Справа №718/2511/23
Провадження №2/718/485/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2023 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області під головуванням судді Скорейка В.В., за участю секретаря судового засідання Безушко М.Д., розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Неполоковецький комбінат хлібопродуктів» про стягнення грошових коштів, не виплачених при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Андроник Б.В., який представляє інтереси ОСОБА_1 , звернувся з позовом до суду, в якому просив стягнути з ДП «Неполоковецький комбінат хлібопродуктів» заборгованість по заробітній платі, з урахуванням уточнених позовних вимог, в розмірі 53 946,60 грн, середній заробіток за весь період затримки розрахунку за період з 09.01.2023 по 21.07.2023 у розмірі 51 501 грн.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що ОСОБА_1 з 29.09.2021 по 09.01.2023 працювала в ДП «Неполоковецький комбінат хлібопродуктів» на посаді вагар. Наказом № 4-К від 09.01.2023 позивачку звільнено за згодою сторін. Під час перебування у трудових відносинах, відповідачем нарахована, однак не виплачена заробітна плата в розмірі 53 946,60 грн, що підтверджується довідкою № 57 від 31.05.2023. В день звільнення відповідачем не проведена виплата всіх сум, що належать відповідачці згідно з вимогами ч. 1 ст.116 КЗпП України. Спору про розмір заборгованості станом на звільнення між сторонами не було. Станом на день подання цієї позовної заяви заробітна плата позивачці не виплачена.

Вказує, що, відповідно до довідки від № 57 від 31.05.2023, заробітна плата позивачки склала за січень 2023 - 10 149,60 (сума без виплачених податків), за серпень 2022 4 565,22 грн (сума без виплачених податків). Середньоденна заробітна плата становить 367,87 грн. У зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивачки, та враховуючи те, що з моменту звільнення до моменту звернення до суду пройшло 140 робочих днів, тому з ДП «Неполоковецький комбінат хлібопродуктів» підлягає стягненню середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні за період з 09.01.2023 по 21.07.2023 на суму 51 501 грн.

За таких обставин, з посиланням на норми закону, просить позовні вимоги задовольнити та стягнути на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 53 946,60 грн, середній заробіток за весь період затримки розрахунку за період з 09.01.2023 по 21.07.2023 у розмірі 51 501 грн.

Ухвалою судді від 24.07.2023 визначено вказану справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, відповідно до вимог ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

В матеріалах справи міститься заява представника позивача про підтримання позовних вимог та проведення судового засідання без його участі.

Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження у справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено, будь-яких клопотань не заявлено.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити відповідне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, доходить наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та правовідносини.

Наказом № 13-К від 29.09.2021 ОСОБА_1 призначено на посаду старшого майстра КХП «Неполоківецького комбінату хлібопродуктів», що підтверджується записом в трудовій книжці позивачки серії НОМЕР_1 , яка заповнена 06.05.2008.

Відповідно до наказу № 4-К від 09.01.2023 позивачку звільнено за згодою сторін на підставі ст.36 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці.

Відповідно до довідки № 57 від 31.05.2023 заборгованість по заробітній платі у період з 29.09.2021 по 09.01.2023 складає 53 946,06 грн без урахування утримання податків. Доказів про виплату вказаної вище суми відповідачем станом на день розгляду справи до суду не надано, отже, розмір заборгованості відповідача перед позивачем на суму 53 946,06 грн без урахування утримання податків, суд вважає доведеним.

Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Положенням ч. 1 ст.21 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Частиною 5 статті 97 КЗпП України передбачено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Згідно з частиною другою статті 233 КЗпП у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч. 1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Враховуючи описане вище, суд вважає, що з ДП «Неполоковецький комбінат хлібопродуктів» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 43 426,58 грн (ця сума визначена з урахуванням утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору).

При розгляді вимог щодо стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України,- в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до пункту 20Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно з п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Судом встановлено, що позивачка звільнена 09.01.2023, до суду з цим позовом вона звернулася 21.07.2023.

Відповідно до довідки № 57 від 31.05.2023 заробітна плата позивачки склала: за січень 2023 10 149 грн; за серпень 2022 4 565,22 грн. Середньоденний заробіток ОСОБА_1 за останніх 2 місяці роботи становить 367,87 грн. З огляду на зазначені вище обставини, слідує, що період затримки розрахунку при звільненні позивачки складає 140 робочих дня.

Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає: (367,87 грн (середньоденна заробітна плата) * 140 (дні затримки розрахунку) = 51 501 грн. При цьому, з вказаної суми мають бути відраховані обов`язкові платежі до державного бюджету.

При вирішенні вказаних вимог суд відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України не може врахувати висновки щодо застосування ст. 117 КЗпП України, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц, відповідно до якої суд зменшує розмір відшкодування, передбаченого ст. 117 КЗпП України, враховуючи розмір простроченої заборгованості роботодавця, ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільнені майнових втрат працівника, співмірність ймовірного розміру, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні у зв`язку з тим, що будь-яких доказів на спростування вказаного розрахунку заборгованості відповідачем не надано.

Враховуючи наведене вище, суд вражає, що з ДП «Неполоковецький комбінат хлібопродуктів» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні в розмірі 51 501 грн (ця сума визначена без урахуванням утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору).

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення заборгованість по заробітній платі, а в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд позовної вимоги про заборгованість зі сплати заробітної плати, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за розгляд позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Керуючись ст.ст. 4,12-13, 89,133,141, 258, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, ст.ст. 38, 94, 97, 116, 117 КЗпП, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Неполоковецький комбінат хлібопродуктів» про стягнення грошових коштів, не виплачених при звільненні,- задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Неполоковецький комбінат хлібопродуктів» на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати заробітної плати на суму 43 426,58 грн (сума визначена після утримання податків).

Стягнути з Державного підприємства «Неполоковецький комбінат хлібопродуктів» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні за період з 09.01.2023 по 21.07.2023 (сума визначена без урахування утримання податків) на суму 51 501 грн.

Стягнути з Державного підприємства «Неполоковецький комбінат хлібопродуктів» на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 1 073,60 грн.

Стягнути з Державного підприємства «Неполоковецький комбінат хлібопродуктів» на користь держави судовий збір на суму 1 073,60 грн.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць

Заочне рішення не проголошувалося відповідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 29.09.2023.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач Державне підприємство «Неполоковецький комбінат хлібопродуктів», , місце знаходження смт Неполоківці вул. Магістральна,43 Чернівецького район Чернівецької області.

Суддя Василь Скорейко