Ухвала

15 вересня 2023 року

місто Київ

справа № 752/24975/20

провадження № 61-9599ск23

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційних проваджень

за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «МАРС» на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року

за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «МАРС» на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року

у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «МАРС» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нежитловою будівлею,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

Приватне акціонерне товариство «МАРС» (далі - ПрАТ «МАРС») у жовтні 2020 року звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , просило зобов`язати відповідача усунути перешкоди у здійсненні власником ПрАТ «МАРС» права користування та розпорядження нежитловою будівлею літера «Л» (гаражі № НОМЕР_1 ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом звільнення нежитлової будівлі, надання доступу (під`їзду) до неї (в тому числі огорожі, парканів тощо) та демонтажу замків, пломб на воротах гаражів та в`їзних воротах земельної ділянки, загальною площею 0, 1843 га, кадастровий номер :79:013:0112.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 07 лютого 2023 року Голосіївський районний суд міста Києва відмовив у задоволенні позову ПрАТ «МАРС».

Постановою від 06 червня 2023 року Київський апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу ПрАТ «МАРС», скасував рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 07 лютого 2023 року, ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив.

Суд зобов`язав ОСОБА_1 усунути перешкоди у здійсненні ПрАТ «МАРС» права користування та розпорядження нежитловою будівлею літера «Л» (гаражі № НОМЕР_1 ) ), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом звільнення нежитлової будівлі, шляхів доступу (під`їзду) до неї (в тому числі огорожі, парканів тощо) та демонтажу замків, пломб на воротах гаражів та в`їзних воротах земельної ділянки, загальною площею 0, 1843 га, кадастровий номер :79:013:0112.

Здійснив розподіл судових витрат.

Додатковою постановою від 11 липня 2023 року Київський апеляційний суд частково задовольнив заяву ПрАТ «МАРС» про ухвалення додаткового рішення.

Суд стягнув із ОСОБА_1 на користь ПрАТ «МАРС» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді першої інстанції в розмірі 20 000, 00 грн та під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 10 000, 00 грн.

В іншій частині вимог заяви про ухвалення додаткового рішення відмовив.

Ухвалою від 11 липня 2023 року Київський апеляційний суд відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення та відстрочення виконання постанови Київського апеляційного суду від 06 червня 2023 року.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ПрАТ «МАРС» 16 серпня 2023 року із використанням засобів поштового зв`язку направило до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати додаткову постанову Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року, ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити заяву ПрАТ «МАРС» про ухвалення додаткового рішення.

ПрАТ «МАРС» 16 серпня 2023 року із використанням засобів поштового зв`язку направило до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить змінити ухвалу Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року, виключивши з мотивувальної частини такі абзаци:

«У даній справі постановою Київського апеляційного суду від 06 червня 2023 року задоволено позовні вимоги немайнового характеру про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні майном.

Законодавцем визначено, що позовні вимоги немайнового характеру не підлягають примусовому виконанню, а носять зобов`язальний характер, адже виконавець відповідно до вимог статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» лише перевіряє виконання такого судового рішення та не здійснює дій щодо його примусового виконання.

Отже, постанова Київського апеляційного суду від 06 червня 2023 року, якою задоволено позов ПрАТ «МАРС» та зобов`язано ОСОБА_1 вчинити певні дії, не підлягає примусовому виконанню».

Ухвалою від 18 серпня 2023 року Верховний Суд залишив касаційні скарги без руху та надав заявнику строк для виконання її вимог.

Заявник 07 вересня 2023 року із застосуванням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційних скарг разом із доказами на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження рішень суду апеляційної інстанції.

ПрАТ «МАРС» 13 вересня 2023 року подало до Верховного Суду заяву про доповнення до заяви про усунення недоліків касаційних скарг.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Правилами частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Щодо визначення підстав касаційного оскарження додаткової постанови Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення

Заявник, окреслюючи підстави касаційного оскарження додаткової постанови Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року, зазначив, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, приписи статей 133, 137, 141 ЦПК України, під час визначення розміру понесених судових витрат не врахував складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання робіт, та обсяг виконаних робіт.

Додатково ПрАТ «МАРС» зазначило, що до заяви про ухвалення додаткового рішення ним додано акти приймання-передачі наданої правової допомоги до договору про надання юридичних (правових) послуг та інші документи, які підтверджують розмір понесених витрат, втім суд не врахував таких.

Щодо визначення підстав касаційного оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року про відмову у роз`ясненні рішення та відстроченні виконання рішення

Заявник зазначив, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження цього судового рішення визначив те, що:

- (1) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2023 року у справі № 635/10632/14-ц, за змістом яких відповідно до частини першої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» рішеннями немайнового характеру є рішення, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Порядок виконання рішень немайнового характеру регулюється Розділом VIII Закону України «Про виконавче провадження». До рішень немайнового характеру, які підлягають примусовому виконанню, відносяться, зокрема, рішення, за якими боржника зобов`язано особисто вчинити певні дії на користь стягувача чи утриматися від здійснення таких дій;

- (2) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 201/12569/16, від 08 червня 2022 року у справі № 369/13690/20, від 16 листопада 2022 року у справі № 910/7310/20, щодо застосування частин першої та третьої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження»;

- (3) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 30 серпня 2018 року у справі № 916/4106/14, відповідно до яких повторне невиконання боржником рішення суду, яке може бути виконано без його участі, має наслідком надіслання державним виконавцем органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, а також вжиття заходів примусового виконання рішення суду;

- (4) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2020 року у справі № 924/315/17, згідно з якими у разі невиконання судового рішення саме боржником воно не може бути виконано без його участі відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки судове рішення, хоч і зобов`язує саме боржника вчинити ці дії, однак не є нерозривно пов`язаним з особою боржника та не унеможливлює виконання цього рішення без його участі шляхом вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішень суду апеляційної інстанції заявником зазначена та підстава, яка згадана у частині другій статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційних скарг.

IІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ

У касаційних скаргах ПрАТ «МАРС» просить поновити строк на касаційне оскарження додаткової постанови Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року та ухвали Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року.

Заявник зазначив, що оскаржувані рішення Київський апеляційний суд ухвалив 11 липня 2023 року, повний їх текст склав 12 липня 2023 року, копію додаткової постанови та ухвали заявник отримав у приміщенні суду апеляційної інстанції 17 липня 2023 року. На підтвердження цього факту надав копію заяви про вручення під розписку безпосередньо у суді копії ухвал та копію листа Київського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року

вих. № 06.2-01/1801/2023.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

Аналіз змісту касаційної скарги, доданих до неї матеріалів та доводів про поновлення строку на касаційне оскарження, дають підстави для висновків, що строк на касаційне оскарження зазначених рішень пропущено з поважних причин, тому Суд поновлює його.

ІV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Оскільки вимоги ухвали Верховного Суду виконані, касаційні скарги подані з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України.

Суд не встановив наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційних скарг без руху, повернення касаційних скарг чи відмови у відкритті касаційних проваджень.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційні провадження у справі.

Надіслати учасникам справи копії касаційних скарг та доданих до них документів, роз`яснити їм право подати відзиви на касаційні скарги, які за формою і змістом мають відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак