Провадження № 2/686/6093/23
УХВАЛА

(про залишення позовної заяви без руху)

28 вересня 2023 р. м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Продан Б.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства радгосп «Лісовогринівецький»

про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до Державного підприємства радгосп «Лісовогринівецький» в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 273 237,64 грн., зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію за невикористану відпустку з 14.05.2019 року по день фактичного звільнення та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день фактичного виконання судового рішення.

Під час прийняття заяви, встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, відповідно до ст.. 5 ч.1 п 1 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Однак, як вбачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 заявив вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день фактичного виконання судового рішення.

За змістом норм статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях. Правова позиція ВС/ВП № 910/4518/16 від 30.01.2019.

Отже, суд вважає, що вимоги про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку, є майновими вимогами, а отже, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Таким чином, позивач звернувся до суду із майновою вимогою, яка не містить пільг щодо сплати судового збору, а тому йому необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1% від ціни позову.

Відповідно ст. 4 ч. 2 п. 1 пп. 1 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою стягується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З 1 січня 2023 встановлений прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розмірі 2 684 грн., згідно з абзацом 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».

Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Оскільки позивачем не визначено ціну позову, то позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: 1 073,60 грн.

Оскільки подана заява не відповідає вимогам закону, суддя вважає, що її слід залишити без руху.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства радгосп «Лісовогринівецький» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, залишити без руху і надати позивачу термін для виправлення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення заявникові ухвали про залишення заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя