, в яких просив апеляційний суд скасувати ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 січня 2023 року у справі за скаргами ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського ВДВС у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чувила Євгена Олександровича, стягувач: ОСОБА_2 , подані в порядку статті 447 ЦПК України (справа №209/1631/18, провадження №4-с/209/2/23 та №4-с/209/4/23), постановити ухвалу, якою задовольнити скарги у повному обсязі.

Зазначає, що під час подачі скарг до суду разом із скаргами скаржник надав довідку отриману з АТ КБ «ПриватБанк», в якій зазначено що, картковий рахунок НОМЕР_1 у наведеному банку, відкритий з метою отримання заробітної плати та інших платежів. Тобто судом взагалі не досліджувався наведений доказ.

Крім того суд не надав належної оцінки дослідженому документу, а саме постанові від 21.09.2022 року, ВП №56861268, якою звернуто стягнення на доходи боржника, який отримує дохід у ВЧ, куди державним виконавцем було направлено виконавчий лист для виконання.

Вважає, що судом не враховано, що державний виконавець має право щомісячно отримувати звіти щодо виконання судового рішення та розуміти правову природу (статус) грошових коштів, на які він у даному випадку наклав незаконно арешт.

Постановляючи незаконні та необґрунтовані ухвали, судом також не враховувалось, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки щомісячних звітів про виконання судового рішення.

Від Дніпровського ВДВС у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив на апеляційні скарги, в якому ВДВС просив у задоволенні апеляційних скарг відмовити у повному обсязі, ухвали суду першої інстанції залишити в силі.

Відповідно до частини 4 статті 360 ЦПК України до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

До відзиву Дніпровського ВДВС у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не додано доказів надсилання (надання) його копій іншим учасникам справи, тому апеляційний суд не приймає до уваги такий відзив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду державний виконавець Чувило Є.О. апеляційні скарги не визнав, просив ухвали суду залишити без змін, апеляційні скарги без задоволення.

В судове засідання апеляційного суду заявник ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю (а.с. 224).

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 223).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю нез`явившихся осіб.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтями 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 27 червня 2018 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за заявою ОСОБА_2 виданий судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП не відомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (інші відомості суду не відомі), на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (інші відомості суду не відомі), аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.06.2018 року до досягнення повноліття дитини (а.с. 36-36зв.).

17.07.2018 року вказаний судовий наказ пред`явлений ОСОБА_2 до Дніпровського ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області, що підтверджується заявою ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження (а.с. 35-35зв.).

Постановою державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області Курилом В.В. від 26.07.2018 року відкрито виконавче провадження №56861268 з примусового виконання судового наказу №209/1631/18 (а.с. 42-42 зв.).

З матеріалів виконавчого провадження ВП №56861268 вбачається, що станом на 30.09.2021 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів становить 103096,80 грн (а.с. 72, 73).

Постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Курила В.В. від 28.10.2021, ВП №56861268 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладання арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) (а.с. 7-7зв., 21-21зв., 77-77зв.).

03.11.2021 року боржник ОСОБА_1 на запит Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, в провадженні якого перебувала справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП, отримав в Дніпровському ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області усі копії матеріалів виконавчого провадження ВП №56861268 (а.с. 81).

У зв`язку із мобілізацією, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_4 Міністерства оборони України від 12.05.2022 року №122 солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини (а.с. 109).

Постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Курила В.В. від 21.09.2022 року, ВП №56861268, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , який отримує дохід у ВЧ НОМЕР_4 (а.с. 88-88зв.).

Відповідно до розрахунку заборгованість боржника ОСОБА_1 із сплати аліментів згідно з судовим наказом станом на 21.12.2022 року становить 125793,75 грн, штраф за несплату аліментів 71996,47 грн, виконавчий збір на користь держави 14399,29 грн (а.с. 94-96).

13.12.2022 року виконавцем сформовано платіжну вимогу про безспірне списання з рахунку боржника в АТ КБ «ПриватБанк» коштів в сумі 136419,55 грн, частина яких в сумі 1258793,75 грн згідно з розпорядженням державного виконавця направлена стягувачу ОСОБА_2 , а інша частина в сумі 10625,75 грн направлена на погашення виконавчого збору (а.с. 109, 141, 142).

Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 станом на 07.12.2022 року має в

АТ КБ «ПриватБанк» картку НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ), на яку отримує зарплатні виплати. Також на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка

виплата (переказ). Зазначено номер рахунку ОСОБА_1 . 34188589 (а.с. 6, 20, 115).

Постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чувила Є.О. від 06.01.2023 року, ВП №56861268, стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 12573,37 грн (а.с. 88-88зв.).

Відповідно до листа Дніпровського ВДВС у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.01.2023 року повідомлено, що відповідно до наказу Міністерства юстиції від 16.11.2022 року №5128/5 Дніпровський ВДВС у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області виведено зі складу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та введено до складу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 33).

Відмовляючи в задоволенні скарг, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення вимог скаржника ОСОБА_1 . Судом встановлено, що відсутні докази того, що арешт накладено на кошти, які є, саме заробітною платою (грошовим утриманням) скаржника ОСОБА_1 , розміщені на рахунку в банку, звітів про відрахування із заробітної плати (грошового утримання) матеріали справи не містять, скаржником не надано державному виконавцю та суду підтверджуючих документів, які свідчать про правову природу коштів, що зараховувалися та знаходилися на його рахунку в АТ КБ «Приватбанк», а також не надано доказів отримання ним виплат у спірній сумі як грошового забезпечення військовослужбовця.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Порядок виконання судових рішень та повноваження виконавців при вчиненні виконавчих дій визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 6, 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження, крім іншого, має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

При цьому стаття 48 Закону №1404-VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника . Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом

10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону №1404-VIII підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої, шостої статті 71 Закону «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому сімейним законодавством. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.

Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном (частина перша статті 195 СК України).

Постановою Кабінету Міністрів України № 146 від 26 лютого 1993 року (із змінами згідно постанови №1263 від 11.11.2022 року) затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб (далі - Перелік №146).

Згідно постанови ВП ВС від 20 квітня 2022 року у справі №756/8815/20, порядок звернення стягнення на заробітну плату визначається Законом №1404-VIII та розділом Х «Звернення стягнення на заробітну плату та інші види доходів боржника» Інструкції у відповідності до яких про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи (частина третя статті 68 Закону №1404-VIII). При цьому у відповідності до пунктів 4, 8 та 9 розділу Х Інструкції контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника здійснюється виконавцем за власною ініціативою (пункт 4 розділу Х Інструкції), а за кожною постановою про стягнення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, щомісяця та після закінчення строку відповідних виплат або у разі звільнення працівника подається окремий звіт про здійснені відрахування та виплати за встановленою формою встановленою у додатку 9 до Інструкції). Звіт про здійснені відрахування та виплати долучається до матеріалів виконавчого провадження. Зазначений додаток №9 передбачає період звіту, розмір нарахованої заробітної плати, розмір утриманих податків та інших обов`язкових платежів, відсоток стягнення та утриману суму на погашення боргу за виконавчим провадженням. Таким чином, законодавство покладає зобов`язання з контролю за виконанням стягнення з доходів боржника як на підприємство, установу, організацію, фізичну особу-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати, та зобов`язано направляти виконавцю щомісячні звіти про відрахування з таких доходів, так і на виконавця, який здійснює контроль шляхом отримання таких звітів та їх перевірки з точки зору правильності нарахувань та розміру стягнення. Саме такий звіт надає виконавцю можливість контролю за сумами заробітної плати, які нараховані боржнику за місцем отримання доходів та сумами стягнення, які здійснюються з цього доходу.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74 Закону).

Згідно з ч. 1ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на наведені норми закону та обставини справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення скарг.

Щодо доводів апеляційної скарги про незаконне накладення арешту на рахунок скаржника та стягнення коштів, а також не дослідження доказу довідки АТ КБ «Приватбанк», апеляційний суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк станом на 07.12.2022 року ОСОБА_1 має в АТ КБ «ПриватБанк» картку номер НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ), на яку отримує зарплатні виплати. Також на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ).

Відтак, суд першої інстанції дослідив наданий доказ та дав йому правову оцінку, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 не доведено, що арешт накладено на кошти, які є, саме заробітною платою (грошовим утриманням) скаржника, розміщені на рахунку в банку, звітів про відрахування із заробітної плати (грошового утримання) матеріали справи не містять, скаржником не надано державному виконавцю та суду підтверджуючих документів, які свідчать про правову природу коштів, що зараховувалися та знаходилися на його рахунку в АТ КБ «Приватбанк», а також не надано доказів отримання ним виплат у спірній сумі як грошового забезпечення військовослужбовця.

Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції також дійшов правильного висновку, що дії державного виконавця є правомірними, оскільки вони вчинені відповідно до закону в межах його повноважень.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

Інші, наведені в апеляційних скаргах, доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції, висновків суду не спростовують та переважно зводяться до незгоди із встановленими судом обставинами, та спрямовані на переоцінку доказів у справі.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судові рішення, які відповідають вимогам закону.

Підстав для їх скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, витрати ОСОБА_1 по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційних скарг, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Верченко Ольга Олександрівна, залишити без задоволення, ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 січня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01.06.2023 року.

Судді: