БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1599/23
Провадження № 2/497/582/23
УХВАЛА

про розгляд заяви щодо зустрічного забезпечення позову

11.09.23 р. суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова А.В., розглянувши у приміщенні суду в м.Болград у порядку письмового провадження без виклику сторін заяву адвокатки Македонської Ірини Олександрівни представниці відповідачки ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, повернення майна з чужого незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та стягнення немайнової моральної шкоди, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Виноградова Владислава Юріївна,

ВСТАНОВИЛА:

18.07.2023 року до суду надійшов вищевказаний позов ОСОБА_2 з клопотанням про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, ухвалою суду від 24.07.2023р. провадження у справі було відкрито у порядку спрощеного провадження з витребуванням в АТ "КБ "ПриватБанк" доказів, а також призначено перше судове засідання на 10:30 годину 04.10.2023 року.

22.08.2023 року від адвокатки Македонської І.О. представниці відповідачки ОСОБА_1 до суду надійшли клопотання про розгляд справи у загальному порядку та вищевказана заява від 14.08.2023р. про зустрічне забезпечення позову, якою заявниця просить вжити заходи зустрічного забезпечення позову у даній справі шляхом зобов`язання позивача ОСОБА_3 внести на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі 230055грн. на забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, зазначаючи, що ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 12.07.2023р. у справі №497/1550/23 (у складі головуючої судді Кодінцевої С.В.), було задоволено заяву позивача ОСОБА_2 та вжито заходи забезпечення позову до його подання накладено арешт та заборонено вчинення реєстраційних дій щодо спірного нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , право власності на яку належить відповідачці ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 24.08.2023р. було призначено до розгляду заяву про зустрічне забезпечення позову на 28.08.2023р. з повідомленням сторін у зв`язку з вимогами ч.ч.6,7,8 ст.154 ЦПК України щодо строку її розгляду у десятиденний строк, але справа була знята з розгляду у зв`язку з зайнятістю судді та перебуванням у нарадчій кімнаті в інший кримінальній справі (№497/1025/23, провадження 1-кп/187/23), де вирішувалося питання про продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу. Крім того, у зв`язку з перебуванням судді у щорічній відпустці з 29.08 до 28.09.2023р. включно, та відкликанням її з відпустки на один день 11.09.2023р. для участі у складі колегії суддів в розгляді двох кримінальних справ (№497/2392/22 і №1-157/12), та, враховуючи, що з 28.08.2023р. і до 11.09.2023р. до матеріалів даної цивільної справи не надійшло інших письмових заяв чи заперечень щодо вищевказаної заяви про зустрічне забезпечення позову, враховуючи, що ст.154ч.6 ЦПК України визначено стислі строки розгляду заяв цієї категорії 10 днів, і, одночасно, не визначено, що виклик та явка сторін до суду є обов`язковою під час розгляду такої заяви, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для розгляду заяви у порядку письмового провадження за відсутністю сторін (за аналогією зі ст.153ч.1 ЦПКУ) без повідомлення учасників справи з врахуванням того, що сторони були сповіщені про наявність заяви у провадженні суду та призначенні її до розгляду на 28.08.2023р. що підтверджується самою заявою представниці відповідачки та запереченнями на неї позивача.

З заяви про зустрічне забезпечення позову вбачається, що адвокатка Македонська І.О., обґрунтовуючи вимоги своєї заяви в інтересах відповідачки ОСОБА_1 , посилається на ч.3ст.154 ЦПК України та на ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 12.07.2023р. у справі №497/1550/23 (у складі головуючої судді Кодінцевої С.В.), якою задоволено заяву позивача ОСОБА_2 та вжито заходи забезпечення позову до його подання накладено арешт та заборонено вчинення реєстраційних дій щодо спірного майна квартири АДРЕСА_1 , право власності на яку належить відповідачці ОСОБА_1 .

При цьому заявниця зазначає, що зустрічне забезпечення позову, відповідно до ч.3ст.154 ЦПК України є обов`язком, а не правом суду, а також стверджує, що позивач ОСОБА_2 не має власного житла, що є підставою застосування зустрічного забезпечення його позову і його заяви про забезпечення цього позову, яка була подана до подання позову і задоволена ухвалою суду. Про існування ухвали суду щодо забезпечення позову відповідачка ОСОБА_1 (її представниця) дізналися з Єдиного державного реєстру судових рішень після отримання копії самого позову.

Крім того, зазначається в заяві адвокатки, для того, щоби придбати квартиру в м.Болград, на яку претендує позивач, відповідачці ОСОБА_1 та членам її родини довелося спочатку домовитись про продаж квартири АДРЕСА_2 , потім отримати від покупця (яким не є ОСОБА_2 ) повну узгоджену вартість авансом та витратити усі свої заощадження. При цьому 1 / 3 частина квартири в м.Вилково належала сину ОСОБА_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто, неповнолітній особі, і, для того, щоби оформити правочин, відповідачці ОСОБА_1 довелося одержати дозвіл органу опіки та піклування, який й було надано їй у вересні 2020р. розпорядженням Болградської РДА Одеської області, а саме: 1.Надано дозвіл ОСОБА_4 укласти договір дарування та прийняти в дар 1 / 3 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; 2. Взято до уваги, що житло дарується з метою забезпечення неповнолітнього ОСОБА_4 тотожним житлом на праві власності для подальшого здійснення продажу 1 / 3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить йому на праві власності; 3. За умови забезпечення тотожним житлом, неповнолітньому ОСОБА_4 надано дозвіл на продаж та укладення договору купівлі-продажу 1 / 3 частки квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_4 , яка належить йому на праві власності; 4. ОСОБА_1 попереджено про відповідальність за порушення чинного законодавства щодо майнових та житлових прав дитини і зобов`язано у тримісячний строк оформити правочин про передачу дитині тотожного житла.

Відповідно, у зв`язку з придбанням квартири в м.Болград, у ОСОБА_1 виникли зобов`язання щодо належного укладення Договору купівлі-продажу квартири в м.Вилкове перед Покупцем, який повністю оплатив вартість тієї квартири авансом, а також перед власною дитиною ОСОБА_4 , оскільки 1 / 3 частка квартири в м.Вилкове належала йому і має бути продана з подальшим переданням йому у власність рівнозначної частки у квартирі, що є спірною та розташована в м.Болград.

На виконання свого обов`язку перед дитиною, 01.10.2020р. ОСОБА_1 уклала Договір дарування на користь свого сина ОСОБА_4 1 / 3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , реєстр.№792, проте зареєструвати право власності за дитиною виявилось неможливим через наявність у Державному реєстрі речових прав на майно заборони на вчинення реєстраційних дій, що була накладена реєстратором Виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області 17.08.2020р. на підставі Рішення Болградського районного суду Одеської області від 17.08.2020р. в межах справи №497/831/2020 (провадження №2-3/497/1/2020), що підтверджується листом приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Ажинтарева В.В. за № 113/01-16 від 01.07.2022р.

Таким чином, на твердження заявниці, забезпечення позову за заявою ОСОБА_2 позбавляє (?) ОСОБА_1 можливості виконати свій обов`язок з забезпечення її дитини тотожним житлом, що може призвести до збитків у розмірі, як мінімум, 230055гривень що становить 1 / 3 частини вартості квартири в м.Вилкове яка належала неповнолітньому ОСОБА_4 , і якого наразі не забезпечено тотожним житлом через існування заборони на здійснення реєстраційних дій та неспроможність зареєструвати належним чином його право власності на 1 / 3 частку квартири, що придбана була для нього в м.Болград шляхом дарування.

Також забезпечення позову у цій справі, на думку заявниці, може мати наслідком пред`явлення позову органом опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Болградської РДА про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, що розташована в м.Вилково, через порушення прав неповнолітнього, оскільки ОСОБА_1 не може (?) виконати свій обов`язок, визначений п.4 розпорядження Болградської РДА від 28.09.2020р. №277/А-2020 щодо надання органу опіки та піклування документів на підтвердження права власності дитини на тотожне житло через застосоване забезпечення позову у цій справі вищевказаною ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 12.07.2023року (у справ №і497/1550/23).

Відповідно, наслідком таких дій можуть стати збитки відповідачки ОСОБА_1 в розмірі вартості квартири за адресою: АДРЕСА_5 , 230055 (двісті тридцять тисяч п`ятдесят п`ять) гривень, які їй доведеться повертати покупцю в ході застосування наслідків недійсності правочину. Тому вона змушена звернутися до суду з цією заявою.

22.08.2023р. від позивача ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив на позов, яка містить і заперечення на заяву про зустрічне забезпечення вищевказаного позову ОСОБА_2 , згідно якої позивач, стверджуючи, що не зрозуміло чому відповідач ОСОБА_1 вважає необхідним покладення юридичної відповідальності лише на позивача, залишаючи поза увагою відповідальність АТ "КБ"ПриватБанк", який її ввів в оману, реалізуючи їй проблемну (спірну) нерухомість, та зазначаючи, що заявниця, вважаючи, що відповідальність за наслідки недійсного правочину має понести саме позивач ОСОБА_2 , не зазначає, який саме правочин може бути визнаний судом недійсним і яким чином цим фактом збагатиться позивач, що з нього необхідно буде стягнути на її користь саме таку суму, адже кошти відповідачкою були за квартиру сплачені банку відповідачу АТ "КБ"ПриватБанк", до якого позивач пред`являє основні вимоги позовом.

Вивчивши матеріали справи та доводи заяви про зустрічне забезпечення позову, судом з`ясовано наступне.

Відповідно до ч. ч.1,2ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася з заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується лише у випадку забезпечення позову.

Відповідно до ч.3ст.154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до ч.4ст.154 ЦПК України, зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Відповідно ч.5ст.154 ЦПК України, розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними з заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Відповідно ч.ч.6,7,8ст.154 ЦПК України, питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення. В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник у порядку зустрічного забезпечення. Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Особа, яка подала заяву про зустрічне забезпечення, має обґрунтувати причини звернення з заявою про зустрічне забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу для зустрічного забезпечення позову. У вирішенні питання про зустрічне забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо зустрічного забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Вирішуючи питання щодо зустрічного забезпечення позову, яке міститься у заяві адвокатки Македонської І.О. в інтересах відповідачки ОСОБА_1 , суд враховує вид забезпечення позову, що вимоги позову стосуються дій відповідача ПАТ КБ "ПриватБанк" щодо незаконної, на думку позивача, реалізації спірного майна, а також те, що відповідачка ОСОБА_1 не позбавлена права володіти та користуватися вказаним у позові спірним нерухомим майном, проте заборона стосується лише права розпорядження ним.

Крім того, заявницею не надано суду належних доказів понесення саме ОСОБА_1 можливих збитків в розмірі 230055 (двісті тридцять тисяч п`ятдесят п`ять) гривень з-за дій саме позивача ОСОБА_2 , які, як зазначено в заяві, можливо доведеться відповідачці ОСОБА_1 повертати покупцю квартири в м.Вілково в ході застосування наслідків недійсності правочину (очевидно, купівлі-продажу квартири в м.Вілково), і які можуть бути завдані в результаті забезпечення позову ОСОБА_2 оскільки не зазначено, яким саме чином саме ОСОБА_1 буде завдано збитків діями та вимогами саме позивача ОСОБА_2 з врахуванням того, що кошти за квартиру ОСОБА_1 сплатила відповідачу АТ "КБ"ПриватБанк", придбавши спірну нерухомість саме в АТ "КБ"ПриватБанк", хоча мала можливість придбати іншу нерухомість в м.Болград, та, діявши на власний розсуд, не перевірила заздалегідь наявність заборони на житло, яке зібралася придбати (заборона була накладена реєстратором Виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області 17.08.2020р., а Договір дарування на користь її сина ОСОБА_4 щодо 1 / 3 частки спірної квартири в м.Болград був укладений ОСОБА_1 майже через півтора місяці 01.10.2020р.).

Таким чином, суд дійшов висновку щодо відсутності обґрунтованих підстав для зустрічного забезпечення позову саме таким чином, що зазначено в заяві представника відповідачки ОСОБА_1 , оскільки вимоги заяви не містять жодного доказу понесення відповідачем ОСОБА_1 можливих збитків від дій/бездіяльності саме позивача ОСОБА_2 в розмірі 230055грн. в результаті забезпечення позову шляхом заборони відчуження спірної нерухомості, яка залишається у користуванні ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява адвокатки Македонської І.О. представниці відповідачки ОСОБА_1 про застосування зустрічного забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.154,260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви адвокатки Македонської Ірини Олександрівни - представниці відповідачки ОСОБА_1 - про зустрічне забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, повернення майна з чужого незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та стягнення немайнової моральної шкоди, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Виноградова Владислава Юріївна.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя А.В. Кравцова