Справа № 450/4756/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/811/2538/23 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

18 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Савуляка Р. В.

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_1 про стягнення вартості безпідставно отриманого майна,

ВСТАНОВИЛА:

рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 лютого 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1 301 837 грн., в якості компенсації вартості проведених ремонтно-будівельних робіт в будівлі на АДРЕСА_1 Львівської обалсті та 991 648 грн., в якості компенсації вартості проведення декоративно-оздоблювальних робіт відмовлено.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 лютого 2021 року оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , подавши апеляційну скаргу після спливу більше двох років з дня складення повного тексту судового рішення.

Перевіривши матеріали цивільної справи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 лютого 2021 року необхідно відмовити у зв`язку з наступним.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв. Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 29 квітня 2020 року у справі №450/3537/17.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі №361/161/13-ц (провадження №61-37352сво18).

Апеляційним судом встановлено, що оскаржуване рішення проголошене 03 лютого 2021 року, повний текст рішення складено 11 лютого 2021 року. Апеляційна скарга подана лише 17 серпня 2023 року, тобто після спливу більше двох років з моменту проголошення та складення повного тексту оскаржуваного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є третьою особою по вказаній справі, про існування справи в суді йому було відомо, оскільки неодноразово належним чином повідомлявся про судові засідання, брав участь в судових засіданнях.

Крім цього ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про судове засідання, призначене на 03 лютого 2021 року, в день якого постановлено оскаржуване рішення, що підтверджується розпискою з підписом ОСОБА_1 (том 5 а.с. 188).

З наведеного вбачається те, що ОСОБА_1 був обізнаний про існування справи в суді та про оскаржуване рішення, проте, не скористався своїми процесуальними правами на подання апеляційної скарги в строк, визначений законодавством, хоча мав об`єктивну можливість це зробити.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, суд має виходити з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними лише у тому випадку, якщо таке недотримання строків апеляційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду першої інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали своєчасному зверненню з такою скаргою.

Водночас особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно строків подання, форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що є проявом добросовісного користування процесуальними правами.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень судові рішення», внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що оскаржуване рішення належним чином йому не вручено, під час проголошення оскаржуваного рішення не був присутній, ознайомився з таким через свого представника 11 серпня 2023 року та просить поновити пропущений строк.

Проте, суду не надано логічного пояснення, які об`єктивні перешкоди заважали скаржнику або його представнику, звернутись в межах розумного строку до суду першої інстанції для отримання повного тексту рішення суду та реальною можливістю ознайомитись з його повним текстом із Єдиного державного реєстру судових рішень, починаючи з 03 лютого 2021 року.

Отже, достовірно знаючи про дату судового засідання, скаржник не вжив заходів до отримання повного тексту судового рішення після складення повного тексту рішення судом першої інстанції, а звернувся з апеляційною скаргою лише 17 серпня 2023 року, тобто з суттєвим пропуском строку, передбаченого статтею 354 ЦПК України.

Окрім цього, слід зазначити, що на розгляді в Львівському апеляційному суді перебувала апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_1 про стягнення вартості безпідставно отриманого майна.

З протоколу судового засідання від 16 вересня 2021 року (том 6 а.с. 70) вбачається, що третя особа ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні в Львівському апеляційному суді 16 вересня 2021 року під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 лютого 2021 року, що свідчить про обізнаність скаржника ОСОБА_1 з оскаржуваним рішенням.

Вказана процесуальна поведінка не демонструє добросовісність використання своїх процесуальних прав скаржником і готовність брати участь у справі на всіх етапах її розгляду.

Постановою Львівського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 лютого 2021 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 10 травня 2023 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 лютого 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_1 , про стягнення вартості безпідставно отриманого майна відмовлено.

Таким чином скаржником не наведено та не долучено доказів наявності поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 лютого 2021 року.

Вказана апеляційна скарга подана до Львівського апеляційного суду після закінчення строків, установлених законодавством, і підстави, наведені у апеляційній скарзі про поновлення строку на апеляційне оскарження, не можна визнати поважними, оскільки вони не свідчать про існування об`єктивних перешкод у своєчасному поданні скаржником апеляційної скарги й не виправдовують значний (понад 2 роки) пропуск процесуального строку на її подання.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (справа «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

З матеріалів справи не вбачається, що пропуск строку на апеляційне оскарження зумовлений обставинами непереборної сили.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та забезпечення принципу правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Колегія суддів, враховуючи, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 лютого 2021 року подана більше як через два роки з моменту складення повного тексту судового рішення, та у зв`язку з відсутністю передбачених ч. 2 ст. 358 ЦПК України підстав для поновлення строку, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 лютого 2021 року слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 лютого 2021 року- залишити без задоволення.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 лютого 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцять днів з дня її складення.

Головуючий: Савуляк Р. В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.