Провадження №2/447/284/23
Справа №447/789/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

20.09.2023 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді:

головуючої судді Друзюк М.М.,

секретар судового засідання Іськів О.І.,

розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ,-

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (далі по тексту - ПАТ «Страхова компанія «Уніка») подав до Миколаївського районного суду Львівської області позов до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «Уніка» суму відшкодування в розмірі 16409 грн. 82коп. шкоди , заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір в сумі 2684 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 27.03.2019 між ПАТ «Страхова компанія «Уніка» та ТОВ «Мрія сервіс» укладено договір добровільного страхування №011092/4100/0000071 від 25.03.2019 транспортного засобу Рено д.н.з. НОМЕР_1 . Позивач зазначає, що 10.06.2019 близько 15 год 15 хв в с.Підлісся Миколаївського району Львівської області водій ОСОБА_1 не забезпечив та не вжив заходів до підводи з конем, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем "Рено" д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП не залишився на місці пригоди та не повідомив орган чи підрозділ поліції. Внаслідок ДТП заподіяно матеріальну шкоду автомобілю. На підставі заяви потерпілої особи, договору добровільного страхування транспортного засобу та на підставі вимог Закону України «Про страхування», ПАТ «Страхова компанія «Уніка» складено страховий акт №305087 та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 16409, 82 грн, які сплачені ТОВ «Мрія сервіс» , а тому позов просить задоволити.

Процесуальні дії у справі.

До суду 30.03.2023 надійшла відповідь на запит про місце проживання (перебування) та реєстрації відповідача.

Ухвалою від 03.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання у справі. Відповідачу надано строк для подання відзиву та заперечень.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак просив суд розгляд справи проводити без участі позивача та його представника.

На адресу суду 31.05.2023 надійшла заява від відповідача про застосування позовної давності, оскільки позовна заява датована 14.03.2023, а позивач виплатив страхове відшкодування 19.02.2020, тобто поза межами строку позовної давності, яка при регресі починає обчислюватися з моменту, коли страховик виплатив відшкодування.

14.06.2023 надійшло клопотання від представника відповідача ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи.

На електронну адресу суду 26.07.2023 надійшла заява від представника позивача ОСОБА_3 про долучення до матеріалів справи копії договору №011092/4100/0000071 від 25.03.2019 та додаткової угоди до нього.

У поясненнях від 25.07.2023 відповідач зазначає, що вимоги позивача не є регресними, а вони ґрунтуються на інших приписах законодавства, а саме суброгації, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Позивач у позовній заяві зазначав про можливість розгляду справи за відсутності його представника, за наявними матеріалами справи.

Відповідач та його представник у судове засідання 20.09.2023 не з`явилися, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подавали.

За таких обставин, суд проводить розгляд справи на підставі письмових доказів відповідно до ст.223 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, 27.03.2023 між ПАТ «Страхова компанія «Уніка» (страховик) та ТОВ «Мрія сервіс» (страхувальник) укладено договір добровільного страхування на транспорті «КАСКО CORPORATE» №011092/4100/0000071 від 25.03.2019. За умовами договору та додаткової угоди до нього об`єктом страхування є автомобіль марки Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.11-13).

Постановою Миколаївського районного суду Львівської області №447/1302/19 від 23.07.2019 (яка набрала законної сили 06.08.2019), встановлено, що водій ОСОБА_1 10.06.2019 близько 15 год 15 хв у с. Підлісся, Миколаївського району, Львівської області, не забезпечив та не вжив заходів до підводи з конем, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем "Рено" д.н.з. НОМЕР_1 . Будучи причетним до ДТП не залишився на місці пригоди та не повідомив орган чи підрозділ поліції. Внаслідок ДТП заподіяно матеріальну шкоду автомобілю. ОСОБА_1 на підставі ст. 36 КУпАП визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122 4, 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді 340 грн. Ця обставина сторонами не заперечується.

Позивач 13.06.2019 отримав письмові пояснення від ОСОБА_4 , щодо обставин ДТП, яке мало місце за участю транспортного засобу "Рено" д.н.з. НОМЕР_1 , під його керуванням(а.с.9).

Представник ТОВ «Мрія сервіс» 14.06.2019 звернувся до позивача із заявою № 00305087 про подію, що має ознаки страхового випадку (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Renault Sandero» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «МТП-Городенка»(а.с.10).

Відповідно до рахунку-фактури № ТОВ0000250 від 19.06.2019 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_1 складає 19709,82 грн(а.с.14).

Згідно з актом №00305087 огляду транспортного засобу встановлено характер пошкоджень автомобіля «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.15-16).

Відповідно до страхового акту № 305087 від 29.08.2019 та розрахунку суми страхового відшкодування, розмір страхового відшкодування за договором страхування №011092/4100/0000071 від 27.03.2019 становить 16409,82 грн. (розмір франшизи 3 300 грн.) (а.с.7).

Згідно з платіжним дорученням №137041 від 19.02.2022 на підставі вищенаведених документів, ПАТ «Страхова компанія «Уніка» виплатило на рахунок ТОВ «Мрія сервіс» кошти у розмірі 16409,82 грн., вказавши призначення платежу: «страхове відшкодування зр. дор. № 011092/4100/0000071 від 25.03.2019 (а.с. 6).

Норми права, які застосував суд.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про страхування», Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно ст.8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.988ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст.990ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Аналогічні положення містяться в частині першій статті 990 ЦК України.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 10.06.2019 близько 15 год 15 хв у с. Підлісся Львівської області водій ОСОБА_1 не забезпечив та не вжив заходів до підводи з конем, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем "Рено" д.н.з. НОМЕР_1 . Будучи причетним до ДТП не залишився на місці пригоди та не повідомив орган чи підрозділ поліції. Внаслідок ДТП заподіяно матеріальну шкоду автомобілю.

Постановою Миколаївського районного суду Львівської області №447/1302/19 від 23.07.2019 (яка набрала законної сили 06.08.2019), ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів), 122-4 КУпАП (залишення місця дорожньо-транспортної пригоди) та призначено йому адміністративне стягнення, з урахуванням вимог статті 36 КУпАП, у вигляді штрафу.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Renault Magnum», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на час ДТП була застрахована ПАТ «Страхова компанія «Уніка» відповідно до договору №011092/4100/0000071 від 25.03.2019.

Страховик ПАТ «Страхова компанія «Уніка» сплатило страхувальнику , страхове відшкодування у сумі 16 409,82 грн.

Щодо питання розмежування понять «регрес» і «суброгація», суд враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, зроблені у постанові від 4 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176 цс 18). Зокрема, у пункті 69 постанови ВП ВС зазначила, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Водночас, у пункті 70 постанови ВП ВС вказала, що згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини справи та правові висновки ВП ВС у постанові від 4 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176 цс 18), суд зазначає, що правовідносини, які виникли між сторонами, є суброгацією, питання щодо якої регламентуються нормами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», якими позивач зокрема обґрунтовує свої позовні вимоги.

Враховуючи вищенаведене, зокрема, що обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10.06.2019, сторонами визнаються , факт сплати позивачем як страховиком на виконання умов договору № 011092/4100/0000071 від 25.03.2019 суми страхового відшкодування в розмірі 16409, 82 грн,на рахунок страхувальника суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо строків позовної давності, суд зауважує наступне.

На спірні правовідносини поширюється загальна позовна давність, яка відповідно до статті 257 ЦК України встановлюється тривалістю три роки.

За регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається заново - з моменту виконання основного зобов`язання. Оскільки при суброгації нове зобов`язання щодо відшкодування шкоди не виникає, а лише відбувається заміна кредитора в існуючому зобов`язанні - до страховика переходить право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, то перебіг позовної давності заново не починається (постанова ВП ВС від 4 липня 2018 року у справі № 910/2603/17 (провадження № 12-134гс18).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Законом України № 530-ІХ від 17.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30.03.2020 № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, суд дійшов висновку, що пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, підлягає застосуванню у тому випадку, коли строк позовної давності не сплив на момент встановлення карантину на території України (12.03.2020).

Близькі за змістом висновки викладено в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.09.2022 у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22) та від 26.09.2022 у справі № 372/3235/20 (провадження № 61-6797св22).

Враховуючи характер спірних правовідносин, час настання ДТП (10.06.2019), а також те, що позовна давність за вимогами не спливла до моменту запровадження карантину на території України (12.03.2020), суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування позовної давності у цій справі.

Розподіл між сторонами судових витрат.

З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 2 684 грн стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12-13, 76-84, 89, 141, 164, 223, 259, 264-265, 268,280-289, 354 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Позов ПАТ «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» кошти розмірі 16409(шістнадцять тисяч чотириста дев`ять) грн. 82 (вісімдесят дві )коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» судовий збір у розмірі судовий збір в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири)грн..

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду чи через Миколаївський районний суд Львівської області.

Повні найменування та ім`я сторін

Позивач: ПАТ «Страхова компанія «Уніка» , місцезнаходження вул. О.Теліги, 6-В, корп.4, м. Київ, 04112

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Повний текст рішення складено 25.09.2023.

Суддя Друзюк М. М.