Справа № 570/758/23
Номер провадження 2/570/538/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2023 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В. ,

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,

представника позивача адвоката Кузьменюк -Волошиної Н.М.,

представника відповідачки адвоката Зражевської Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно судового наказу Рівненського районного суду Рівненської області від 05.01.2023 р.; стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/8 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття; про відкликання судового наказу, виданого Рівненським районним судом Рівненської області від 05.01.2023 р. про стягнення аліментів по цивільній справі №570/5101/22.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.03.2005 р. між сторонами було укладено шлюб. У період шлюбу у них народилися діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку із проходженням військової служби у в/ч НОМЕР_1 з 02.03.2022 р. він фактично знаходиться за її місцем розташування у м. Тернопіль. Однак він не припиняє опікуватися своїми дітьми. Систематично оплачує комунальні послуги за адресою їхнього спільного місця реєстрації, а саме: оплата за домашній інтернет Київстар за договором; оплата квартплати за адресою: АДРЕСА_1 ; оплата за розподіл газу; оплата послуг з поводженням з побутовими відходами; оплата за електроенергію; оплата за газ та водопостачання, про що долучає квитанції. Позивач утримує дітей та їхню матір, не зважаючи на взаємини з нею. Середня сума по оплаті комунальних послуг складає 2521,50 грн. за місяць.

За його ініціативи було укладено договір страхування та отримано поліс основного та додаткового страхування життя для дітей, за умовами якого він сплачує 1500 грн. щокварталу за страхування ОСОБА_5 та 1499,99 грн. щокварталу за страхування ОСОБА_6 .

Син ОСОБА_6 вже досяг повноліття, але у зв`язку з навчанням не може повністю себе забезпечувати, тому він надсилає йому кошти на його особистий рахунок для власних витрат, що в сумі за останній рік становить близько 111 478 грн. та з 01.01.2023 р. вже перераховано близько 4568 грн. За власні кошти він здійснює оплату за навчання сина ОСОБА_4 на військовій підготовці НУВГП, денної форми навчання 13750 грн.

Для доньки ОСОБА_3 він систематично надсилає кошти на її щоденні потреби та за її вимогою.

В лютому 2023 р. ним було отримано судовий наказ, виданий Рівненським районним судом 05.01.2023 р. за заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, поданої 28.12.2022 р. ОСОБА_2 . Його дуже образив факт звернення ОСОБА_2 до суду з даним позовом, адже проблем з грошима в дітей немає, він вважає, що вона не задоволена тим, що кошти для Ксенії він надсилає через старшого сина ОСОБА_6 , і в неї немає до них доступу.

Наводить положення ст. 192 СК України, ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік», п. 23 Постанови ПВСУ від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Ухвалою суду від 16.03.2023 р. прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання з викликом учасників.

Ухвалою суду від 01.06.2023 р. витребувано від ГУ ПФУ у Рівненській області довідку про розмір пенсії відповідачки; витребувано від ГУ ДПС у Рівненській області інформацію про розмір доходів відповідачки.

У відзиві вх. 6192 від 11.04.2023 р. відповідачка ОСОБА_2 вказує, що вона з дітьми проживає за місцем реєстрації в смт. Квасилів. Вона є пенсіонеркою, має військову пенсію. Фактичний догляд спільних з позивачем дітей, усі питання облаштування побуту, приготування їжі, закупівля продуктів харчування, придбання одягу, здійснюється нею. Інколи чоловік може на мізерну суму купити щось для дитини з одягу, однак основні витрати несе вона.

Чоловік також має свій дохід за рахунок військової пенсії, у тому числі за рахунок служби в ЗСУ, де він щомісячно отримує заробітну плату з усіма надбавками, які передбачені військовослужбовцям на даний час.

У зв`язку з тим, що чоловік відмовлявся надавати їй особисто кошти на матеріальне утримання доньки, щоб вона мала можливість стабільно та щомісячно планувати фактичні витрати по її утриманню, вона була вимушена подати до суду заяву про видачу судового наказу щодо стягнення з повивача аліментів на утримання доньки примусово, адже дрібні періодичні кишенькові гроші в сумі по 30 грн., які чоловік інколи давав для доньки, не покривали навіть дрібної частини всіх її матеріальних потреб.

Погоджується, що позивач здійснює оплату комунальних послуг, однак з урахуванням того, що вони з позивачем на даний час ще є подружжям, хоча проживають окремо, за таких обставин він такі платежі здійснює за рахунок їх спільних коштів, які були заощаджені ними раніше, на час їхнього спільного проживання, і які залишилися у його розпорядженні, а тому такі кошти є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. На даний час шлюб не розірвано, спільне майно не поділено. Питання комунальних платежів не стосується предмету спору та предмету доказування у цій справі. Також питання медичної страховки, дозволу на яку позивач в неї не брав, стосується додаткових витрат на дитину, а не аліментних зобов`язань.

Утримання позивачем старшого сина, який проживає з відповідачкою, є виключно добровільне рішення позивача. Син ОСОБА_4 навчається на державній формі навчання в НУВГП на механічному факультеті, навчання безкоштовне, отримує стипендію, перебуває на державному утриманні. Син навчається на військовій кафедрі НУВГП і саме за це навчання позивач сплачує кошти. Вони з чоловіком обов`язки по утриманню повнолітнього сина виконують рівнозначно та добровільно. Цей факт також не стосується предмету спору у цій справі.

Наводить положення ст. ст. 141, 155, ст. 183, 192 СК України, ст.ст.21, 23, 48 Конституції України та просить у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. Повідомили суду, що позивачем подано до суду позов про розірвання шлюбу. Вказують, що відповідачкою повинно бути доведено, що вона аналогічно готова понести 27 780 грн. 98 коп. і донька потребує на своє утримання 55 561 грн. 96 коп. Відповідачка приховала від суду, що син сторін хоча досягнув повноліття, однак продовжує навчання у вищому навчальному закладі та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Відповідно позивач здійснює свій обов`язок по утриманню сина, у добровільному порядку. Крім того, здоров`я позивача погіршилося.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Серед іншого вказують, що розмір аліментів, які стягуються з позивача, коливається та на даний час збільшився, оскільки після надходження в/л на виконання та з`ясування місця роботи позивача, пройшов деякий час і утворилася заборгованість.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони з 25.03.2005 р.н. перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_2 .

У сторін є спільні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Діти сторін проживають з відповідачкою, що позивачем не заперечується.

Судовим наказом Рівненського районного суду Рівненської області від 05.01.2023 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дитину: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 грудня 2022 року та до повноліття дитини.

Як убачається з довідки в/ч НОМЕР_3 №1454/59 від 07.05.2022 р., позивач перебуває на військовій службі у в/ч з 02.03.2022 р.

Відповідно до довідки про доходи №356 від 18.05.2023 р., яка видана в/ч НОМЕР_4 , загальна сума доходу ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 р. по 18.05.2023 р. без урахування аліментів становить 385 780,54 грн.

Відповідно до довідки ГУ в ПФУ в Рівненській області вих. 129/03 від 01.06.2023 р про доходи пенсіонера, виданої пенсіонеру ОСОБА_1 , останній перебуває на обліку ГУ ПФУ в Рівненській області і отримує пенсію за вислугою років, розмір якої за період з січня 2023 р. по травень 2023 р. складає 81422,50 грн.

Як убачається з відповіді ГУ ДПС у Рівненській області від 08.06.2023 р., згідно відомостей центральної бази даних ДРФО ДПС України інформація про отримані доходи ОСОБА_2 за 1 квартал 2023 р. відсутня.

Відповідно до відповіді на адвокатський запит, ГУ ПФУ в Рівненській області від 29.05.2023 р., ОСОБА_2 призначено пенсію за вислугу років на умовах ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р., розмір її пенсії з 01.01.2023 р. становив 8392,93 грн., з 01.03.2023 р. по теперішній час 9840,18 грн.

Відповідно до довідки ГУ в ПФУ в Рівненській області вих. 150/03 від 21.06.23 р., про доходи пенсіонера, виданої пенсіонеру ОСОБА_2 , остання перебуває на обліку ГУ ПФУ в Рівненській області і отримує пенсію за вислугою років, розмір якої за період з січня 2023 р. по травень 2023 р. складає 56146 грн.

Позивач ОСОБА_1 сплачує комунальні послуги за утримання житла, в якому проживає донька:

- за користування інтернетом, про що свідчать квитанції до платіжної інструкції за період з 26.02.2022 р., 01.06.2022 р., 31.07.2022 р., 01.09.2022 р., 08.09.2022 р., 03.10.2022 р., 01.06.2023 р., 29.05.2023 р., 06.07.2023 р., 09.07.2023 р., 11.07.2023 р.,

- за користування газом, про що свідчать квитанції до платіжної інструкції за період 04.2022 р.

- за розподіл (доставку) газу за період 04.2022 р. 04.2022 р.; 07.2022 р. 07.2022 р.; 08.2022 р. 08.2022 р.;

- за користування електроенергією, про що свідчать квитанції до платіжної інструкції за період 01-04.2022 р. 30.04.2022 р.; 01.07.2022 р. 31.07.2022 р.; 01.08.2022 р. 31.08.2022 р.;

- послуги з поводження з побутовими відходами за період 04.2022 р. 04.2022 р.; 07.2022 р. 07.2022 р., 08.2022 р. 08.2022 р.

- оплата за водопостачання за період з 06.2022 р. 06.2022 р.

- оплата квартплати за період 04.2022 р. 04.2022 р., 07.2022 р.-07.2022 р., 08.2022 р. 08.2022 р.;

- оплата за тепло за період з 02.2023 р. по 02.2023 р.

Сплачує страхові внески за договорами страхування дітей, про що свідчать квитанції до платіжної інструкції від 26.11.2021 р., 29.03.2022 р., 26.08.2022 р., 28.11.2022 р., 25.05.2023 р.,

Переказує грошові кошти на рахунки дітей, а саме на картковий рахунок сина ОСОБА_4 , про що свідчать квитанції до платіжних інструкцій від 12.01.2022 р., 09.02.2022 р., 25.03.2022 р., 28.03.2022 р., 07.04.2022 р., 22.04.2022 р.,26.04.2022 р., 29.04.2022 р.,03.05.2022 р., 07.05.2022 р., 14.05.2022 р., 17.05.2022 р., 18.05.2022 р., 18.05.2022 р., 25.05.2022 р., 25.05.2022 р., 26.05.2022 р., 29.05.2022 р., 01.06.2022 р., 02.06.2022 р.,05.06.2022 р., 09.06.2022 р., 14.06.2022 р.,16.06.2022 р., 20.06.2022 р., 20.06.2022 р., 23.06.2023 р.,25.06.2023 р., 29.06.2023 р., 04.07.2023 р., 04.07.2023 р., 04.07.2022 р., 07.07.2022 р., 09.07.2022 р., 12.07.2022 р., 16.07.2022 р., 20.07.2022 р., 22.07.2022 р., 27.07.2022 р., 02.08.2022 р., 05.08.2022 р., 07.08.2022 р., 11.08.2022 р., 15.08.2022 р., 22.08.2022 р., 24.08.2022 р., 28.08.2022 р., 28.08.2022 р., 30.08.2022 р., 02.09.2022 р., 05.09.2022 р., 07.09.2022 р., 10.09.2022 р., 12.09.2022 р., 17.09.2022 р., 17.09.2022 р., 24.09.2022 р., 27.09.2022 р., 28.09.2022 р., 02.08.2022 р., 05.08.2022 р., 07.08.2022 р., 11.08.2022 р., 15.08.2022 р., 22.08.2022 р., 24.08.2022 р., 28.08.2022 р., 30.08.2022 р., 02.09.2022 р., 05.09.2022 р., 07.09.2022 р., 10.09.2022 р., 12.09.2022 р., 17.09.2022 р., 17.09.2022 р., 24.09.2022 р., 27.09.2022 р., 28.09.2022 р., 17.11.2022 р., 17.11.2022 р., 18.11.2022 р., 18.11.2022 р., 19.11.2022 р., 24.11.2022 р., 26.11.2022 р., 01.12.2022 р., 06.12.2022 р., 07.12.2022 р., 08.12.2022 р., 16.12.2022 р., 18.12.2022 р., 20.12.2022 р., 24.12.2022 р., 25.12.2022 р., 27.12.2022 р., 30.12.2022 р., 30.12.2022 р., 31.12.2022 р.,31.12.2022 р., 04.01.2023 р., 09.01.2023 р., 10.01.2023 р., 12.01.2023 р., 13.01.2023 р., 15.01.2023 р., 18.01.2023 р., 28.01.2023 р., 30.01.23 р., 01.02.2023 р., 10.02.2023 р., 12.02.2023 р., 13.02.2023 р., 24.02.2023 р., 25.02.2023 р., 27.02.2023 р., 01.03.2023 р., 06.03.2023 р; 08.03.2023 р., 11.03.2023 р.,13.03.2023 р.,15.03.2023 р., 21.03.2023 р., 25.03.2023 р., 29.03.2023 р., 30.03.2023 р., 31.03.2023 р., 01.04.2023 р., 04.04.2023 р., 08.04.2023 р., 11.04.2023 р., 13.04.2023 р., 21.04.2023 р., 01.05.2023 р., 04.05.2023 р., 05.05.2023 р., 11.05.2023 р., 16.05.2023 р., 18.05.2023 р., 19.05.2023 р., 22.05.2023 р., 23.05.2023 р.,24.05.2023 р., 26.05.2023 р., 27.05.2023 р., 29.05.2023 р., 01.06.2023 р., 08.06.2023 р., 15.06.2023 р., 21.06.2023 р., 24.06.2023 р., 27.06.2023 р., 29.06.2023 р., 07.07.2023 р., 17.07.2023 р., 31.07.2023 р., 13.08.2023 р., 26.08.2023 р., 27.08.2023 р.;

та на картковий рахунок доньки ОСОБА_3 про що свідчать квитанції до платіжних інструкцій від 01.12.2022 р. у суиі 30 грн., 09.01.2022 р. у сумі 900 грн., 02.04.2022 р. у сумі 50 грн., 14.05.2022 р. у сумі 100 грн., 17.05.2022 р., 03.06.2022 р. у сумі 50 грн., 05.06.2022 р. у сумі 120 грн., 09.06.2022 р. у сумі 50 грн., 10.06.2022 р. у сумі 100 грн., 11.06.2022 р. у сумі 50 грн., 13.06.2022 р. у сумі 50 грн., 05.07.2022 р. у сумі 700 грн., 07.07.2022 р. у сумі 50 грн., 09.07.2022 р. у сумі 20 грн., 09.07.2022 р. у сумі 50 грн., 10.07.2022 р. у сумі 50 грн., 11.07.2011 р. у сумі 50 грн., 11.07.2022 р. у сумі 20 грн., 12.07.2022 . у сумі 100 грн., 14.07.2022 р. у сумі 50 грн., 15.07.2022 р. у сумі 10 грн., 15.07.2022 р. у сумі 50 грн., 02.08.2022 р. у сумі 35 грн., 02.08.2022 р. у сумі 15 грн., 03.08.2022 р. у сумі 50 грн., 04.08.2022 р. у сумі 50 грн., 04.08.2022 р. у сумі 250 грн., 05.08.2022 у сумі 40 грн., 06.08.2022 р. у сумі 30 грн., 07.08.2022 р. у сумі 30 грн., 07.08.2022 р. у сумі 70 грн., 08.08.2022 р. у сумі 30 грн., 09.08.2022 р. у сумі 30 грн., 10.08.2022 р. у сумі 30 грн., 11.08.2022 р. у сумі 30 грн., 12.08.2022 р. у сумі 30 грн., 13.08.2022 р. у сумі 25 грн., 14.08.2022 р. у сумі 50 грн., 15.08.2022 р. у сумі 40 грн., 02.09.2022 р. у сумі 30 грн., 02.09.2022 р. у сумі 30 грн., 05.09.2022 р. у сумі 20 грн., 05.09.2022 р. у сумі 30 грн., 06.09.2022 р. у сумі 80 грн., 08.09.2022 р. у сумі 30 грн., 09.09.2022 р. у сумі 40 грн., 10.09.2022 р. у сумі 60 грн., 11.09.2022 р. у сумі 60 грн., 12.09.2022 р. у сумі 30 грн., 13.09.2022 р. у сумі 30 грн., 13.09.2022 р. у сумі 40 грн., 15.09.2022 р. у сумі 50 грн., 04.10.2022 р. у сумі 20 грн., 04.10.2022 р. у сумі 20 грн., 05.10.2022 р. у сумі 10 грн., 05.10.2022 р. у сумі 200 грн., 07.10.2022 р. у сумі 25 грн., 11.10.2022 р. у сумі 30 грн., 12.10.2022 р. у сумі 30 грн., 13.10.2022 р. у сумі 100 грн., 16.10.2022 р. у сумі 40 грн., 16.10.202 р. у сумі 40 грн., 28.10.2022 р. у сумі 30 грн., 07.11.2022 р. у сумі 30 грн., 08.11.2022 р. у сумі 30 грн., 09.11.2022 р. у сумі 30 грн., 09.11.2022 р. у сумі 30 грн., 10.11.2022 р. у сумі 90 грн., 17.11.2022 р. у сумі 30 грн., 06.12.2022 р. у сумі 50 грн., 07.12.2022 р. у сумі 30 грн., 10.12.2022 р. у сумі 30 грн., 12.12.2022 р. у сумі 30 грн., 02.01.2023 р. у сумі 30 грн., 12.01.2023 р. у сумі 30 грн., 13.01.2023 р. у сумі 500 грн., 11.02.2023 р. у сумі 40 грн., 16.02.2023 р. у сумі 150 грн., у сумі 300 грн., 17.02.2023 р. у сумі 410 грн., 18.02.2023 р. у сумі 40 грн., 19.02.2023 р. у сумі 40 грн., у сумі 45 грн., 20.02.2023 р. у сумі 170 грн., 21.02.2023 р. у сумі 30 грн., 22.02.2023 р. у сумі 40 грн., 23.02.2023 р. у сумі 40 грн., 24.02.2023 р. у сумі 60 грн.,26.02.2023 р. у сумі 60 грн., 28.02.2023 р. у сумі 30 грн., 17.04.2023 р. у сумі 40 грн., 01.03.2023 р. у сумі 40 грн., 02.03.2023 р. у сумі 40 грн., 05.03.2023 р. у сумі 40 грн., 10.03.2023 р. у сумі 80 грн., 11.03.2023 р. у сумі 500 грн., 13.02.2023 р. у сумі 40 грн., 03.04.2023 р. у сумі 50 грн., 05.04.2023 р. у сумі 40 грн., 13.04.2023 р. у сумі 50 грн., 24.04.2023 р. у сумі 50 грн., 25.04.2023 р. у сумі 50 грн., 27.04.2023 р. у сумі 100 грн., 25.02.2023 р. у сумі 150 грн., 150 грн., 400 грн., 05.05.2023 р. у сумі 50 грн., 08.03.2023 р. у сумі 60 грн., 31.03.2023 р. у сумі 50 грн., 11.04.2023 р. у сумі 40 грн., 16.04.2023 р. у сумі 40 грн., 21.04.2023 р. у сумі 50 грн., 25.04.2023 р. у сумі 50 грн., 2.04.2023 р. у сумі 100 грн., 09.05.2023 р. у сумі 40 грн., 14.05.2023 р. у сумі 30 грн., 22.05.2023 р. у сумі 200 грн. та 100 грн., 03.06.2023 р. у сумі 100 грн., 14.06.2023 р. у сумі 150 грн., 30.06.2023 р. у сумі 300 грн., 14.07.2023 р. у сумі 120 грн., 15.07.2023 р. у сумі 100 грн., 22.07.2023 р. у сумі 100 грн., 01.08.2023 р. у сумі 250 грн., 14.08.2023 р. у сумі 60 грн., 15.08.2023 р. у сумі 30 грн. та 50 грн., 16.08.2023 р. у сумі 50 грн., 19.08.2023 р. у сумі 30 грн., 20.08.2023 р. у сумі 30 грн.,

Крім того, до суду подано виписку з АТ КБ «Приватбанк» від 11.08.2023 р. по картці, на яку позивач перераховує кошти для доньки ОСОБА_5 та сина ОСОБА_6 , про що не заперечила відповідачка.

Також позивач вказує, що він поніс витрати пов`язані навчанням доньки, про що свідчать платіжні інструкції від 03.03.2023 р. на суму 427,14 грн. та 09.05.2023 р. на суму 452,26 грн., 18.05.2023 р. на суму 350 грн. та на суму 150,75 грн., 30.07.2023 р. на суму 100 грн.,

Крім того, позивач вказує що вони разом донькою проводять дозвілля, на проведення якого він також витрачає кошти, про що подав чеки за період з 09.11.2022 р. по 04.02.2023 р.; з 25.08.2023 р. по 27.08.2023 р., 10.09.2023 р. Він подарував доньці дорогоцінні прикраси.

Позивачем також сплачено у зв`язку з військовою підготовкою сина ОСОБА_4 в НУВГ.23.09.2021 р. 4000 грн., 26.10.2021 р. 1500 грн., 10.02.2022 р. 1250 грн., 01.04.2022 р. 2500 грн., 07.05.2022 р. 4500 грн., 24.09.2022 р. 4000 грн., 08.05.2023 р., про що свідчать квитанції до платіжних інструкцій.

Згідно відповіді НУВГП, ОСОБА_4 дійсно є студентом НУВГП з 01.10.2021 р. (кафедра військової підготовки НУВГП). Вартість навчання становить 1 рік (2021-2022) 16500 грн., 2 рік (2022-2023 р.) 16500 грн. Оплату за навчання здійснював у повному розмірі 33 000 грн. ОСОБА_1 .

Представником позивача долучено до матеріалів справи відомості про вартість освітньої послуги НУВГП за освітньо-професійними програмами магістерський рівень здобуття освіти: автомобільний транспорт за повний термін здобуття освіти 41 300 грн. та договір про надання платної освітньої послуги, укладений між НУВГП та ОСОБА_1 , який набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом усього періоду навчання, а самез 01.09.2023 р. по 31.12.2024 р.

Відповідачка ОСОБА_2 подала до суду докази, а саме фіскальні чеки що свідчать про купівлю нею засобів гігієни, продуктів харчування, канцелярські товари, одягу, взуття для неповнолітньої дитини. Також відповідачка доводить суду відвідування донькою Ксенією художньої студії для розвитку дитини, студії сучасного танцю, заняття з англійської мови. Вказує, що у разі потреби звертається до лікаря для обстеження та лікування неповнолітньої Ксенії, про що свідчить заключення КНП «Міська дитяча лікарня» РМР від 13.04.2023 р., та відповідно витрачає кошти на купівлю ліків, про що додала чек від 08.05.2023 р., довідка від 23.08.2023 р., чек від 18.09.2023 р. «пломбування зуба». Крім того, вказує що несе витрати про оплаті комунальних послуг, а саме 29.08.2023 р. нею сплачено 3010 грн. на рахунок Квасилівтеплоенерго РМР; 14.09.2023 р. на рахунок Рівнерайкомуненергія; 14.09.2023 р. 7030 грн. Квасилівське КП «Житло»; 14.09.2023 р. 1010 грн. ТОВ «Рівненська ОЕК».

Згідно з відповіддю начальника Рівненського ВДВС у Рівненському районі Рівненської області від 10.08.2023 р. №53169, на виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження ВП №70748030 з примусового виконання судового наказу №570/5101/22 від 05.01.2023 р. Рівненського районного суду Рівненської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.12.2022 р. та до повноліття дитини.

У серпні 2023 р. в межах ВП №70748030 з виконання судового наказу Рівненського районного суду №570/5101/22 від 05.01.2023 р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти у розмірі від його доходу за серпень 2023 р. (аліменти за серпень 2023 р.), а саме 27780 грн. 98 коп., які стягнуті у якості від розміру його пенсії, що склало 4221 грн. 13 коп. та які стягнуті у якості від розміру його заробітної плати (у В/ч НОМЕР_4 (В/ч НОМЕР_1 ), що становить 23559 грн. 85 коп.

Згідно з відповіддю начальника Рівненського ВДВС у Рівненському районі Рівненської області від 20.09.2023 р. №61463, у вересні 2023 р. в межах ВП №70748030 з виконання судового наказу Рівненського районного суду №570/5101/22 від 05.01.2023 р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти у розмірі від його доходу за серпень 2023 р. (аліменти за вересень 2023 р.), а саме 27780 грн. 97 коп., які стягнуті у якості від розміру його пенсії, що склало 4221 грн. 13 коп. та які стягнуті у якості від розміру його заробітної плати (у В/ч НОМЕР_4 (В/ч НОМЕР_1 ), що становить 23559 грн. 85 коп. 21.08.2023 р. в межах ВП №70748030 додатково стягнуто аліменти у розмірі від його доходу за серпень 2023 р. від розміру його заробітної плати (В/ч НОМЕР_4 (В/чА5509), що становить 14298 грн. 40 коп., окрім сум, які зазначені у довідці №53169 від 10.08.2023 р.

Під час розгляду справи позивач зазначав, що стан його здоров`я погіршується, про що подає рекомендації щодо подальшого лікування від 15.08.2023 р., ультразвукове дослідження КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Відділення ультразвукової діагностики від 11.05.2023 р., консультативний висновок спеціаліста від 11.05.2023 р.; амбулаторну карточку, де міститься останній запис від 16.02.2016 р.,свідоцтво про хворобу №48 від 16.05.2017 р., у п.13 якого вказано: «Не придатний до військової служби з виключенням з військового обліку»; виписний епікриз №1164, згідно якого перебував на стаціонарному лікуванні в Рівненському військовому госпіталі з 12.04 по 18.05.2017 р.; згідно Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3913 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 27.11.2017 по 01.12.2017 р., згідно Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1749 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 17.05.2018 по 29.05.2018 р.

Згідно з довідкою до акта огляду серія АВ №0756277 медико-соціальною комісією надано позивачу ОСОБА_1 з 27.09.2017 р. третю групу інвалідності, де вказано дата чергового переогляду вересень 20218 р., однак як пояснила представник позивача у судовому засіданні, переогляду позивач ОСОБА_1 не проходив.

Відповідачкою також подано докази щодо стану її здоров`я, про що долучає довідку з КП «Обласний перинатальний центр» РОР та ТзОВ «4Д клінік» від 29.08.2023 р., протокол обстеження КП «Рівненський обласний клінічний лікувально-діагностичний центр ім. В. Поліщука» РОР від 07.09.2023 р.

За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3ст. 181 СК України).

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (ч. 2 ст. 182 СК України).

Згідно з ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Суд, надаючи оцінку зміни матеріального стану позивача ОСОБА_1 (з позиції погіршення / покращення) - приходить до наступного.

Як встановлено судом, після ухвалення рішення суду від 05.01.2023 р. у справі №570/5101/22 про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання неповнолітьної дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріальне становище позивача змінилося, воно покращилося.

Так, з довідок про доходи від 18.05.2023 р. В/ч НОМЕР_4 та від 01.06.2023 р. ГУ ПФУ в Рівненській області вбачається, що ОСОБА_1 з березня 2023 р. почав отримувати підвищене грошове забезпечення.

Разом з тим, суд погоджується з позицією відповідачки про те, що такі виплати мають тимчасовий характер.

Згідно з ч. ч. 1-2ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Суд бере до уваги, що у пункті 8 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб (Постанова КабМіну України від 26.02.1993 №146) заначено, що з військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом ( Пункт 8 в редакціїПостанови КМУ № 122 від 16.02.2022; із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ №1263 від 11.11.2022).

Відповідно до п. 2 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого 07 червня 2018 року № 260 (надалі Порядок) грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Так, постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення(здійснення),зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (утому числі військовослужбовцям строкової служби),-розмір цієї додаткової винагороди збільшується до100000гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Отже додаткова винагорода, яка виплачується на період воєнного стану та яка входить до доходів, що враховуються при визначенні розміру аліментів, не має систематичний щомісячний характер та встановляється на період воєнного стану, розмір якої залежить від завдань покладених на військовослужбовця.

Надані позивачем в якості підтвердження позовних вимог квитанцій про сплату комунальних послуг, де проживає неповнолітня дитина, перерахування на відкриті позивачем рахунки коштів, сплата страхових внесків на доньку, купівля прикрас не спростовують заперечення відповідача щодо підстав позову. При цьому відповідачем не доведено його неспроможність сплачувати аліменти в такому розмірі, а також намагання відповідачки збагатитися за рахунок коштів від аліментів.

Твердження позивача про збагачення ОСОБА_2 за рахунок сплачених ним аліментів, суд не приймає до уваги, оскільки згідно закону аліменти стягуються на утримання неповнолітьної дитини, а не відповідачки, яка є лише їх отримувачем, оскільки дитина є неповнолітньою. Окрім цього, з матеріалів справи слідує, що остання отримує дохід у вигляді пенсії.

Також, слід зазначити, що жодних належних та допустимих доказів у вказаній справі щодо нецільового витрачання аліментів на доньку, немає. Такого спору взагалі не існує.

Натомість, звертаючись до суду позивач, як на підставу свого позову посилався на його вагому участь в житті дітей, в тому числі у фінансовому плані та наводив у зв`язку з цим положення ст.182 СК України та ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2023 р.", а не на зміну його майнового чи сімейного стану.

При цьому суд приймає до уваги наявні у справі докази, якими підтверджено, що сторони разом із дітьми зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , хоча фактично проживають окремо, однак перебувають у зареєстрованому шлюбі. Таким чином, відповідачка правомірно реалізувала належне їй право в інтересах неповнолітньої дитини про стягнення аліментів на її утримання. Позивач не заперечує обставини проживання обох дітей разом з матір`ю.

Що стосується аргументів ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів з причини його незадовільного стану здоров`я, суд зазначає наступне.

Так, з долучених до матеріалів справи медичних заключень, позивачу встановлені відповідні діагнози, однак ним до суду не надано доказів витрат, понесених на лікування.

Отже позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував те, що із моменту винесення судом рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини суттєво погіршився його матеріальний стан або стан його здоров`я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Вирішуючи спір, суд твердження позивача про те, що він фактично утримує двох дітей, оцінює критично, оскільки під час розгляду спорів вказаної категорії суди виходять із якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Як встановлено у судовому засіданні, повнолітньому сину сторін позивач надає матеріальну допомогу без наявності судових рішень про її стягнення.

Позивач, посилаючись на наявність на його утриманні ще однієї дитини повнолітнього сина ОСОБА_6 , не заперечує тієї обставини, що його матеріальний стан не змінився, а навпаки покращився.

Вислухавши сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, суд приходить до висновку, що із моменту винесення судом рішення про стягнення аліментів на утримання дитини матеріальний стан позивача не погіршився, а навпаки покращився і, на думку суду, дозволяє останньому сплачувати аліменти в повному обсязі визначеному рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 05.01.2023 р., а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно судового наказу Рівненського районного суду Рівненської області від 05.01.2023 р.; стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/8 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття; про відкликання судового наказу, виданого Рівненським районним судом Рівненської області від 05.01.2023 р. про стягнення аліментів по цивільній справі №570/5101/22 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Сторони справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКП НОМЕР_5 .

Відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , серія паспорту громадянина України НОМЕР_6 , виданий 29.08.2000 р. Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області.

Повне судове рішення складено 27.09.2023 р.

Суддя Гнатущенко Ю.В.