Справа № 296/9328/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Петровської М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Поливаної А.А.,

заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із заявою про видачу обмежувального припису, відповідно до змісту якої просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці проживання (перебування) з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатись на відстань 0,5 км до її місця проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимоги заяви мотивовано тим, що її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодноразово вчиняв щодо неї фізичне та психологічне насильство, піднімав руку, що стало підставою для виклику правоохоронних органів. За її черговою заявою від 20.08.2023 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, винесено відносно нього терміновий заборонний припис та зобов`язано не контактувати з заявницею. Однак, такі заходи не сприяли нормалізації стосунків, а тому враховуючи постійне фізичне та психологічне насильство зі сторони ОСОБА_2 , вона потребує захисту в порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтримала вимоги заяви та просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями, не працює, знущається з неї, застосовує до неї фізичне насилля, висловлюється нецензурними словами, вимагає грошові кошти. Також вказала, що в заяві нею допущено описку в частині зазначення адреси її проживання, просила вважати правильним в тексті заяви номер будинку 6/126.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду заяви про видачу обмежувального припису.

Суд, вислухавши пояснення заявниці ОСОБА_1 , повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, дослідивши всі зібрані у справі докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

У відповідності до наявних в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №047282 від 20.08.2023, термінових заборонних приписів стосовно кривдника серії АА №342695 від 24.08.2023 та серії АА №342712 від 02.09.2023, ОСОБА_1 зверталась до органів Національної поліції України щодо вчинення своїм сином ОСОБА_2 неправомірних дій.

У протоколі серії ВАД №047282 зазначено, що 20.08.2023 близько 11:30 год ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно гр. ОСОБА_1 , а саме висловлювався словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою.

У відповідності до термінового заборонного припису від 24.08.2023: ОСОБА_2 24.08.2023 о 21:00 образливо висловлювався, погрожував матері ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 заборонено в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_1 протягом 2 діб з 24.08.2023 по 26.08.2023.

У відповідності до термінового заборонного припису від 02.09.2023: ОСОБА_2 02.09.2023 о 16:00 вчинив домашнє насильство відносно матері ОСОБА_1 (не вказано в чому полягало); ОСОБА_2 заборонено в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_1 протягом 3 діб з 02.09.2023 по 05.09.2023.

Вважаючи, що ОСОБА_2 чинить щодо неї фізичне та психологічне насильство, заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

Згідно п.1 ч.1 ст.350-2 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

За змістом ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі по тексту - Закон №2229-VIII), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ч.1 ст.1 Закону №2229-VIII психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 17 ч.1 ст.1 Закону №2229-VIII визначено, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону №2229-VIII, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно пункту 7 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч.3 ст.26 Закону №2229-VIII, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону №2229-VIII встановлено, що оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Враховуючи вищенаведені положення Закону №2229-VIII, суд зазначає, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Положеннями статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, заявницею ОСОБА_1 в ході розгляду справи не надано достатніх доказів на підтвердження наявності ризиків, передбачених Законом №2229-VIII.

Зокрема, саме по собі звернення заявниці до органів поліції та винесення термінових заборонних приписів, за відсутності сукупності інших підтверджуючих наявність ризиків доказів, не свідчить про вчинення ОСОБА_2 психологічного насильства щодо заявниці та не підтверджує необхідність видачі стосовно нього обмежувального припису. Крім того, терміновий заборонний припис від 02.09.2023 взагалі не містить даних про те, в в чому полягало домашнє насильство відносно заявниці та такий припис є формальним.

Будь-яких доказів застосування щодо ОСОБА_1 заінтересованою особою фізичного насильства не надано.

Враховуючи відсутність документального підтвердження наявності ризиків, передбачених Законом №2229-VIII, а також зважаючи, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб і у разі настання відповідних факторів та ризиків, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису.

Керуючись Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству, ст.ст. 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 294, 350-1 -350-8, 352 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М. В. Петровська