У Х В А Л А

Іменем України

01 червня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Сенюти В.О.,

при секретарі: Омельченко К.О.,

за участю:

відповідача та

представника третьої особи, яка

не заявляє самостійні вимоги щодо

предмета спору: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Южди Сергія Миколайовича про розподіл судових витрат, заяву представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 - адвоката Южди Сергія Миколайовича про розподіл судових витрат у справі №754/11045/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Деснянського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Южди С.М. надійшла уточнена заява про розподіл судових витрат. Подану заяву обґрунтовано тим, що представництво відповідача у даній справі, а також підготовку матеріалів для відзиву на позовну заяву, зібрання у справі доказів та подання до суду, підготовку повідомлення третьої особи про відкриття провадження у справі та заяви про залучення до участі у справі третьої особи здійснював та здійснює адвокат Южда С.М. на підставі укладеного з ОСОБА_1 договору про надання правової допомоги від 15.11.2021 року. На підставі викладеного, просить стягнути з позивача 31000,00 грн. витрати на правову допомогу.

Крім того, до суду надійшла уточнена заява про розподіл судових витрат від представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ФОП ОСОБА_2 - адвоката Южди С.М. подану заяву обґрунтовує тим, що представництво третьої особи та відповідача у даній справі, а також підготовку матеріалів для пояснення третьої особи щодо позову та відзиву на позовну заяву та зібрання доказів для подання до суду здійснює адвокат Южда С.М. на підставі укладеного договору про надання правової допомоги від 15.11.2021 року.

В судовому засіданні відповідача ОСОБА_1 , який діє від свого імені та як представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ФОП ОСОБА_2 подані заяви підтримав, просив задовольнити.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяв повідомлені належним чином.

Від представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Ющенко О.О. надійшли заперечення на заяву про розподіл судових витрат. Вказала, що у заяві не зазначено які саме дії позивача є необґрунтованими, додаток № 1 до договору про надання правової допомоги б/н від 15.11.2021 року між ФОП ОСОБА_4 та адвокатом Южда С.М. містить посилання на п. 4.1. Договору про надання правової допомоги від 27.12.2021 року, який матеріали справи не містить.

Вислухавши пояснення відповідача та представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ФОП ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно письмових матеріалів справи, 24.05.2023 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ФОП ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

За ч. 9 ст. 141 ЦПК, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, виходячи з означених норм цивільно-процесуального законодавства, підставою для стягнення компенсації судових витрат при постановленні ухвали суду про залишення позову без розгляду, є встановлення судом необґрунтованих дій позивача (ч.5 ст. 142 ЦПК України), а також у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони (ч.6 ст. 142 ЦПК України, ч. 9 ст. 141 цього Кодексу).

Зловживання правами характеризуються умислом порушити порядок цивільного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Зловживання процесуальними правами - це умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст.ст. 55, 124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету обмеження прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Так, Верховний Суд у постанові від 14 січня 2021 року зазначив про те, що для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Процесуальні дії позивача, спрямовані на захист її порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, також не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист.

Крім того, судом не було визнано позов завідомо безпідставним відповідно до положень ст. 44 ЦПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що письмові матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності обставин передбачених ч. 9 ст. 141 ЦПК України, а відтак заяви про розподіл судових витрат не підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 142, 270 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Южди Сергія Миколайовича про розподіл судових витрат - відмовити.

У задоволенні заяви представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 - адвоката Южди Сергія Миколайовича про розподіл судових витрат - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

В разі оголошення вступної та резолютивної частини ухвали або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи строк оскарження ухвали обчислюється з дня складання її повного тексту.

Повний текст ухвали суду складено:01.06.2023 року.

Суддя: В.О. Сенюта