Справа номер 484/1093/23 Головуючий суду першої інстанції Шикеря І. А.
Провадження номер 22-ц/812/975/23 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів Самчишиної Н. В., Ямкової О. О.,

із секретарем судового засідання Колосовою О. М.,

без участі учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 липня 2023 року, ухвалене за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» про розірвання договору оренди земельних ділянок, повернення земельних ділянок, стягнення орендної плати та пені,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» (далі ТОВ «Південь Агро Інвест»).

Позов обґрунтовувала тим, що вона є власником земельних ділянок з кадастровими номерами: :07:000:0172; :01:000:0508; :07:000:0077; :01:000:1255, які знаходяться в межах території Синюхино-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, цільове призначення земельних ділянок ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

25 лютого 2009 року між нею та ПСП ім. Т.Г. Шевченка було укладено договір оренди землі. Згодом між нею, ПСП ім. Т.Г. Шевченка та новим орендарем ТОВ "Південь Агро Інвест", 18 вересня 2018 року було підписано додаткову угоду до договору оренди землі строком до 31 грудня 2026 року, а в подальшому 03 вересня 2019 року додаткову угоду до договору оренди, в якій було збільшено розмір орендної плати до 15,15% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок. Пунктом 4.5 Додаткової угоди від 18 вересня 2018 року передбачено, що орендна плата вноситься орендарем не пізніше 01 вересня поточного року. Пунктом 4.7 Додаткової угоди від 18 вересня 2018 року передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня, у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Разом з тим, орендна плата виплачувалась їй відповідачем із порушенням строків, передбачених Договором та не в повному обсязі. Так, за 2020-2021 роки орендна плата їй виплачена з порушенням строку та у меншій сумі ніж передбачено договором, а за 2022 рік не виплачена взагалі.

Також, звернула увагу суду на те, що п.4.3 Договору передбачено й додаткові послуги за рахунок підприємства, а саме: матеріальна допомога в зв`язку зі смертю орендодавця; надання транспорту для ритуальних послуг; надання техніки для оранки та культивації присадибної ділянки безкоштовно до 0,5 га; доставка води; надання автотранспорту для поїздки в межах району 1 раз на рік, які відповідач жодного разу не виконав. На її неодноразові звернення протягом 2020-2022 років щодо несплати орендної плати та виконання додаткових умов договору відповідач не реагував.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила розірвати договір оренди землі, укладений 25 лютого 2009 року; скасувати державну реєстрацію іншого речового права за номером 21206637, 21206901, 21207184, 21207506 від 24 червня 2017 року; зобов`язати відповідача повернути земельні ділянки з кадастровими номерами: :07:000:0172, :01:000:0508, :07:000:0077, :01:000:1255 в належному агрохімічному стані; стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі в розмірі 43 649,91 грн та пеню за несвоєчасну виплату орендної плати у розмірі 8489,05 грн.

Позиція відповідача у суді першої інстанції

ТОВ «Південь Агро Інвест» проти задоволення позову заперечувало, вказуючи на те, що відповідно до умов додаткового угоди від 03 вересня 2019 року з позивачем було узгоджено істотні умови договору щодо сплати орендної плати, а саме: орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 15,15% нормативно грошової оцінки земельних ділянок, що складає за земельну ділянку № 1 21925,68 грн за рік; за земельну ділянку № 2 3864,86 грн за рік; за земельну ділянку № 3 1717,89 грн за рік; за земельну ділянку № 4 45,21 грн за рік оренди. Відповідно до п.4.2 додаткової угоди від 18 вересня 2018 року з цієї суми орендарем, як податковим агентом, утримуються податки і збори, передбачені чинним законодавством. Розмір орендної плати переглядається раз на 7 років (п.4.6 додаткової угоди). Посилання позивача на те, що їй не в повному обсязі виплачено орендну плату без урахування нормативно-грошової оцінки станом на 09 лютого 2023 року є безпідставними, адже не можна використовувати нормативно грошову оцінку станом на 09 лютого 2023 року для перерахунку орендної плати за попередні роки, так як додатковою угодою узгоджено істотні умови Договору. Тож, з врахуванням наведеного вважав, що орендна плата відповідачем була виплачена у повному обсязі, системність несплати орендної плати відсутня, що обумовлює відсутність підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки.

Щодо додаткових послуг підприємства за договором зазначив, що позивач не зверталась до підприємства із заявами про надання їй додаткових послуг. Вказані послуги не є істотними для договору оренди землі, а тому, не можуть слугувати навіть додатковою підставою для розірвання договору оренди.

Стосовно виплати оренди за 2022 рік зазначив, що внаслідок форс-мажорних обставин (непереборної сили), а саме введення в України воєнного стану, виплата орендної плати за 2022 рік стала неможливою у строки, передбачені договором, проте станом на дату подання відзиву, борг за 2022 рік відсутній.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 липня 2023 року заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог залишено без розгляду.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 липня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ "Південь Агро Інвест" на користь ОСОБА_1 13 003,85 грн недоплаченої орендної плати за 2020 рік та 2022 рік і 4369,58 грн пені за несвоєчасну сплату орендної плати за 2022 рік, а також 715,45 грн судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведено систематичного невиконання відповідачем договору оренди земельної ділянки, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про розірвання договору оренди землі від 25 лютого 2009 року, скасування державної реєстрації іншого речового права за номерами: 21206637, 21206901, 21207184, 21207506 від 24 червня 2017 року та зобов`язання повернути позивачу належні їй земельні ділянки в належному агрохімічному стані.

Щодо часткового задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по орендній платі суд виходив з того, що орендна плата за 2021 рік відповідачем сплачена в повному обсязі, про що свідчить виписка по картковому рахунку позивача, проте доказів сплати орендної плати за 2020 рік та за 2022 рік в повному обсязі відповідачем не надано.

Оскільки протягом 2020-2022 років відповідачем порушувалися строки виплати орендної плати, то з урахуванням п.4.7 договору та п.1 ч.2 ст. 267 ЦК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню пеня за 2022 рік в сумі 4369,58 грн.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, ОСОБА_1 вказувала, що відповідач протягом останніх трьох років грубо порушував істотні умови договору щодо строків виплати орендної плати, а у 2022 році взагалі не виплатив орендну плату. Отже суд дійшов неправильного висновку про відсутність систематичності невиконання умов договору.

Крім того, судом не правильно розрахована заборгованість по орендній платі, адже орендна плата повинна бути нарахована з урахуванням оновленої нормативно-грошової оцінки землі.

Узагальнені доводи та заперечення осіб, які подали відзиви на апеляційну скаргу

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому наголошено на тому, що доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 є власником земельних ділянок з кадастровими номерами: :07:000:0172, :01:000:0508, :07:000:0077, :01:000:1255, які знаходяться в межах території Синюхино-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, цільове призначення земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

25 лютого 2009 року ОСОБА_1 уклала з ПСП ім. Т.Г. Шевченка договір оренди землі, за умовами якого передала в оренду підприємству належні їй земельні ділянки строком на 5 років. Цей договір зареєстровано у Книзi записiв державної peєcтpaцiї договорiв оренди землi від 07 вересня 2009 року за № 39.

18 вересня 2018 року між ОСОБА_1 , ПСП ім. Т.Г. Шевченка та новим орендарем ТОВ «Південь Агро Інвест» було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 25 лютого 2009 року, відповідно до змісту якої договір оренди землі було викладено у новій редакції. ОСОБА_1 передала належній їй земельні ділянки ТОВ «Південь Агро Інвест» строком до 31 грудня 2026 року. Сторони обумовили, що строк виплати орендної плати не пізніше 01 вересня поточного року.

03 вересня 2019 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Південь Агро Інвест» додаткову угоду, у якій сторони домовились викласти п. 4.1 та 4.3 Договору оренди в новій редакції, а саме, додатковою угодою було узгоджено та визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 15,15% нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що складає: земельна ділянка № 1 21 925,68 грн за рік; земельна ділянка № НОМЕР_1 3864,86 грн за рік; земельна ділянка № НОМЕР_2 1717,89 грн за рік; земельна ділянка № 4 45,21 грн за рік.

За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати можуть здійснюватися у натуральній формі або у іншій формі, що визначаються та погоджуються сторонами додатково.

Додаткові послуги за рахунок підприємства: надати техніку для оранки та культивації присадибної ділянки безкоштовно до 0,50 га; доставка води (по собівартості); надання автотранспорту для поїздки в межах району 1 раз на рік, при цьому витрати на паливно-мастильні матеріали несе орендар; матеріальна допомога у зв`язку зі смертю орендодавця у розмірі 1000 грн; одноразова матеріальна допомога у розмірі 2000 грн при важкій хворобі на розгляд керівника; солома один причеп з доставкою; транспорт для ритуальних послуг; матеріальна допомога у разі народження дитини зареєстрованої на території сільської ради у розмірі 3000 грн; матеріальна допомога у разі одруження орендодавця або його дитини, якщо родина проживатиме на території сільської ради у розмірі 5000 грн на сім`ю.

Пунктом 4.7 Додаткової угоди від 18 вересня 2018 року передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Відповідно до виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 станом на 28 грудня 2022 року, ТОВ "Південь Агро Інвест" 30 жовтня 2020 року виплатило ОСОБА_1 орендну плату за 2020 рік в сумі 9298,70 грн, 04 червня 2021 року орендну плату за 2021 рік в сумі 2000 грн, 30 вересня 2021 року орендну плату за 2021 рік в сумі 22 022,30 грн.

Згідно з платіжною інструкцію № 1607 від 17 березня 2023 року, наданої суду 05 квітня 2023 року, ТОВ "Південь Агро Інвест" виплатило ОСОБА_1 орендну плату за 2022 рік в сумі 22 058,71 грн.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно з вимогами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 1 Закону України «Про орендну землі» визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про орендну землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 15 Закону України «Про орендну землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією із суттєвих умов договору оренди.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про орендну землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Положеннями статті 24 Закону України «Про орендну землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

За положеннями частини першої статті 32 Закону України «Про орендну землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Згідно з положенням частини першої статті 34 Закону України «Про орендну землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18).

Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18) дійшла висновку, що тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплату у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Щодо вимог про розірвання договору оренди та повернення земельних ділянок, скасування державної реєстрації іншого речового права.

Судом встановлено, що за умовами узгодженого сторонами Договору оренди орендар зобов`язаний виплачувати орендну плату до 01 вересня поточного року.

Згідно з дослідженими доказами відповідач орендну плату за 2020-2022 роки позивачу виплатив з порушеннями строків та за 2020, 2022 роки не у повному обсязі.

Відповідно до наведених норм права це є суттєвими порушеннями умов договору, що позбавили позивача права на те, на що вона розраховувала, погоджуючись на укладення договору оренди (стаття 651 ЦК України). За такого, такі порушення утворюють системність та дають підстави для розірвання договорів оренди.

Доводи відповідача про те, що невчасна виплата орендної плати за 2022 рік сталася з не з його вини, а через непереборну силу, якою є вторгнення військ Російської Федерації, не заслуговують на увагу, оскільки матеріали справи свідчать, що Первомайський район Миколаївської області не був територією, на якій велися бойові дії і не був тимчасово окупованим.

Таким чином позовні вимоги щодо розірвання договору оренди землі, укладеного 25 лютого 2009 року, підлягають задоволенню та як наслідок підлягають задоволенню вимоги про повернення власнику землі орендованих земельних ділянок.

При цьому колегія суддів вважає, що вимоги про скасування державної реєстрації іншого речового права за номером 21206637, 21206901, 21207184, 21207506 від 24 червня 2017 року, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки наслідком розірвання договору оренди землі за рішенням суду, є припинення права оренди за цим договором, що є підставою для державної реєстрації інших речових прав відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за договором оренди землі та пені за порушення строків виплати орендної плати.

Судом першої інстанції з урахуванням позовної давності правильно установлено, що відповідачем не було доплачено позивачу орендну плату за 2020 та 2022 роки у сумі 13 003,85 грн та пеню за 2022 рік у сумі 4369,58 грн.

При цьому, посилання позивача на те, що орендна плата була неправильно нарахована без урахування оновленої нормативно-грошової оцінки землі, не заслуговують на увагу.

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до положень пункту 289.2 статті 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, проте механізм їх застосування є різними як за правовим змістом так і за суб`єктами застосування. Зокрема, індексація нормативної грошової оцінки здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, із застосуванням певної методики (стаття 289 ПК України). Більше того, різні числові показники індексації нормативної грошової оцінки та індексу споживчих цін за 2020, 2021, 2022 роки підтверджують відмінність цих двох показників.

Пунктами 288.5.1., 288.5 статті 288 ПК України передбачено, що мінімальна орендна плата встановлена у розмірі трьох відсотків нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об`єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.

Положеннями пункту 2 частини першої статті 13, частини першої статті 15 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату.

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Отже, орендар зобов`язаний самостійно за наявності відомостей про нормативну грошову оцінку землі перераховувати розмір орендної плати.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 03 грудня 2013 року у справі № 3-34гс13 та від 20 серпня 2013 року у справі № 3-21гс13 та підтримана Верховним Судом, зокрема у постанові від 26 травня 2021 року у справі № 540/544/18 (провадження № 61-13979св19).

Умовами укладеної 03 вересня 2019 року додаткової угоди до договору оренди землі між ОСОБА_1 та ТОВ «Південь Агро Інвест» у пункті 4.1. перебачено, що сторони погодили розмір орендної плати у грошовій формі в розмірі 15,15% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає ділянка №1 21 925,68 за рік оренди; ділянка №2 3864,85 грн за рік оренди; ділянка №3 1717,89 грн за рік оренди; ділянка №4 45,21 грн за рік оренди.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок визначена в п.2.5 Додаткової угоди до договору оренди землі від 18 вересня 2018 року.

Згідно з відомостями Держгеокадастру про індексацію нормативної грошової оцінки земель за 2020, 2021 та 2022 рік, які розміщено у вільному доступі на сайті Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, у 2020, 2021, 2022 роках індексація нормативно-грошової оцінки землі проводилась.

Відповідно до інформації, наданої Державною службою статистики України, індекс споживчих цін за 2021 рік становив 110%.

Пунктом 9 підрозділу 6 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 30 листопада 2021 року №1914-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень») встановлено, що індекс споживчих цін, який використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, застосовується із значенням 100 відсотків, зокрема за 2017-2022 роки для сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, сіножатей, пасовищ та перелогів).

Відповідно значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок становлять:

- для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) за період за 2017 - 2022 роки - 1,0;

- для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) за 2016 рік - 1,0.

Тобто, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельних ділянок сільськогосподарського призначення у період 2020 2022 років не змінювався, та становив 1,0 %, що не впливало на визначений договором розмір орендної плати.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 10 квітня 2019 року у справі №732/1705/16-ц (провадження №61-29685св18), від 03 лютого 2021 року у справі №618/1078/19-ц (провадження №61-12935св20).

За такого, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, який погодився з позицією відповідача про те, що при обчисленні розміру орендної плати не може бути застосована нормативна грошова оцінка станом на 09 лютого 2023 року, яку у своїх розрахунках використала позивачка, тому що такий розмір нормативної грошової оцінки визначений після закінчення періоду, у якому нараховувалась орендна плата.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині відмови позивачу у задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди та повернення земельних ділянок з ухваленням у справі у цій частині нового рішення про задоволення цих позовних вимог.

В іншій частині рішення суду зміні або скасуванню не підлягає, бо є законним та обґрунтованим.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови у позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини 1, 2 статті 141 ЦПК України).

Оскільки апеляційну скаргу задоволено частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у сумі 1789,05 грн та апеляційної інстанції у сумі 1610,40 грн.

Керуючись ст.374-376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 липня 2023 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Південь Агро Інвест» про розірвання договору оренди землі та повернення земельних ділянок скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення про задоволення цих позовних вимог.

Розірвати договір оренди землі від 25 лютого 2009 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» (ПСП ім. Т.Г. Шевченка) щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :07:000:0172, :01:000:0508, :07:000:0077, :01:000:1255, зареєстрований у Державному реєстрі іншого речового права за номером 21206637, 21206901, 21207184, 21207506 від 24 червня 2017 року.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» повернути ОСОБА_1 земельні ділянки з кадастровими номерами: :07:000:0172, :01:000:0508, :07:000:0077, :01:000:1255.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 липня 2023 року в частині розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» на користь ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у сумі 1789,05 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» на користь ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у сумі 1610,40 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Н. В. Самчишина

О. О. Ямкова

Повний текст постанови складено 11 жовтня 2023 року.