Дата документу 20.09.2023 Справа № 2-2125/2010
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний №2-2125/2010 Головуючий у 1-й інстанції Стеценко А.В.
Провадження №22-ц/807/1325/23 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

Полякова О.З.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 квітня 2023 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2021 року за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східнного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 65669720 від 04.06.2021, винесену державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петруніною С.О.; визнати протиправними та дискримінаційними дії в.о. начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Берестецької Т. щодо перевірки відкриття виконавчого провадження №65669720 від 04.06.2021.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 01 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 вересня 2022 року ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 01 грудня 2021 року у цій справі залишено без змін.

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2021 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.08.2010 у справі № 2-2125/2010 було стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги теплопостачання, судовий збір та витрати на ІТЗ розгляду справи судом.

У серні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2021 відмовлено у задоволенні вищезазначеної скарги.

Посилаючись на існування істотних для справи обставин, що не були встановлені судом під час розгляду скарги на бездіяльність державного виконавця та не були і не могли бути відомі їй на час розгляду судом зазначеної скарги, остання просила суд скасувати ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2021 та постановити ухвалу про задоволення скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 квітня 2023 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2021 року.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 квітня 2023 року та прийняти нове судове рішення у відповідності до вимог чинного законодавства, задовольнивши її апеляційну скаргу в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 65669720 від 04.06.2021, винесену державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петруніною С.О.; визнати протиправними та дискримінаційними дії в.о. начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Берестецької Т. щодо перевірки відкриття виконавчого провадження № 65669720 від 04.06.2021.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 01 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 вересня 2022 року ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 01 грудня 2021 року у цій справі залишено без змін.

З листа начальника управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 26.10.2021 (а.с. 17-19), фотокопію якого додано заявником до заяви у якості доказу існування нововиявлених обставин, вбачається, що начальником управління в останньому абзаці 2 сторінки зазначеного листа викладено стислий зміст скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, а не констатація факту подання заяви про примусове виконання рішення суду неуповноваженою Концерном «Міські теплові мережі». Всім іншим доводам заявника про відсутність у представників позивача повноважень на звернення до державного виконавця із заявою про примусове виконання рішення суду, судом було надано належну оцінку під час розгляду скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2021 року суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не повідомлено суду жодних обставин, які є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України. Процесуальні недоліки розгляду справи, які, на переконання заявника, призвели до ухвалення судом незаконного рішення, не вважаються нововиявленими обставинами. Такі обставини можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, оскільки підстав для скасування ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2021 судом не встановлено.

Положеннями частини першої статті 423 ЦПК України визначено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч.2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктом 3 частини другої статті 423 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є важливою гарантією захисту прав і свобод людини, зокрема, у сфері цивільного судочинства. Перегляд судових рішень, які набрали законної сили, є додатковим засобом забезпечення законності судового рішення і є резервним механізмом захисту прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб і забезпечення справедливого та ефективного здійснення правосуддя.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду відповідні факти та аргументи. Метою перегляду справи за нововиявленими обставинами є не ревізія судових рішень або усунення судових помилок, а перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення.

Інститут перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами за своєю природою передбачає баланс між принципами правової визначеності та res judicata і правом на справедливий суд.

Законодавство, у тому числі й ЦК України, не містить визначення поняття «нововиявлені обставини», проте за своєю юридичною суттю нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного, повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Сутність перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами - це встановлення наявності або відсутності нововиявлених обставин і повторний розгляд справи у разі їх встановлення з метою досягнення істини у справі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 826/20239/16).

Нововиявлені обставини характеризуються сукупністю таких ознак: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не були та не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би суттєво змінити, або прийняти інше рішення, ніж те, яке було прийняте).

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами сама по собі не суперечить принципу юридичної визначеності, проте перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що ОСОБА_1 не повідомлено суду жодних обставин, які є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України.

З листа начальника управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 26.10.2021, фотокопію якого додано заявником до заяви у якості доказу існування нововиявлених обставин, вбачається, що начальником управління в останньому абзаці 2 сторінки зазначеного листа викладено стислий зміст скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, а не констатація факту подання заяви про примусове виконання рішення суду неуповноваженою Концерном «Міські теплові мережі». Всім іншим доводам заявника про відсутність у представників позивача повноважень на звернення до державного виконавця із заявою про примусове виконання рішення суду, судом було надано належну оцінку під час розгляду скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця.

Процесуальні недоліки розгляду справи, які, на переконання заявника, призвели до ухвалення судом незаконного рішення, не вважаються нововиявленими обставинами. Такі обставини можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновок суду першої інстанції про те, що підстав для скасування ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2021 не встановлено, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до незгоди з висновками суду по суті вирішення спору, вони не знайшли свого підтвердження й не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, висновок суду першої інстанції у межах доводів касаційної скарги ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна правова оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, судами під час розгляду справи не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів уважає, що в силу положень частини третьої статті 89 ЦПК України судом всебічно, повно та об`єктивно надано оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному окремому доказу, а підстави їх врахування чи відхилення є мотивованими.

Інші доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального та процесуального права, зводяться до незгоди з висновком суду і переоцінки доказів.

Посилання стражника в апеляційній скарзі на невідповідність ухвали суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення ним норм процесуального права, не спростовують правильних висновків суду, а є її власним суб`єктивним тлумаченням норм права та обставин справи і не впливають на законність оскаржуваної ухвали.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права. Підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 квітня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26 вересня 2023 року.

Головуючий

Судді: