Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/2503/21

Провадження № 2/943/140/2023

02 жовтня 2023 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Кос І. Б.

за участю секретаря судового засідання Дутки С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернувся до суду із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина. Після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_3 (її син) як спадкоємець першої черги прийняв спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (батько позивачки), залишивши заповіт дочці ОСОБА_1 . Позивачка є спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_3 за заповітом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Представник позивачки адвокат Плавайко М.В. в судове засідання не з`явилася направила суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності позивачки та її представника, позивні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач - Буська міська рада Золочівського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, щодо позовних вимог стверджує, що відповідно до п. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) може бути зокрема, об?єктом спадкування. Сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Відповідач стверджує, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності, а тому позовна вимога про визнання права власності, а не права на середню земельну частку є необґрунтованою.

Запити до державного нотаріуса здійснювалися неодноразово, проте відповіді не надходили, а тому суд розглянув справу на підставі наявних матеріалів, що відповідають положенням ч. 3 ст. 211, ч. 4 ст. 223 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 1 від 03 жовтня 2019 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис складений Виконавчим комітетом Милятинської сільської ради Буського району Львівської області від 18 жовтня 1996 року, актовий запис № 31.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03.09.1949 року, актовий запис № 21, місце реєстрації с. Ріпнів, Львівської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має мати ОСОБА_2 .

Згідно експертного висновку № 056/89-а від 21 січня 2022 року зазначено, що «з урахуванням зазначеного українські записи особового імені ЛЕОНІДА (свідоцтво про народження ОСОБА_3 , запис мати ОСОБА_2 ; сертифікат на право на середню частку (пай), запис ОСОБА_2 ) і ЛЕОНІЯ (Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, запис ОСОБА_2 ) у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи та ї родичів є ідентичними. Розбіжності в записах виникли внаслідок фіксації в документах етимологічно споріднених особових імен ОСОБА_4 і ОСОБА_4 , що зазнали зближення в усному мовленні через посередництво спільних гіпокористичних форм».

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Виконавчим комітетом Милятинської міської ради Буського району Львівської області, актовий запис № 28 від 06 вересня 2017 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , від 18 лютого 1974 року, виданий Милятинською сільською радою Буського району Львівської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , має батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Відповідно до повторного свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_4 виданий Милятинською сільською радою Буського району Львівської області від 28 грудня 2001 року, ОСОБА_7 одружилася з ОСОБА_8 04 червня 1994 року.

Згідно листа Відділу у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській обл. В- 193/0-0.20-196/132-19 від 25.10.2019 року відомо, що був виготовлений Проект роздержавлення і приватизації земель НААГ «В. Україна» Милятинської сільської Ради народних депутатів Буського району Львівської області Львівським філіалом інституту землеустрою в 1996 року та затверджений рішенням районної ради від 23.04.1997 року № 142. В затверджених списках, які мають право на середню частку (пай) є включене ім`я ОСОБА_2 . На ім`я ОСОБА_2 був зареєстрований сертифікат на право на середню частку (пай) серія ЛВ № 4530 від 05.05.1997 року із земель НААГ «В.Україна» на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації 25.04.1997 року № 148 загальною площею 1,93 умовних кадастрових га. Беручи до уваги розпорядження голови Буської райдержадміністрації 14.02.2000 року № 72 «Про затвердження технічної документації «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель» на ім`я ОСОБА_2 розрахована середня частка (пай) - 1,46 га умовних кадастрових га, з них ріллі 1,31 га, кормових угідь 0,15 га.

Згідно з Витягом зі спадкового реєстру № 67218195 від 09.11.2021 року після смерті ОСОБА_2 була заведена спадкова справа № 44589785, дата реєстрації 25.04.2008 року, та видане свідоцтво про право на спадщину № 45125410 від 21.07.2008 року сину ОСОБА_3 , на спадкове майно, що складається із права на грошові вклади.

ОСОБА_3 залишив заповіт, записаний секретарем Милятинської сільської ради від 13.07.2015 року та зареєстрований у реєстрі № 74. Згідно яким все майно заповів дочці ОСОБА_1 .

Згідно Витягу із Спадково реєстру № 67218160 від 09.11.2021 року, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , спадкова справа не заводилась.

Відповідно до довідки № 38 від 31 січня 2022 року відомо, що ОСОБА_1 проживала разом із своєю бабою ОСОБА_2 в одному будинку до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ріпнів, Буського (Золочівського) району Львівської області.

Згідно довідки № 39 від 31 січня 2022 року проживала разом із батьком ОСОБА_3 в одному будинку до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Ріпнів, Буського (Золочівського) району Львівської області.

З довідки № 41 від 01.02.2022 року вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживав разом з мамою ОСОБА_2 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в індивідуальному будинку в с. Ріпнів, Буського (Золочівського) району Львівської області.

Відповідно до п. 15 розділу Х Перехідні положення ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину.

Згідно ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини.

З огляду на те, що позивач є спадкоємцем за законом, яка вступила в управління спадковим майно, прийняла спадщину в силу вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, те що за життя спадкодавець належним чином не зареєстрував своє право власності, відповідач позовні вимоги визнає, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Частина 1 ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця).

Суд вважає необгрунтованим заперечення відповідача, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР, яка була чинною на момент відкриття спадщини, передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Крім того, земельна частка (пай) може бути предметом спадкування, оскільки в розумінні ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, а право власності на землю гарантується Конституцією України в ч. 2 ст. 373 ЦК України.

Разом із тим, як вбачається із довідок № 38 та №39 від 31.01.2022 року, що на день смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом ними проживала та була зареєстрована ОСОБА_1 в с. Ріпнів, Буського (Золочівського) району Львівської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Частина 1 ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п. 15 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно земельна ділянка, яка належала померлому ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Отже, із матеріалів справи слідує те, що спадкодавці та позивачка проживали разом за однією адресою на момент відкриття спадщини, а тому позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину в розумінні положень ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР (яка була чинною на момент відкриття спадщини).

Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що за позивачкою, як спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 слід визнати право власності на вказані земельні ділянки.

Ураховуючи викладене, на підставі ст. ст. 15, 16, 316, 1216, 1264, 1268 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 10, 12, 76-80, 89, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на середню земельну частку (пай) площею 1,46 га, за місцем розташування: Львівська обалсть, Золочівського району. Буська міська рада, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Апеляційну скарга на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи.

Позивач: ОСОБА_1 (80542, с. Рипнів, Золочівського району Львівської обалсті, РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач: Буська міська рада Золочівського району Львівської області (80500, м. Буськ, площа 900-річчя Буська,1, Львівської області).

Суддя: І. Б. Кос