Справа № 459/3737/19 Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В.В.
Провадження № 22-ц/811/2848/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.,

суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

секретар Салата Я.І.

з участю: позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Лавренчука О.В., представника відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 -адвоката Ільків Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №459/3737/19 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 адвоката Лавренчука Олександра Володимировича на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 18 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ,- про стягнення коштів

в с т а н о в и в :

18 грудня 2019 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення коштів.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те,що він збудував будинок з надвірними будівлями. В процесі будівництва виникла потреба в проведенні монтажу верхньої частини (даху) будинку та гаражу. Зазначав, що відповідачі взяли на себе зобов`язання самостійно закупити необхідні будівельні матеріали і проводити монтажні роботи, а він в свою чергу проводити оплату вартості будівельних робіт та матеріалів. Стверджував, що між ними було узгоджено суму витрат на придбання будівельних матеріалів, яка склала 44166, 00 доларів США. Після узгодження усіх істотних умов угоди, відповідачі приступили до їх виконання. ОСОБА_2 наполіг на необхідності попереднього виділення коштів. На зазначені цілі позивачем було надано 38 550,00 доларів США. Після спливу часу трьох років, позивач став вимагати від ОСОБА_2 письмових звітів про закупівлі (витрачені кошти) та проведені монтажно-будівельні роботи. Останній частково надавав письмові звіти. Позивач побачив, що вартість закуплених будівельних матеріалів та виконаних робіт не відповідають фактично виділеним на зазначені цілі коштам та став вимагати від нього детальний документальний звіт про витрачені кошти, однак вимоги не виконані.

03 липня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області із заявою про вчинення відносно нього шахрайських дій, яка є предметом досудового розслідування. В процесі досудового розслідування слідчим було призначено судову будівельно - технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання встановлення об`єму фактично виконаних робіт дерев`яної конструкції даху та покрівлі бляхою даху будинку та чи відповідають виконані роботи дерев`яної конструкції даху та покрівлі бляхою даху будинку діючим вимогам державних будівельних норм. Висновком експерта від 30 січня 2018 року № 3777 було встановлено, що об`єм фактично виконаних робіт склав суму 43 5485, 00 грн., що є значно меншою від отриманої суми - 38550, 00 доларів США.

Враховуючи наведене, ОСОБА_4 просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на його користь 468 898, 00 грн.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 18 серпня 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 10 січня 2023 року стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави 3920,58 грн. - відстрочену суму судового збору.

Рішення суду оскаржив представник позивача ОСОБА_4 -адвокат Лавренчук О.В. Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Звертає увагу, що судом першої інстанції без належних обгрунтувань не було взято до уваги доводи позивача та докази в підтвердження наявності підстав для задоволення позову. Вважає, що суддя першої інстанції надав перевагу поясненням відповідачів та своїми діями фактично надавав їм консультацію. Вважає, що судом було неналежно надано правову оцінку доводам та доказам з сторони позивача. Стверджує, що відповідачі визнавали позов, проте потім від його визнання відмовилися.

Просить скасувати рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 18 серпня 2022 року та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі. Судові витрати покласти на відповідачів.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, згідно пояснень ОСОБА_2 про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 Цивільно-процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) не перешкоджає перегляду рішення суду за апеляційною скаргою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його представника адвоката Лавренчука О.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення відповідача ОСОБА_2 та представника відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 -адвоката Ільків Г.М. на спростування доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

За приписами ч.1ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором ( ч.1ст.5 ЦПК).

Згідно ч.1ст.12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 5 липня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Сокальського ВП Червоноградського ВП із заявою про скоєння злочину, у якій зазначає, що відносно нього було вчинено шахрайські дії ОСОБА_2 та іншими, які заволоділи значною сумою грошей. Вказав, що з метою пришвидшення будівельних робіт він погодився на пропозицію ОСОБА_5 і передав йому особисто 44 166 доларів США.

06 липня 2017 року до ЄРДР було внесено відомості за заявою ОСОБА_4 від 05 липня 2017 року та відкрито кримінальне провадження № №0000481 за ч.1 ст.190 КК України.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_4 долучив до матеріалів справи фотокопії рукописних текстів із назвами «Гараж, гараж 2017 р., будинок 2013 рік, будинок», у яких вказано назви будівельних матеріалів, їх кількість, цифри.

Відповідно до копії висновку експерта №3777 від 30 січня 2018 року вартість фактично виконаних робіт з влаштування дерев`яних конструкцій даху та покрівлі бляхою будинку на АДРЕСА_1 станом на 2017 рік становить 435 485 грн. У висновку вказано, що вартість фактично виконаних будівельно-монтажних робіт з влаштування дерев`яних конструкцій даху та покрівлі бляхою будинку на АДРЕСА_1 визначається по Збірнику поточних одиничних розцінок на ремонтно-будівельні роботи, складених на основі РЕКНр та Державних будівельних норм України ДСТУ Б.Д. 1.1-2013 «Правила визначення вартості будівництва», введених у дію 1 січня 2014 року.

Згідно з копією висновку експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 29 жовтня 2019 року №3570 при виконанні будівельних робіт по влаштуванні покрівлі даху будинку на АДРЕСА_1 могло бути використано 267 листів сталі розміром 1, 25 м на 2 м.

09 липня 2020 року ОСОБА_4 склав довідку про оплату коштів майстрам у розмірі 38550 доларів.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про безпідставність позовних вимог, суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами вартість виконаних відповідачами робіт, суми отриманих коштів за ці роботи відповідачами, за чиї кошти придбано будівельні матеріали для виконання вказаних робіт, а також кількості та вартості придбаних матеріалів.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується.

Відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частини 1 статті 638 та частини 1 статті 640 Цивільного кодексу України, договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Статтею 840 ЦК України передбачено, якщо робота виконується частково або в повному обсязі з матеріалу замовника, підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу. Підрядник зобов`язаний надати замовникові звіт про використання матеріалу та повернути його залишок. Якщо робота виконується з матеріалу замовника, у договорі підряду мають бути встановлені норми витрат матеріалу, строки повернення його залишку та основних відходів, а також відповідальність підрядника за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків. Підрядник відповідає за невиконання або неналежне виконання роботи, спричинене недоліками матеріалу, наданого замовником, якщо не доведе, що ці недоліки не могли бути ним виявлені при належному прийманні матеріалу.

Згідно ст.841 ЦК України, підрядник зобов`язаний вживати усіх заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником та відповідає за втрату або пошкодження цього майна.

Відповідно до ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці і цим створив неможливість виконання договору підрядником (ст. 851 ЦК України).

Згідно з ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків, негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну. Якщо замовник протягом одного місяця ухиляється від прийняття виконаної роботи, підрядник має право після дворазового попередження продати результат роботи, а суму виторгу, з вирахуванням усіх належних підрядникові платежів, внести в депозит нотаріуса, нотаріальної контори на ім`я замовника, якщо інше не встановлено договором. Якщо ухилення замовника від прийняття виконаної роботи спричинило зміну строку здачі роботи, вважається, що право власності на виготовлену (перероблену) річ перейшло до замовника у момент, коли мало відбутися її передання.

Колегія суддів звертає увагу на недоведеність з сторони позивача належними та допустимими доказами вартості виконаних відповідачами монтажно-будівельних робіт по встановленню даху на будинку позивача здійснених в період 2013-2014 років.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання позивача на висновок експерта №3777 від 30.01.2018 року як на підтвердження вартості фактично виконаних робіт з влаштуванням дерев`яних конструкцій даху та покрівлі бляхою будинку у розмірі 435 485 грн. є безпідставним, оскільки такий розмір визначено по Збірнику поточних одиничних розцінок на ремонтно-будівельні роботи, складених на основі РЕКНр та Державних будівельних норм України ДСТУ Б.Д. 1.1-2013 «Правила визначення вартості будівництва». У матеріалах справи відсутні докази, а відповідачами заперечено проведення ними обрахунку вартості виконаних робіт відповідно до вказаних у висновку правил.

Відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Колегія суддів звертає увагу, що позивач не був обмежений в праві вибору осіб які б могли надали йому послуги з влаштування дерев`яних конструкцій даху та покрівлі бляхою будинку, а надавачі послуг, за відсутності укладеного в письмовій формі договору підряду, не були обмежені у встановленні граничної вартості за надані послуги, згідно збірнику поточних одиничних розцінок на ремонтно-будівельні роботи, складених на основі РЕКНр та Державних будівельних норм України ДСТУ Б.Д. 1.1-2013 «Правила визначення вартості будівництва будівельних робіт».

Позивачем ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 підтверджено, що виконані роботи були прийняті позивачем ОСОБА_4 , останній був задоволений та дякував відповідачам, що вони відмінно виконали складну конструкцію даху, оскільки інші бригади майстрів не хотіли таку складну роботу виконувати. Позивач ОСОБА_4 разом із сім`єю запросив відповідачів на обід в знак подяки виконаних покрівельних робіт житлового будинку, так звану в народі «квітку», не мав будь-яких претензій.

Судом першої інстанції та апеляційної інстанції не встановлено, а позивачем не надано належних та допустимих доказів, що ним було придбано 351 лист бляхи розміром 1,25м/2м для здійснення відповідачами робіт, що саме в такій кількості матеріали були передані відповідачам, а також, що ними фактично було використано лише 267 листів бляхи. Згідно пояснень відповідача ОСОБА_2 та його представника-адвоката Ільків Г.М., конструкція даху була складною, тому було багато відходів. При виконанні робіт постійно із майстрами був пасинок позивача або його дружина.

Доводи позивача, на які він спирається у суді, зводяться до того, що відповідачі приїжджали на виконання робіт своїм транспортом, бусом, а тому він підозрює, що такі могли викрасти значну кількість листків бляхи, приблизно 84 листи. Зазначені пояснення позивача є припущенням, не підтверджені належними, допустими доказами, не встановлені попереднім розслідуванням у кримінальній справі.

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції правильно не брав до уваги висновок експерта від 29 жовтня 2019 року №3570, яким встановлено, що при виконанні будівельних робіт по влаштуванні покрівлі даху будинку могло бути використано 267 розміром 1, 25 м на 2 м., на який позивач посилається як на підтвердження завищення відповідачами використання будівельних матеріалів.

Суд звертає увагу, що згаданий висновок містить лише припущення щодо можливої кількості використаних листів сталі при виконанні будівельних робіт по влаштуванні покрівлі даху будинку зазначеної площі, однак такий висновок не є доказом в підтвердження реальної кількості використаних матеріалів відповідачами при виконанні ними будівельних робіт, враховуючи складну конструкцію даху. Експертом не зазначено яка кількість листів даху відійшла на нестандартні роботи.

Наявна в матеріалах справи довідка про оплату, складену 09 липня 2020 року ОСОБА_4 не є доказом отримання відповідачами заявлених ним коштів в розмірі 38550 доларів США за виконання ними будівельних робіт по влаштуванні покрівлі даху.

Саме по собі твердження позивача про надання відповідачам 38550 долари США на здійснення ними будівельних робіт по влаштуванні покрівлі даху будинку, а також, що реальна вартість робіт становила 468898 грн і саме на таку суму могли претендувати відповідачі, без представлення відповідних доказів, не може бути підставою для задоволення його позову. Всі домовленості між сторонами були усними, чого не заперечує позивач ОСОБА_4 і тільки після трьох років виконаних покрівельних робіт свого житлового будинку та повторному запрошенні відповідачів на виконання аналогічних робіт покрівлі гаражу, де дах рівносторонній, похилий, у позивача стали виникати сумніви щодо попередньо виконаних робіт.

Відповідно до ч.1ст.76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом ( ч.1ст.78 ЦПК).

За положеннями ч.1ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи те, що судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає. Доводи апеляційної скарги не спростоують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 адвоката Лавренчука Олександра Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 18 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 14 вересня 2023 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк