ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 вересня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/1144/23

Головуючий у першій інстанції Пархоменко П. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1265/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

Відповідач: ОСОБА_1

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31 липня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, (суддя Пархоменко П.І.), ухвалене у м. Бахмач ,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося з позовом до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 45912,46 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 17 грудня 2021 року між ТОВ « МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 374241407, право вимоги за яким відповідно до укладених договорів факторингу між ТОВ « МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ « ТАЛІОН ПЛЮС» від 28.11.2018 року № 28/1118-01, а в подальшому між ТОВ « ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від 20.10.2022 року за № 20102022 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідач умови кредитного договору від 17 грудня 2021 року № 374241407 не виконував, а тому утворилась заборгованість у розмірі 24912,46 грн, яка складається з суми основного боргу 9400 грн та суми заборгованості за відсотками 15512,46 грн. Крім того, 21 грудня 2021 року між ТОВ « Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 17530-12/2021, право вимоги за яким відповідно до укладеного договору факторингу між ТОВ « Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від 21 09.2022 року №21092022 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідач також за даним кредитним договором взяті на себе зобов`язання не виконує, а тому утворилась заборгованість у розмірі 13650 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 6000 грн та 7650 грн заборгованість за відсотками. Також, 29 грудня 2021 року між ТОВ « КРЕДИТНА УСТАНОВА « ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та відповідачем було укладено кредитний договір № /760658, право вимоги за яким відповідно до укладених договорів факторингу між ТОВ « КРЕДИТНА УСТАНОВА « ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Взяті на себе зобов`язання за даним кредитним договором ОСОБА_1 не виконав, а тому утворилась заборгованість у розмірі 7350 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3000 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 4350 грн. Відовідач в позасудовому порядку відмовляється від виконання взятих на себе зобов`язань, а тому позивач змушений звернутись з даним позовом до суду.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31 липня 2023 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено; стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами в розмірі 45912,46 грн, яка складається із заборгованості: за договором кредитної лінії № 374241407 від 17 грудня 2021 року в розмірі 24912,46 грн, з яких заборгованість по основному боргу 9400 грн, заборгованість за відсотками 15512,46 грн; за договором про надання фінансового кредиту № 17530-12/2021 від 21 грудня 2021 року в розмірі 13650 грн, з яких заборгованість за основною сумою боргу 6000 грн, заборгованість за відсотками 7650 грн; за договором про надання фінансового кредиту № /760658 від 29 грудня 2021 року в розмірі 7350 грн. 00 коп., з яких заборгованість за основною сумою боргу 3000 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками 4350 грн; 2684 грн у повернення судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. В силу статей 512, 1077, 1078 ЦК позивач в законному порядку набув право вимоги до відповідача, а відповідачем в порушення статей 12, 81 ЦПК не надано в судове засідання доказів, які б спростовували позовні вимоги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги заперечень відповідача щодо розміру заборгованості, які він вказував у відзиві на позовну заяву, посилаючись на те, що грошові кошти за кредитними договорами надавались на певний строк ( 30 днів,30 днів та 15 днів). При цьому звертав увагу суду на постанову Великої Палати Верховного суду від 05.04.2023 року у справі №910/4518/16 в якій зазначено, що за період прострочення повернення кредиту нараховується три проценти річних, а не проценти за користування кредитом.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить суд залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а оскарджуване рішення без змін. Позивач у відзиві зазначає, що матеріалами справи, в повній мірі доведено факт укладення кредитних договорів, обгрунтовано розмір заборгованості відповідача за кредитними договорами, з умовами якого відповідач ознайомлений в повній мірі. Надані суду докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження факту укладення кредитних договорів між відповідачем та первісними кредиторами, підтвердження факту перерахування коштів на рахунок відповідача вказаний при укладенні договору та для обгрунтування розміру заборгованості відповідача. ОСОБА_1 не скористався можливістю надати власний розрахунок заборгованості , не спростував належними та допустимими доказами розрахунок заборгованості наданий позивачем. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» також зазначає, що за весь період перебування права вимоги за вищезазначеними договорами, позивач не здійснив жодних додаткових нарахувань і не застосував жодних штрафних санкцій до боржника. Позивач лише просить стягнути із відповідача ту заборгованість за кредитними договорами, яка була нарахована первісними кредиторами.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону частково не відповідає судове рішення суду першої інстанції.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

За приписами ст.ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Статтею 3 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

По справі встановлено, що 17 грудня 2021 року було укладено кредитний договір № 374241407 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 у вигляді Кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 10700 грн із наданням першого траншу в сумі 6400 грн одразу після укладення Договору, зі сплатою відсотків у розмірі 609,55% річних, що становить 1,67% від суми кредиту за кожний день користування ним, на строк до 16 січня 2022 року.

Пунктами 1.4 та 1.5 зазначеного вище договору позичальник в будь-який час протягом Дисконтного періоду дії договору може збільшити суму кредиту ( отримати черговий Транш) в межах кредитного ліміту шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. Повернення кредиту в повному обсязі позбавляє права позичальника отримати нові Транші, а договір вважається припиненим шляхом його повного виконання. Загальна сума кредиту за цим договором складається з суми кредиту ( Траншів), отриманих протягом всього строку дії договору.

В п.17 договору сторони погодили, що встановлений в п.1.7 Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання Кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена.

Пунктами 1.9 та 1.9.1, 1.9.2 передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавця проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку, визначеного в п.1.7 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 609,55 % річних, що становить 1.67% від суми кредиту за кожний день користування ним; за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п.1.8 Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п.1.7 Договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 708,07%, що становить 1.94% в день від суми кредиту за кожен день користування ним, Кредитодавець за своїм вибором може надати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті.

Також сторони кредитного договору в п. 1.9.3 передбачили, що якщо позичальник користується кредитом після зазначеного дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору умови нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 766,50% річних, що становить 2.10% в день від суми кредиту за кожен день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавця різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст.212 ЦК України сторони домовились, що відкладальною обставиною за цим договором щодо виникнення у позичальника зобов`язання по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п.1.8 цього договору Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду виключно за умови, якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 2.10% від суми кредиту за кожний день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту договору.

Позивачем на підтвердження виконання умов кредитного договору від 17 грудня 2021 року № 374241407 було надано платіжне доручення від 17.12.2021 року відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було здійснено переказ коштів у сумі 6400 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 належну ОСОБА_1 , а також платіжне доручення від 04.01.2022 року про перерахування на цю ж платіжну картку коштів у сумі 3000 грн.( а.с.96,97)

Відповідач не заперечує факту отримання коштів та укладення кредитного договору від 17 грудня 2021 року № 374241407.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу № 28/1118-01 (а.с.15), за яким ТОВ «Таліон плюс» набув права вимоги ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором від 17 грудня 2021 року № 374241407, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги.

В свою чергу 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022 (а.с.16-17), за яким позивач набув право вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Виходячи з умов вищезазначеного договору та фактичних обставин справи, колегія суддів цивільної палати апеляційного суду приходить до висновку про те, що відповідачу були надані кредитні кошти 17.12.2021 року у сумі 6400 грн з відсотковою ставкою 1,67% від суми кредиту за кожний день користування ним, на строк до 16 січня 2022 року, в подальшому протягом дисконтного періоду дії договору було збільшено суму кредиту в межах кредитного ліміту та отримано відповідачем кошти 04.01.2022 року в сумі 3000 грн. Позичальник ОСОБА_1 після закінчення дисконтного періоду, тобто до 16 січня 2022 року ( день закінчення кредитного договору) не сплатив відсотки за користування кредитом, а тому йому відповідно до умов договору, а саме п. 1.9.3 було проведено перерахунок нарахованих відсотків з 1.67% ( 708,07% річних ) до 2.10% (766.50% річних) , що становить 5922 грн ( 9400 грн х766,50% х 30:365:100).

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду яка полягає у тому, що відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України у кредитному договорі може бути передбачено сплату процентів за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Такі проценти може бути стягнуто кредитодавцем і після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 5017/1987/2012).

Пунктом 1.12.2 вище зазначеного договору сторони передбачили, що з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087.70% річних, що становить 2.98% в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Право нарахування відсотків у збільшеному розмірі після закінчення строку дії кредиту передбачено п.5.3 договору за яким сторони погодили, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору ( після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України.

Виходячи з умов договору від 17 грудня 2021 року № 374241407 сторони передбачили розмір відсотків нарахування яких можливе після закінчення строку дії договору та визначили що протягом 90 днів після закінчення договору буде нараховуватись саме такий розмір відсотків.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відсотки нараховувались до 15 квітня 2022 року та визначені позивачем у розмірі 15512,46 грн.

Суд апеляційної інстанції не може покласти зазначений розрахунок в основу судового рішення враховуючи наступне:

- виходячи з умов договору від 17 грудня 2021 року № 374241407 сторони погодили нарахування відсотків за користування чужими коштами ( з урахуванням передбачених п. 1.9.3 ) у педіод з 18.12.2021 року по 16.01.22 року у розмірі 766.50% річних ( 30 днів) та в період з 17.01.2022 року по 15.04.2022 року у розмірі 1087.70% річних ( 90 днів)

- вимогами Закону України № 2120-ІХ від 15.03.2022 року « Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» передбачено п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодацем ( позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплатити на користь кредитодавця ( позикодавця) неустойки ( штрафу,пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка ( штраф,пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення ( невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем ( позикодавцем). Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/22 який затверджено Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ в Україні з 05:30 24.02.2022 року уведений військовий стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

Таким чином, як уже зазначалось вище, позивач мав право на нарахування відсотків за період з 18.12.2021 року по 16.01.2022 року у розмірі 2.10% (766.50% річних) , що становить 5922 грн ( 9400 грн х766,50% х 30:365:100) та з урахуванням умов договору та вимог Закону України № 2120-ІХ від 15.03.2022 року « Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» з 17.01.2022 року по 23.02.2022 року у розмірі 2.98% (1087.70% річних), що становить 10644,56 грн (9400 грн х1087.70%х38:365:100). Шляхом математичного обрахунку сума до стягнення відсотків становить 16566,56 грн. (5922 грн +10644,56 грн=16566,56 грн)

Оскільки суд апеляційної інстанції розглядає справи виходячи з приписів ст. 367 ч. 1 ЦК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також заявлених позовних вимог в суді першої інстанції то сума стягнутих з відповідача на користь позивача відсотків за кредитним договором від 17 грудня 2021 року № 374241407 становить 15512,46 грн, тобто в межах заявлених позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо невірного обрахунку розміру відсотків за користування грошовими коштами нарахованими відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України не заслуговують на увагу, оскільки нарахування відсотків за кредитним договором від 17 грудня 2021 року № 374241407 після закінчення кредитного договору та їх розмір, визначені умовами договору, що відповідає приписам ч.2 ст.625 ЦК України.

Крім того, в ОСОБА_1 уклав кредитний договір № 17530-12/2021 від 21 грудня 2021 року з ТОВ «ФК «Інвеструм», відповідно до умов якого відповідач отримав фінансовий кредит в розмірі 6000 грн на строк до 19 січня 2022 року. (а.с.24-25, 27)

Пунктом 2.1 та пунктом 4.3 сторони вищезазначеного договору погодили, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. У разі якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.2 цього договору та/або в додатку до цього Договору, проценти передбачені в п.1.3 цього договору продовжують нараховуватись за кожний день користування кредитними коштами. Але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня просточення виконання умов договору.

Згідно додатку № 1 до договору № 17530-12/2021 від 21 грудня 2021 року який є невід`ємною його частиною ( графік платежів) сума кредиту становить 6000 грн та сума нарахованих відсотків за період з 21.12.2021 року по 19.01.2022 року становить 1800 грн, що становить загальну вартість кредиту. ( а.с.25)

Відповідачем договір підписаний електронним підписом 21 грудня 2021 року (а.с.24).

На підтвердження факту перерахування коштів на виконання умов кредитоного договору № 17530-12/2021 від 21 грудня 2021 року позивачем надано довідку ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 26.06.2023 року № 2919_33 про перерахування коштів 21.12.2021 року о 13 годині 46 хв на суму 6000 грн на картку НОМЕР_2 , номер транзакції в системі Ipay.ua -126471475, вчиненої відповідно до договору на переказ коштів № ФК-150920 від 15.09.2020 року укладеного між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «ФК «Інвеструм».

Відповідач не заперечує укладання ним договору в електронному вигляді та отримання коштів за ним.

21 вересня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21092022 (а.с.28-29), за яким позивач набув право вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 21092022 від 21 вересня 2022 року (а.с.30) підтверджується передача позивачу реєстру боржників кількістю 7760.

21 вересня 2022 року від ТОВ «ФК «Інвеструм» відповідачу було направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором (а.с.26).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 21092022 від 21 вересня 2022 року (а.с.31), розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 17530-12/2021 від 21 грудня 2021 року (а.с.32) заборгованість ОСОБА_1 за період з 21 вересня 2022 року по 31 березня 2023 року становить 13650 грн. 00 коп. та складається із заборгованості за основною сумою боргу 6000 грн. 00 коп., заборгованості за відсотками 7650 грн. 00 коп.

Суд апеляційної інстанції не може покласти зазначений розрахунок в основу судового рішення враховуючи наступне:

- виходячи з умов договору від № 17530-12/2021 від 21 грудня 2021 року сторони погодили нарахування відсотків за користування чужими коштами ( з урахуванням передбачених п. 2.1 та графіку платежів) у педіод з 21.12.2021 року по 19.01.22 року у розмірі 2617.16% річних ( 30 днів) та в період з 20.01.2022 року по 19.04.2022 року у розмірі 365% річних ( 90 днів)( нарахування відсотків передбачено п.1.3,4.3)

- вимог Закону України № 2120-ІХ від 15.03.2022 року « Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану»

Проводячи власний розрахунок, колегія суддів апеляційного суду, враховує умови договору та графіку платежів відповідно до яких загальна вартість кредиту становить 7800 грн , а відсотки за період з 20.01.2022 року по 23.02.2022 року 2730 грн, отже загальна сума заборгованості по кредиту становить 10530 грн. ( 7800=2730) Зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Також відповідачем ОСОБА_1 укладено фінансовий кредит № /760658 від 29 грудня 2021 року з ТОВ «КУ «Європейська кредитна група», (а.с.37-39) за умовами якого відповідач отримав фінансовий кредит в розмірі 3000 грн. 00 коп. зі сплатою 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу, на строк до 12 січня 2022 року.

Укладений кредитний договір складається з Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № /760658 (а.с.37), додатку № 1 до договору (а.с.38-39).

Додатком № 1 передбачено реальну відсоткову ставку на рівні 403312.10% та загальну вартість кредиту в розмірі 4125 грн з яких 3000 грн сума кредиту та 1125 грн сума нарахованих відсотків.

Пунктом 4.3 вище зазначеного договору сторони передбачили, що у разі якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.2 цього договору та/або в додатку до цього Договору, проценти передбачені в п.1.3 цього договору продовжують нараховуватись за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня просточення.

Даний договір відповідачем підписаний електронним підписом 29 грудня 2021 року (а.с.37). Заперечень відповідача щодо не підписання договору та неотримання коштів за договором матеріали справи не містять.

12 серпня 2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 12082022 (а.с.40-41), за яким позивач набув право вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 12082022 від 12 серпня 2022 року (а.с.42) підтверджується передача позивачу реєстру боржників.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 12082022 від 12 серпня 2022 року (а.с.43), розрахунку заборгованості за Кредитним договором № /760658 від 29 грудня 2021 року (а.с.44) заборгованість ОСОБА_1 за період з 12 серпня 2022 року по 31 березня 2023 року становить 7350 грн. 00 коп. та складається із заборгованості за основною сумою боргу 3000 грн. 00 коп., заборгованості за відсотками 4350 грн. 00 коп.

Колегія апеляційного суду також не погоджується з наданим позивачем розрахунком та проводить власний розрахунок виходячи з умов договору та вимог Закону України № 2120-ІХ від 15.03.2022 року « Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану».

Так, сторони договору передбачили що сума отриманого кредиту становить 3000 грн, а з урахування додатку № 1 договору сторони погодили що загальна вартість кредиту становить 4125 грн, нарахування відсотків передбачених п.4.3 можливе у випадку прострочення виконання зобов`язать після закінчення договору строком 90 днів у розмірі передбаченому п.1.3 договору. Таким чином, заборгованість за договором № /760658 від 29 грудня 2021 року становить 8456,25 грн. ( 4125грн вартість кредиту +4331.25 нараховані відсотки за ч.2 ст.625)

За приписами ст. 367 ч. 1 суд апеляційної інстанції розглядає справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також заявлених позовних вимог в суді першої інстанції то сума стягнутої з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від № /760658 від 29 грудня 2021 року становить 7350 грн, тобто в межах заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо невірного обрахунку розміру відсотків за користування грошовими коштами нарахованими відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України за кредитними договорами № 17530-12/2021 від 21 грудня 2021 року та № /760658 від 29 грудня 2021 року не заслуговують також на увагу, оскільки нарахування відсотків за даними договорами після закінчення кредитного договору та їх розмір, визначені умовами договору, що відповідає приписам ч.2 ст.625 ЦК України.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки за укладеними договорами факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набула права вимоги за кредитними договорами № 17530-12/2021 від 21 грудня 2021 року та № /760658 від 29 грудня 2021 року , № 374241407 від 17 грудня 2021 року на тих умовах на яких було укладено ці договори з позичальником, то позивач має право на стягнення з ОСОБА_1 свою користь за кредитним договором № 374241407 від 17 грудня 2021 заборгованість у розмірі 24912.46 грн, за договором № 17530-12/2021 від 21 грудня 2021 року у розмірі 10530 грн. ( 7800=2730), за договором № /760658 від 29 грудня 2021 року у розмірі 7350 грн, а всього 42792.46 грн.

Отже, рішення суду підлягає зміні в частині визначення суми заборгованості за кредитними договорами, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з позовної заяви, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з ОСОБА_1 кредитну заборгованість у розмірі 45912.46 грн. Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 42792.46 грн , тобто позовні вимоги задоволено на 93,2%. При зверненні до суду з позовом товариством сплачено 2684 грн судового збору (а.с.1). У зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2501.48 грн судового збору за розгляд справи судом першої інстанції (2684 грн х 93.2%).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовнх вимог позивача. Судом апеляційної інстанції стягнуто заборгованість за кредитними договорами № 17530-12/2021 від 21 грудня 2021 року та № /760658 від 29 грудня 2021 року , № 374241407 від 17 грудня 2021 року на загальну суму 42792.46 грн, що становить 93.2 % від оспорюваної суми. За подання апеляційної скарги позивачем сплачено 3220 грн (а.с.122). Оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 218.96 грн (3220 грн х 6.8 %) судового збору за апеляційний розгляд справи.

За приписами ч.10 ст.141 ЦК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2282.52 грн судового збору (2501.48 - 218.96).

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31 липня 2023 року змінити в частині стягнення суми заборгованості та в частині судового збору, зменшивши загальний розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 за кредитними договорами № 17530-12/2021 від 21 грудня 2021 року та № /760658 від 29 грудня 2021 року , № 374241407 від 17 грудня 2021 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з 45912.46 грн до 42792.46 грн, з яких за кредитним договором № 374241407 від 17 грудня 2021 заборгованість у розмірі 24912.46 грн (9400 сума основного боргу + 16566,56 грн заборгованість за відсотками), за договором № 17530-12/2021 від 21 грудня 2021 року у розмірі 10530 грн (7800 сума основного боргу + 2730 грн заборгованість за відсотками), за договором № /760658 від 29 грудня 2021 року у розмірі 7350 грн (4125грн сума основного боргу + 3225 грн заборгованість за відсотками), а також зменшивши розмір стягнутого з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судового збору з 2684 грн до 2282.52 грн .

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: