Справа № 599/2159/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі судді Снігурського В. В,

при секретарі Куриляк О.Г.,

розглянувши в місті Зборові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Спілки співвласників майна колгоспу «Озернянський» в особі голови Любуня Володимира Богдановича про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до відповідача - Спілки співвласників майна колгоспу «Озернянський» в особі голови Любуня Володимира Богдановича з вимогами про визнання права власності на піднавіси на зернотоку за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Позивачі позовні вимоги підтримують, посилаючись на те, що вони, згідно рішення спілки від 17 липня 2022 року придбали піднавіси на зернотоку по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 та користуються цим майном, підтримують в належному стані. Вони сплатили відповідачу визначену угодою суму коштів за піднавіси, однак не можуть належно оформити своє право власності, так як відповідач не може надати необхідних документів на майно і таким чином ухиляється від нотаріального посвідчення договору.

Відповідач надав заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, позов визнає, не заперечує обставин, вказаних позивачем, в тому числі факту отримання коштів.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що згідно протоколу №2 зборів уповноважених спілки співвласників майнових паїв колгоспу «Озернянський» від 02 лютого 2000 року затверджено список осіб, які мають право на майновий пай та акт розрахунку пайового фонду.

Згідно протоколу №2 зборів уповноважених спілки співвласників майнових паїв колгоспу «Озернянський» від 02 квітня 2006 року прийнято рішення про продаж та передачу в оренду приміщень та основних засобів, що належали колгоспу «Озернянський» та входять до пайового фонду.

Відповідно до виписки з протоколу №1 засідання комісії з організації вирішення майнових питань колгоспу «Озернянський» від 17 липня 2022 року вирішено продати ОСОБА_1 два піднавіси на зернотоку, що в АДРЕСА_1 , вирішено продати ОСОБА_2 два піднавіси на зернотоку, що в АДРЕСА_2 .

За придбане майно позивачі сплатили кошти, які отримав голова спілки ОСОБА_3 .

Піднавіси на зернотоку знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Дане майно входило до пайового фонду Спілки співвласників майна колгоспу «Озернянський» і належить співвласникам відповідно до ст.ст.7,8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство».

Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління.

Співвласники мають право розпоряджатися цим майном на свій розсуд в силу ст.9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство».

Таким чином майно яке належить співвласникам на праві спільної власності, згідно закону, фактично передано позивачам, які ним користуються і позивачі повністю виконали свої зобов`язання перед іншими співвласниками.

Однак, позивачі не можуть у встановленому порядку зареєструвати своє право власності на придбане майно, оскільки майно належало ліквідованому сільськогосподарському підприємству, у зв`язку з чим можливість для позивачів посвідчити договір нотаріально втрачено і в інший спосіб, крім звернення до суду, позивачі захистити свої права не мають можливості.

У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України.

Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України.

Враховуючи, крім вказаного вище, що позивачі всі свої зобов`язання виконали, користуються придбаним майном, однак не можуть оформити право власності на майно з причин незалежних від них, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов слід задовольнити та визнати за позивачами право власності на майно.

Керуючись ст.ст.12,81,206,211,264,265 ЦПК України, ст.203, 215, 328, 334, 628 ЦК України, ст.ст.8,9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»,

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на два піднавіси на зернотоку, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на два піднавіси на зернотоку, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня прийняття рішення.

Суддя Зборівського

районного суду В. В. Снігурський