Справа №173/903/22
Провадження №2/173/45/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В

За участю: представника позивача - адвоката Амельченка А.С.

Представника відповідача адвоката Григор`єва Д.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Амельченко Артем Сергійович до ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

12.07.2022 року до суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Амельченко А.С., з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача ОСОБА_2

20.07.2022 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи.

21.07.2022 року ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче с удове засідання на 18.08.2022 року.

09.08.2022 року представником Відповідача подано відзив на позов в порядку статті 178 ЦПК України.

18.08.2022 року підготовче засідання відкладено на 23.09.2022 року .

05.09.2022 року позивачем подано відповідь на відзив на позов в порядку статті 179 ЦПК України.

23.09.2022 року підготовче засідання відкладено на 13.10.2023 року

13.10.2022 року підготовче засідання відкладено на 09.11.2022 року.

09.11.2022 року закінчене підготовче судове засідання . справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 08.12.2022 року.

08.12.2023 року справа не розглядалась в зв`язку з перерозподілом справи іншому складу суду. Справа призначена до розгляду на 31.01.2023 року.

31.01.2023 року справа не розглядалась в зв`язку з відсутністю електроенергії. Справа призначена до розгляду на 22.03.2023 року.

23.03.2023 року в судовому засіданні оголошена перерва до 15.05.2023 року.

15.05.2023 року в судовому засіданні оголошена перерва до 15.06.2023 року.

15.06.2023 року розгляд справи в судовому засіданні відкладений на 07.09.2023 в зв`язку з неявкою в судове засідання позивача та представника позивача

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

07.09.2023 року в судовому засіданні оголошена вступна і резолютивна частина рішення.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визначити йому додатковий строк, тривалістю в два місяці, з дня набрання законної сили рішенням суду, для подання зави про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті батька , ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є його батьками.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його батько ОСОБА_3

19.12.2021 року він дізнався, що місцем відкриття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 є Кам`янський район Дніпропетровської області та приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Малашовою Г.В,, заведено спадкову справу.

20.12.2021 року та 28.01.2022 року він звертався до приватного нотаріуса Малашової Г.В., із заявами про видачу йому довідки про вчиненні нотаріальні дії. Проте йому було відмовлено у видачі запитуваної довідки.

28.01.2022 року він звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Малашової Г.В., із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .

Але приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку із пропуском строку для подачі заяви на прийняття спадщини.

До нотаріуса і з заявою про прийняття спадщини раніше він не звертався, оскільки оголошення карантину на території України у зв`язку із поширенням COVID-19 та введення обмежень щодо роботи, зокрема і органів нотаріату, змушували його відкласти питання оформлення спадщини на пізніше. До того ж про місце відкриття спадщини він не був обізнаний та будучи спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом, вважав, що зможе отримати свідоцтво про право на спадщину в будь-який час. Він не має юридичної або іншої спеціальної освіти, яка б надавала йому право вірно застосувати норми закону, тому в силу неправильного уявлення про порядок прийняття спадщини пропустив строк на подачу заяви про її прийняття, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також позивач пояснив, що в кінці осені 2020 року він став почувати себе погано, здав аналізи, результати яких виявились поганими. Йому зробили операцію. Після операції виникли ускладнення, тому він змушений був продовжити лікування вдома через що не зміг своєчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини. Батька вони поховали на Західній Україні. так як такою була воля батька. Він був на похованні. Їздив туди власним автомобілем.

Відповідач та представник відповідача проти задоволенні позовних вимог заперечували посилаючись на те, що позивач не довів наявність об`єктивних ( непереборних) причин, через які не зміг звернутись із заявою про прийняття спадщини. Відповідач ОСОБА_2 пояснила, що з 1995 року її чоловік був головою фермерського господарства, до якого входило два члени вона та син. Потім її чоловік дуже захворів та помер. Син допомагав з похованням батька. Вони разом перевезли батька на Західну України, так як батько просив його там поховати. Після поховання батька зібрали збори фермерського господарства. Її обрали головою. Син з цим погодився та підписав всі необхідні документи. Вона також хворіла після смерті чоловіка, але треба було обробляти землю, ростити урожай і вона все це змогла зробити самостійно. Вона оформила спадщину після смерті чоловіка та отримала свідоцтво про право на спадщину. Представник відповідача заперечення проти позовних вимог обґрунтовував тим, що в позовній заяві позивач вказував зовсім інші підстави за яких він не оформив спадщину після смерті батька і в подальшому підстави позову не змінив. Хоч мав таку можливість. Але навіть, якщо приймати до уваги хворобу позивача, то він не весь час перебував в лікарні і в нього було достатньо часу для подання заяви про прийняття спадщини, що узгоджується із правовими висновками, викладеними в Постановах Верховного Суду України. Тому в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

На день смерті ОСОБА_3 , залишилась спадщина, яка складається із земельних ділянок, транспортних засобів, нерухомого майна.

31.01.2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Але листом приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку із закінченням строку подачі заяви на прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до спадкоємців, які прийняли спадщину для вирішення питання щодо прийняття спадщини , що підтверджується копією повідомлення нотаріуса.

Позивачами обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення його порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме: визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

За нормами ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

При цьому поважними причинами слід вважати об`єктивні, непереборні обставини, які стали на заваді спадкоємцю своєчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини.

Позивач в позовній заяві позовні вимоги обґрунтовує тим, що у зв`язку із поширенням COVID-19 та введення обмежень щодо роботи, зокрема і органів нотаріату, змушували його відкласти питання оформлення спадщини на пізніше.

Проте впровадження на території України карантинних обмежень в зв`язку з поширенням COVID-19 , суд не вважає поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки дана обставина не свідчить про те, що у позивача були об`єктивні, непереборні та істотні труднощі, які перешкоджали йому у встановлений строк звернутись до нотаріальної контори (приватного нотаріуса) із заявою про прийняття спадщини. Вказана правова позиція зроблена в постановах Верховного Суду України від 08.12.2021 року у справі № 751/8889/20 та від 08.06.2022 року у справі № 571/731/21.

Не вважає поважними причинами пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини і посилання позивача на те, що йому не було відомо про місце відкриття спадщини та його юридичну необізнаність. Оскільки із пояснень учасників розгляду справи встановлено, що позивачеві було точно відомо про смерть батька. Позивач був присутнім на похованні батька. Приймав участь у перевезенні тіла покійного на Західну Україну для поховання. Також позивачеві було відомо і про наявність спадкового майна, оскільки після поховання батька було вирішене питання щодо обрання відповідачки головою фермерського господарства. При цьому, якщо у позивача були сумніви щодо місця відкриття спадщини чи інших питань пов`язаних із оформленням спадщини, у позивача не було будь-яких перешкод отримати юридичну консультацію з цих питань.

Доводи позивача про те, що після смерті батька він хворів, перебував на стаціонарному лікуванні, йому була проведена операція., в своїй сукупності розцінюються судом як поважні причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Проте суд погоджується із доводами представника відповідача про те, що дані обставини, позивач не зазначив в позовній заяві, як підставу поданої позовної заяви.

Крім того з наданих суду медичних виписок судом встановлено, що позивач перебував на стаціонарному лікування з 08.12.2020 року по 12.03.2020 року, та з 09.04.2021 року по 08.07.2021 року.

Батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому строк для подання заяви про прийняття спадщини закінчився 22.05.021 року.

Як встановлено судом в період з 13.03.2021 року по 08.04.2021 року позивач не перебував на стаціонарному лікуванні. Тому в цей період у нього була об`єктивна можливість звернутись особисто або через свого представника до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до матеріалів спадкової справи, № 7/2021, відкритої після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , із заявою про прийняття спадщини звернулась дружина померлого ОСОБА_2 , остання вказувала, що крім неї спадкоємцем першої черги є син, позивач ОСОБА_1 , тобто факт наявності іншого спадкоємця відповідачем не був прихований. В подальшому ОСОБА_2 , отримала свідоцтва про право на спадщину.. що залишилась після смерті ОСОБА_3 , так як позивач з батьком зареєстрованим не був та протягом шестимісячного строку заяви про прийняття спадщини не подав.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17 (провадження № 61-41480св18), на яку є посилання в касаційній скарзі, зазначено, що:

«поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61?21447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що наявність у позивача захворювання, підтвердженого медичними висновками відноситься до поважних причин.

В свою чергу позивач в період з 13.03.2021 року по 08.04.2021 року мав об`єктивну можливість звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки в даний період не перебував на стаціонарному лікуванні. Був обізнаний про смерть батька та відкриття спадщини і відповідно мав можливість реалізувати своє право на подання заяви про прийняття спадщини будь-яким доступним способом, в тому числі і шляхом письмового звернення, подання заяви в електронному вигляді тощо.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Оскільки судом ухвалюється рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача і не відшкодовуються за рахунок відповідача..

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позивних вимог за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , представник позивача, адвокат Амельченко Артем Сергійович, адреса для листування 49000 АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , про визначення додаткового строку для подання заяви прийняття спадщини тривалістю в два місяці, з дня набрання законної сили рішенням суду, після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 - відмовити

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992 грн. 40 коп. покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений: 17.09.2023 року

Суддя Петрюк Т.М

Направлене до ЄДРСР : 19.09.2023 року

Дата набрання законної сили: 18.10.2023 року