Справа № 242/5367/21
Провадження № 2-др/242/4/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Хацько Н.О., за участю секретаря Клименко А. В., представника заінтересованої особи Побережної М. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення, -

В С Т А Н О В И В:

11 серпня 2022 року Селидівським міським судом Донецької області ухвалено рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ТОВ «Технобудсервіс 2006» про визнання протиправним та скасування наказу, визнання трудових відносин припиненими, яким в задоволенні вимог позивача відмовлено.

До суду надійшла заява від ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення. За змістом заяви під час розгляду вказаної цивільної справи було встановлено присвоєння повноважень суду щодо внесення змін до наказу. З урахуванням вищевикладеного, заявник просить суд ухвалити додаткове рішення в зв`язку із виявленням ознак злочинної діяльності директора ТОВ «Технобудсервіс 2006», та направити дане додаткове рішення до правоохоронного органу.

В судове засідання представник заявника не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

У відповідності до ч. 4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Представник заінтересованої особи ТОВ «Технобудсервіс 2006» в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, надав пояснення, відповідно до яких статтею 270 ЦПК України встановлено вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення. Зазначив, що підставою для винесення додаткового рішення може бути неухвалення судом рішення щодо однієї з позовних вимог, якщо щодо решти вимог, заявлених у позові, рішення ухвалено. Разом з тим додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі. Додаткове рішення не може виходити за межі спірних правовідносин, встановлювати нові юридичні факти та вирішувати питання, які не входили до предмету спору. Рішенням суду від 11 серпня 2022 року встановлена законність наказу про внесення змін до наказу про звільнення, і цей висновок був підтриманий судом апеляційної інстанції. Разом з тим, заявник намагається встановити нові обставини у справі в змінити судове рішення по суті. Просив в задоволенні заяви відмовити.

Суд, вислухавши пояснення представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

11 серпня 2022 року Селидівським міським судом Донецької області ухвалено рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ТОВ «Технобудсервіс 2006» про визнання протиправним наказу, визнання трудових відносин припиненими. За змістом позовної заяви ОСОБА_1 було заявлено наступні вимоги: визнати незаконним та скасувати наказ № 26-к від 08 червня 2021 року «Про внесення змін до наказу № 23/1807-19-пз», а також визнати припиненими трудові відносини з відповідачем з 24 червня 2019 року на підставі заяви про звільнення від 24 червня 2019 року на підставі п. 4 ст. 36 КЗпП України через порушення відповідачем трудового законодавства.

За результатами розгляду справи в задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року зазначене рішення суду залишено без змін.

Частиною 1 ст. 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Тобто в даному випадку чинним ЦПК передбачено вичерпний перелік питань, які вирішуються при ухваленні додаткового рішення.

Згідно роз`яснень, наданих у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України (в редакції 2004 року); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Крім того, постановою Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 1540/4122/18 наведено висновок, у відповідності до якого інститут додаткового рішення дозволяє виправляти помилки суду, спричинені недотриманням обов`язку, зокрема, про необхідність надання судом відповідей на всі заявлені позивачем вимоги. Отже, додатковим судовим рішенням вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази. Разом з тим додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі. Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення. Водночас додаткове рішення може бути ухвалене на підставі лише тих доказів, які досліджувалися під час судового розгляду справи і лише за тими обставинами, які були предметом встановлення та оцінки судом. Додаткова постанова не може виходити за межі спірних правовідносин, встановлювати нові юридичні факти та вирішувати питання, які не входили до предмету спору.

Разом з тим, пред`явлена заява не містить жодного з перелічених питань, передбачених ч. 1 ст. 270 ЦПК України. Фактично дана заява зводиться до викладення фактів про вчинення кримінального правопорушення, що не передбачено таким процесуальним питанням як ухвалення додаткового рішення у певній справі.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в зв`язку із чим в задоволенні його заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 270, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому цієї ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 02 червня 2023 року.

Суддя Н.О. Хацько