Справа № 529/1425/23
Провадження № 2-з/529/8/23
УХВАЛА

про забезпечення позову

20 вересня 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Кириченко О.С.,

за участі секретаря судового засідання - Бурлиги Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька Полтавської області заяву заступника керівника Диканської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про забезпечення позову у цивільній справі за позовом заступника керівника Диканської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Диканської окружної прокуратури Полтавської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки.

Разом з позовом, заступник керівника Диканської окружної прокуратури подав до суду заяву про забезпечення позову в якій останній просить накласти арешт на належну ОСОБА_1 на праві приватної власності 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :30:002:0614, площею 0,1879 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Диканської ОТГ Полтавської області та заборонити ОСОБА_1 розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :30:002:0614 з іншими земельними ділянками.

В обґрунтування заяви зазначено, що прокуратурою за результатами вивчення питання законності використання громадянкою Російської Федерації ОСОБА_1 земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території Диканської селищної ради виявлено порушення вимог земельного законодавства.

Встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою Російської Федерації, та на підставі рішення Диканського районного суду Полтавської області від 18.04.2018 по справі №529/226/18 за ОСОБА_2 визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину земельної ділянки після смерті матері ОСОБА_3 . На підставі цього ж рішення, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який був чоловіком померлої ОСОБА_3 , та відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України мав право на обов`язкову частку у спадщині після смерті дружини, право власності на іншу 1/2 частину земельної ділянки визнано за ОСОБА_1 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано право спільної часткової власності у розмірі 1/2 частини на земельну ділянку з кадастровим номером :30:002:0614 площею 0,1879 га.

Враховуючи, що громадянка ОСОБА_1 , будучи громадянкою Російської Федерації, упродовж року після набуття права власності на спірну земельну ділянку не виконала покладений на неї обов`язок по її відчуженню, то на даний час у держави, в особі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, виникло право на її конфіскацію у власність держави та подальшого розпорядження нею.

Будь-яке подальше відчуження ОСОБА_1 як громадянкою Російської Федерації спірної земельної ділянки порушуватиме права держави в особі уповноваженого органу на набуття її у власність держави, шляхом конфіскації, оскільки особливо в умовах воєнного часу дані земельні ділянки мають використовуватись насамперед для забезпечення продовольчих потреб громадян України.

Тому, враховуючи, що спірна земельна ділянка на даний час знаходиться у власності громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 з порушенням вказаних норм, є підстави для забезпечення даного позову, оскільки існує можливість її відчуження третім особам, зміни конфігурації (об`єднання, поділу), вчинення інших дій, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про повернення земельної ділянки державі.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглянута судом без повідомлення учасників справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову, виходячи з наступного.

Згідно з частинами 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії (п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У відповідності до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчинення певних дій може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача, який звернувся до суду в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастр у Полтавській області, оскільки ОСОБА_1 як громадянин російської федерації може відчуджити земельну ділянку іншим особам, змінити конфігурацію, чи вчинити інші дії, що зможуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, та призведе до наслідків завдання збитків позивачу, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву заступника керівника Диканської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :30:002:0614 площею 0,1879 га, яка розташована на території Диканської селищної ради Полтавської області та належить на праві приватної власності громадянці Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :30:002:0614 площею 0,1879 га.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 ЦПК України копію ухвали про забезпечення позову одночасно з направленням заступнику керівника Диканської окружної прокуратури Полтавської області направити для негайного виконання Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 157 ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів з дня її постановлення, якщо на неї не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий О.С. Кириченко